google/wiki40b huggingface dataset:
Radek Haas

Seuraura

Haas on BK Mladá Boleslavin kasvatti. Hän siirtyi vain 17-vuotiaana kaudeksi 2017–2018 Suomeen ja Porin Ässien B-nuoriin.
Kaudella 2018–2019 Haas jakoi varsin tasaisesti Ässien A-nuorten torjuntavastuun Kasperi Kotkaniemen kanssa, mutta hänen vastuunsa kasvoi, kun Kotkaniemi nousi seuran SM-liigajoukkueeseen. Kun Ässät oli kaupannut Andreas Bernardin siirtotakarajalla ja Henri Kiviaho oli sivussa, nousi myös Haas SM-liigajoukkueeseen. Hänet merkittiin kakkosmaalivahdiksi Kasperi Kotkaniemelle 6. maaliskuuta 2019 otteluun Tapparaa vastaan. Haas debytoi aloittavana maalivahtina kuitenkin seuraavassa ottelussa 8. maaliskuuta 2019 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hän torjui Ässien 4–3-tappioon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Mikaela Knip ja Noora Mylläri valitsivat Haasin ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi runkosarjan viimeisten kierrosten aikana kolmessa ottelussa, joista Haas aloitti kaksi.

Maajoukkueura

Haas on pelannut viisi nuorten ja viisi poikien maaottelua.

Muuta

Haasin isä Radek Sr. toimii BK Mladá Boleslavin Extraliga-joukkueen maalivahtivalmentajana.
Komppi (Rauma)

Komppi on asuinalue Raumalla, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä kaupungin keskustan länsipuolella Rauman sataman ja entisen Hollmingin telakka-alueen keskellä. Komppi oli vielä 1940-luvulla saari, joka vähitellen jäi telakka- ja satama-alueen sisään, kun ympäröivät vesialueet täytettiin ja rakennettiin. Parisenkymmentä pientaloa käsittävän asuinalueen on suunnitellut ruotsalaissyntyinen arkkitehti Albert Richardtson. Asukkaita Kompissa on noin 50.

Historia

Komppi oli alun perin noin kolmen hehtaarin kokoinen pyöreä saari, joka sijaitsi Korkeakarin ja Petäjäksen saarten välissä. Sen eteläpuolella oli Kompin lahti, jonka takana puolestaan sijaitsi Rauman satama. Saaressa oli kaksi huvilaa, joista vanhempi oli rakennettu vuonna 1880. Viereisessä Korkeakarin saaressa aloitti vuonna 1920 toimintansa ikkunalasitehdas, jonka työläisille päätettiin rakentaa oma asuinalue Kompin saareen. Sen suunnittelusta vastasi Turussa vaikuttanut arkkitehti Albert Richardson ja asuinalue valmistui jo ennen lasitehtaan käynnistymistä vuonna 1919. Richardtson suunnitteli saarta kiertävän kehäkadun, jonka varrelle rakennettiin yhteensä 18 kahden perheen käyttöön tarkoitettua puurakenteista pientaloa. Niihin kuului lisäksi kahden talon yhteinen piharakennus, joka oli sijoitettu tonttien rajalle. Saarta kiertävän kehäkadun olommaiset tontit rajoittuivat mereen ja niillä oli omat laiturit ja venepaikat. Kompin ja Korkeakarin saarten välille rakennettiin myös silta.
Saarta ympäröivän vesialueen täyttö alkoi 1940–1950-lukujen vaihteessa, jolloin Kompin pohjoispuolella aloitti toimintansa Hollming Oy:n telakka. Myöhemmin täytettiin saaren eteläpuolinen Kompinlahti, jonka paikalla on nykyään muun muassa sataman portti sekä paikoitusaluetta, jonka läpi kulkee Hakunintie niminen katu. Alueen asukkaat kärsivät pitkään sataman rekkaliikenteen aiheuttamista meluhaitoista, jonka vuoksi 2000-luvun alussa tehty asemakaavamuutos vaati Rauman satamaa ympäröimään osan alueesta meluaidalla. Se valmistui lopulta vuonna 2007.
N. Scott Momaday

Navarre Scott Momaday (s. 27. helmikuuta 1934 Lawton, Oklahoma) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut runokokoelmia, näytelmiä, kaunokirjallisuutta ja tietokirjallisuutta.
N. Scott Momaday on isänsä puolelta kiowa-intiaani. Isä Al Momaday oli taiteilija, äidistä tuli lastenkirjailija. Hän muutti vuoden vanhana perheensä kanssa kiowien luota navajo-reservaattiin New Mexicoon ja Arizonaan. Ennen 17 vuoden ikää hän oli ehtinyt asua myös apache- ja pueblo-reservaateissa.
N. Scott Momaday suoritti englantilaisen kirjallisuuden tohtorin tutkinnon Stanfordin yliopistossa 1963. Hänet palkittiin kaunokirjallisuuden Pulitzer-palkinnolla vuonna 1969 teoksestaan House Made of Dawn.
Vuonna 2007 hänelle myönnettiin National Medal of Arts.
Delion (Paros)

Historia

Delion oli omistettu Deloksen jumalille eli Deloksella syntyneille Apollonille ja Artemiille sekä saarella myös palvotuille Zeus Kynthiokselle ja Athene Kynthialle. Pyhäkköön kuulunut temppeli oli rakennettu klassisella kaudella noin 400-luvun eaa. alkupuolella, mutta paikalla on ollut varhaisempi rakennus arkaaisella kaudella 600- tai 500-luvulta eaa. Pyhäkkö on mahdollisesti perustettu jo geometrisella kaudella 800-luvulla eaa. Vanhimmat jäänteet samalla paikalla ovat peräisin kykladisen kauden hautausmaasta noin ajalta 3000 eaa.

Rakennus

Delion sijaitsi antiikin Paroksen kaupungin pohjoispuolella Kynthoksen kukkulalla, joka nykyisin tunnetaan nimillä Kástro ja Vígla. Kukkulan korkeus on noin 150 metriä merenpinnasta laskettuna. Paikka sijaitsi lähellä Paroksen saaren Deloksen puoleista rantaa, ja sieltä oli näköyhteys Delokselle, jossa sijaitsi tunnetumpi pyhäkköalue.
Pyhäkköä ympäröi noin 26 x 24 metrin kokoinen marmorista rakennettu peribolos-aitaus, jonka sisäänkäynti oli etelästä. Alueen luoteiskulmassa oli pieni doorilaista tyyliä edustanut temppeli. Se oli prostylos-temppeli, jonka julkisivussa oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Temppelin perustusten koko oli noin 9,5 x 5,4 metriä. Perustukset ovat säilyneet. Temppelin harjakatto oli koristeltu akroterioneilla sekä leijonanpäisillä gargoileilla.
Temppelin vierestä on löydetty hestiatorioniksi eli pitosaleiksi oletettu rakennus, joka koostuu huoneista, joiden keskellä on ollut lattiamosaiikit ja ympärillä leposohvat. Pyhäkkökokonaisuuteen kuuluu myös alttari.
Pyhäkköalueelta on löydetty suuri määrä veistoksia, pienoispatsaita, keramiikkaa ja muita votiiviesineitä. Merkittävin on suurikokoisen, noin kolme metriä korkean Artemiin patsaan torso. Löytöihin kuuluu myös rakennusten koristeosia. Esinelöydöt ovat nykyisin Pároksen arkeologisessa museossa.
Penny Marshall

Carole Penny Marshall (15. lokakuuta 1943 Bronx, New York – 17. joulukuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän oli kolmesti ehdolla Golden Globen saajaksi. 
Marshall syntyi New Yorkin Bronxissa Garry Marshallin siskona. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan italialainen. Valmistuttuaan Walton High Schoolista New Yorkissa hän opiskeli New Mexicon yliopistossa. 
Jo 1970-luvulla Marshall keräsi suosiota esiintymisillään muiden muassa televisiosarjoissa The Odd Couple ja Laverne & Shirley. Sarjaa Laverne & Shirley esitettiin 1976–1983, ja se oli todella suosittu. Marshall näytteli siinä Cindy Williamsin kanssa päärooleja, ja hän ohjasi myös joitakin sarjan jaksoista. Marshall oli kolmesti sarjasta ehdolla Golden Globeen.
Marshallin ensimmäinen pitkä ohjaustyö oli Jumpin’ Jack Flash (1986), jonka ohjaajana hän korvasi Howard Zieffin. Marshallin seuraavat työt olivat menestyneitä. Komedia Big (1988) tuotti maailmanlaajuisesti 151 miljoonaa dollaria ja oli ilmeisesti ensimmäinen yli 100 miljoonaa dollaria tuottanut naisen ohjaama elokuva. Heräämisiä (1990) oli puolestaan kriitikoiden ylistämä, ja se sai toisena naisen ohjaamana elokuvana parhaan elokuvan Oscar-ehdokkuuden. Omaa luokkaansa (1992) menestyi vielä hyvin, mutta Päätään pidempi (1994) sai murska-arviot. Tämän jälkeen Marshall ohjasi vielä elokuvat Rakastuin enkeliin (1996) ja Miehet elämässäni (2001).
Marshall myös tuotti joitakin elokuvia ja vieraili ääninäyttelijänä Simpsoneissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hän oli 1970-luvulla naimisissa Rob Reinerin kanssa.
Marshall kuoli diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin 75-vuotiaana 17. joulukuuta 2018.
Peltosirkku

Koko ja ulkonäkö

Koirailla vatsa on vaalean ruosteenpunainen. Selässä on punaruskeita, valkeita ja mustia alueita. Päässä ja rinnassa vaaleankeltaiset kurkku ja viiksijuovat erottuvat selvästi. Silmän ympärillä on keltainen rengas. Naaraiden värit ovat hailakammat kuin koiraiden. Peltosirkun pituus on 16–17 senttiä ja paino 23–26 grammaa. Koiras on hieman kookkaampi.
Peltosirkun laulu on kaunis, lyhyt säe, jota koiras esittää tavallisesti tolpan päässä, sähkölangalla tai puun tai pensaan latvassa. Lentoääni on kuulas ”tsi-ly”, ja sitä voi kuulla elokuiselta yötaivaalta, sillä peltosirkku on yömuuttaja. Tavallinen ääni on myös ”blt”, joka on kuin veteen putoavasta pisarasta syntyvä ääni. Varoitusääni on itsepintaisen jankuttava kivitaskua muistuttava ”hji”.
Vanhoilla peltosirkuilla on täydellinen sulkasato heinä–elokuussa. Jotkut yksilöt keskeyttävät sulkasadon syysmuuton ajaksi, jolloin osa kyynärsulista voi jäädä vaihtumatta. 
Vanhin suomalainen rengastettu peltosirkku on ollut 4 vuotta 7 kuukautta 14 päivää vanha. Vanhin eurooppalainen on ollut norjalainen vähintään 5 vuoden 10 kuukauden ikäinen yksilö.

Levinneisyys

Peltosirkku elää koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta, mutta on taantunut erittäin voimakkaasti, 99 prosenttia 30 vuodessa (2019), ja se voi hävitä 30 vuoden kuluessa. Suomessa on jäljellä noin 4 000 reviiriä. Vuonna 2011 Euroopan pesimäkannaksi arvioitiin 500 000 – 1 000 000 paria. Esiintymisalue kattaa pääosan Euroopasta ja Aasian länsiosia Mongoliaan saakka. Suomalaiset peltosirkut talvehtivat ilmeisesti trooppisessa Afrikassa. Ne muuttavat Välimeren yli, ja niitä on pyydystetty ruoaksi valtavia määriä kaikissa rantavaltioissa ja saarilla.

Elinympäristö

Peltosirkkujen tyypillisimmät elinympäristöt ovat hakkuuaukeat, laidunmaat ja viljavainiot.

Lisääntyminen

Peltosirkku pesii maassa heinikon kätkössä. Touko–kesäkuussa naaras munii 4–6 munaa, joiden haudontaan aikaa kuluu noin 11–12 päivää. Poikaset lähtevät lentokyvyttöminä pesästä vähän yli kymmenen päivän ikäisinä ja oppivat parin päivän päästä lentämään. Emot ruokkivat niitä noin kolmen viikon ikäisiksi asti.

Ravinto

Peltosirkut syövät siemeniä, matoja, toukkia ja hyönteisiä.

Peltosirkku ruuanvalmistuksessa

Varsinkin Ranskassa peltosirkun syömistä pidetään gastronomisena nautintona – tosin sen pyydystäminen, ostaminen ja syöminen on laitonta. Määräyksiä kuitenkin rikotaan rutiininomaisesti.
Per Savilahti-Nagander

Seuraura

Savilahti-Nagander on Luleå HF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa joukkueessa kaudella 2002–2003. Savilahti-Nagander ei onnistunut murtautumaan joukkueeseen ja hän pelasi useimmista kausistaan myös osan J20 SuperElitissä ja HockeyAllsvenskanissa. Keväällä 2005 Savilahti-Nagander voitti J20 SuperElitin hopeaa. Hän pelasi Luulajassa kevääseen 2008 saakka.
Kaudeksi 2008–2009 Savilahti-Nagander siirtyi sarjatasoa alemmas Allsvenskan-joukkue AIK IF:n riveihin. Hän oli nostamassa joukkuetta Elitserieniin keväällä 2010. Savilahti-Nagander teki kuitenkin 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Saimaan Pallon kanssa huhtikuussa 2010. Syyskuussa 2010 Savilahti-Nagander kävi kolmen ottelun lainalla Mestis-joukkue Mikkelin Jukureissa. Hän voitti SaiPan sisäisen jäähypörssin 92 minuutillaan.
Maaliskuussa 2011 Savilahti-Nagander käytti optionsa ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Hän teki kaudella 2011–2012 pääsarjauransa yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 8+13=21. Maaliskuussa 2012 Savilahti-Nagander jatkoi sopimustaan taas vuodella. Saman vuoden joulukuussa hän teki jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kaudella 2013–2014 Savilahti-Nagander oli pelipaikastaan huolimatta viidellä osumallaan SaiPan paras maalintekijä kevään 2014 pudotuspeleissä Jesse Mankisen kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dan Spangin kanssa lukemalla +7.
Kaudeksi 2014–2015 Savilahti-Nagander palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Luleå HF:ään. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Savilahti-Nagander voitti myös Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2015–2016 hän pettyi Luulajassa saamaansa peliaikaan, purki sopimuksensa joukkueen kanssa ja palasi marraskuussa 2015 loppukaudeksi Saimaan Palloon. Heinäkuussa 2016 Savilahti-Nagander teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kesken kauden 2016–2017, SM-liigan siirtotakarajalla helmikuussa 2017 SaiPa vuokrasi Savilahti-Naganderin ja Curtis Hamiltonin loppukaudeksi Turun Palloseuraan, kun joukkue oli SM-liigassa viimeisenä. Vastaavasti TPS:n lainasi SaiPaan Markus Kojon ja Teemu Lämsän.
Kauden 2018–2019 kynnyksellä Savilahti-Nagander siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herlev Eaglesiin.

Maajoukkueura

Savilahti-Nagander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005. Yhteensä hän on pelannut 15 nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.

Muuta

Savilahti-Naganderin isä on lähtöisin Suomen Ylitorniolta.
Living Dead Dolls

Living Dead Dolls on sarja yhdysvaltalaisia Ed Longin ja Damien Glonekin suunnittelemia kauhunukkeja. Vuodesta 2000 lähtien niitä on valmistanut Mezco Toyz.

Alkuperä

Ensimmäiset Living Dead Dolls -nuket ilmestyivät myyntiin Yhdysvalloissa vuonna 1998. Ne olivat käsin tehtyjä, ja ne oli tehnyt Ed Long tai Damien Glonek.
Näitä nukkeja kutsutaan fanien ja keräilijöiden keskuudessa käsintehdyiksi. Long teki ensimmäisen nuken ja näytti sen sitten Glonekille, ja yhdessä he tekivät 12 lisää. Kun nuket ostettiin heti päättivät Long ja Glonek tehdä lisää myyntiin. Näitä alkuperäisiä käsintehtyjä nukkeja myytiin yksinoikeudella Glonekin postimyyntikauppa Unearthly Possessionsissa. Mezco Toyzin perustaja Mike Markowitz osti yhden näistä nukeista ja otti heti yhteyttä Longiin ja Glonekiin puhuakseen nukkejen valmistamisesta ja levittämisestä kaupallisesti.
Living Dead Dolls -sarjan ensimmäinen kaupallinen sarja, Sarja 1, julkaistiin vuoden 2001 alussa. Siitä lähtien uusia sarjoja ollaan julkaistu suunnilleen kolme vuodessa sillä mukaan otetaan myös Halloweennuket jotka ilmestyvät yleensä Halloweenin aikaan.

2001–

Nukkejen mentyä tuotantoon oli mahdollista pyytää käsintehtyä suoraan luojilta. Nämä käsintehdyt maksoivat alun perin 666 dollaria kappale, mutta hinta nostettiin 800 dollariin. Vuonna 2004 Long ja Glonek ilmoittivat etteivät enää ottaneet vastaan pyyntöjä, vaan sen sijaan tarjosivat silloin tällöin käsintehtyjä eBayssa korkeimman tarjouksen tekijälle.

Living Dead Dolls

Living Dead Dolls -nuket ovat noin 28 cm pitkiä muovinukkeja, joita myydään hauta-arkun muotoisissa laatikoissa. Suurimman osan nukeista mukana tulee kuolintodistus, mutta Sarja 5:n mukana tuli oikeuslääkärin todistus.

Living Dead Dollies (2004–2005)

The Living Dead Dollies -nuket olivat kauhuvauvanukkeja, jotka perustuivat päänukkeihin.

Paperitavarasetti (2002)

Living Dead Dollsista tehtiin paperitavarasetti, jossa oli 6.66 tuuman (6.9cm) viivotin, pyyhekumeja, kirjoituspaperia ja kirjekuoria. Setissä oli mukana miniatyyrikokoinen School Time Sadie.

Kynänteroittimet (2003)

Poseyn ja Sadien päihin perustuen tehtiin kaksi kynänteroitin. Kynä laitettiin tyhjään silmän aukkoon, ja roskat tulivat ulos suusta. Posey-teroitin näkyy yhdessä Mr. & Mrs. Smith -elokuvan kohtauksessa.

Lautapeli (2003)

Matthew Nuccio suunnitteli Living Dead Dolls -lautapelin, ja se ilmestyi vuoden 2003 loppupuolella.

Posliininuket (2003)

Vuonna 2003 tehtiin noin 45 cm korkeat posliininuket Poseysta ja Abigail Cranesta. Niillä oli posliiniset kädet, jalat ja päät. Posliinista Abigail Cranea sai vain Mezco Toyzin sivuilta, ja 4000 kappaleeseen rajoitettua Poseyta jaettiin maailmanlaajuisesti.
Mäntän seudun koulutuskeskus

Mäntän seudun koulutuskeskus (MSKK) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, joka kuuluu SASKY koulutuskuntayhtymään. Oppilaitos antaa koulutusta matkailu-, ravitsemis- ja talousalalla, sosiaali-, terveys- ja liikunta-alalla, tekniikan ja liikenteen alalla, yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon alalla sekä luonnontieteiden alalla. Oppilaitokseen haetaan yhteishaussa, myös suorahaku oppilaitokseen on mahdollinen.
Norman Angell

Sir Ralph Norman Angell Lane (26. joulukuuta 1872 – 7. lokakuuta 1967) oli englantilainen kirjoittaja ja Työväenpuolueen kansanedustaja. Hän vietti nuoruudessaan seitsemän vuotta Kaliforniassa, ensin cowboyna, myöhemmin lehtimiehenä. Englantiin palattuaan hän liittyi työväenpuolueeseen ja nousi sen kansanedustajaksi 1929–1931.
Angellin tunnetuin teos on vuodelta 1909 nimeltään Europe’s Optical Illusion (myös nimellä The Great Illusion). Se kertoo taloudellisen ja poliittisen vallan jakautumisesta ja suhteesta toisiinsa. Joidenkin mukaan työn ilmestymisen jälkeen toteutuneet kaksi maailmansotaa traagisesti todistavat Angellin olleen oikeassa. 
Angell sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1933.
Eetu Pennanen

Eetu Pennanen (s. 1992) on Savonlinnasta kotoisin oleva suomalainen lentopalloilija. Pennanen on pelannut urallaan yli 200 ottelua lentopalloliigassa ja esiintynyt kolmen eri liigaseuran riveissä. Viimeksi hän edusti kaudella 2015–2016 oululaista Ettaa. Aiemmin urallaan yleispelaajan roolissa pelaava Pennanen on esiintynyt kotikaupunkinsa Savonlinnan Saimaa Volleyn joukkueessa sekä Joensuun Riennon riveissä.
Toistaiseksi uransa parhaan kauden lentopalloliigassa Pennanen pelasi kaudella 2015–2016, jolloin hän voitti LähiTapiolan pistekilpailun ja sijoittui lentopalloliigan pistepörssin toiseksi. Aiemmilla kausilla pelaamissaan 172 pääsarjaottelussa 1 234 pistettä takonut Pennanen liki tuplasi kauden 2015–2016 aikana kaikkien aikojen pistemääränsä, kun hän iski kauden aikana yhteensä 534 pistettä oululaisjoukkueelle. Lentopallouralleen uutta nostetta oululaisseurasta hakenut Pennanen valittiin kaudella 2015–2016 kahdesti kuukauden tähdistöjoukkueeseen.
Pennanen on pituudeltaan vain 183 cm. Siitä huolimatta taitavana lentopalloilijana tunnettu yleispelaaja on myös ulottuva hyökkäyspelaajana. Keväällä 2016 Pennanen valittiin 27 pelaajan miesten maajoukkueryhmään. Pennanen valittiin myöhemmin kesän 2015 15 pelaajan Maailmanliigan joukkueeseen.
Otto Carl Rehbinder

Otto Carl Rehbinder (s. 27. huhtikuuta, 1797, Rautalampi – k. 13. tammikuuta, 1873, Hämeenlinna) oli salaneuvos, Venäjän armeijan eversti ja Hämeen läänin kuvernööri (1841–1862).
Otto Rehbinder oli kotoisin köyhästä aatelisperheestä Pohjois-Savosta. Rehbinder-suvun perinteiden mukaisesti hän lähti sotilasuralle ja pääsi Haapaniemen kadettikoulun käytyään esikuntapalvelukseen Pietariin. Hän osallistui taistelutoimintaan muun muassa 1828 Kreikan vapaussodassa, jossa haavoittui vaikeasti, sekä 1830 Puolan kapinan kukistamisen yhteydessä. Erottuaan sotapalveluksesta 1835 everstin arvoisena hänen sukulaisensa, ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinder, auttoi häntä saamaan Suomen Pietarissa olevan passiviraston apulaispäällikön viran.
Vuonna 1841 keisari nimitti Otto Rehbinderin Hämeen läänin kuvernööriksi. Rehbinderillä oli tehtävään erinomaiset edellytykset, sillä hyvän kielitaitonsa – suomea hän osasi täydellisesti ja hallitsi hyvin myös ranskan ja venäjän kielen – ja hallinnollisen kokemuksensa lisäksi hän tunsi kansan oloja ja tapoja. Tarmokkaaksi ja velvollisuudentuntoiseksi uudistajaksi osoittautunutta kuvernööri Rehbinderiä pidetään ehkä merkittävimpänä Hämeessä 1800-luvulla toimineista läänin päämiehistä. Erityistä kiinnostusta hän osoitti köyhäinhoidon parantamista, raittiuden edistämistä ja luonnonsuojelua kohtaan, ja hän puuttui usein henkilökohtaisesti havaitsemiinsa epäkohtiin. Residenssikaupunkiinsa Hämeenlinnaan Rehbinder jätti pysyvän jäljen rakennuttamalla vankityövoimalla karusta ja kallioisesta Pyövelinmäestä viehättävän Kaupunginpuiston eli Parkin, joka edelleen on kaupungin suosituimpia ulkoilualueita.
Vuonna 1853 valmistunut Rengosta Luolajan kautta Hämeenlinnaan kulkenut Hämeen Härkätien uusi osuus sai nimekseen Rehbinderin oikaisu kuvernööri Otto Rehbinderin mukaan. Tie kulki ennen oikaisua Alajärven pohjoispuolitse.
Vuoden 1863 tammikuussa virastaan eronnut Rehbinder kuoli lähes tarkalleen kymmenen vuotta myöhemmin. Hänen hautamuistomerkkinsä sijaitsee Hämeenlinnan vanhalla hautausmaalla.
Eläkepäiviään varten Rehbinder oli hankkinut 1857 Hämeenlinnan eteläpuolelta, Vanajan Miemalasta, Perttulan vanhan ratsutilan, jonne hän rakennutti uuden komean päärakennuksen lääninarkkitehti Carl Albert Edelfeltin piirustusten mukaan 1860. Rehbinderin perilliset myivät Perttulan vuonna 1891, ja sinne perustettiin niin sanottu tylsämielisten kasvatuslaitos. Myöhemmin Perttulassa on toiminut valtion ylläpitämä erityisammattikoulu.
MegaFon

MegaFon (ven. МегаФон) on koko Venäjän laajuinen matkapuhelinoperaattori. Yhtiön oman ilmoituksen mukaan sillä on toimilupa myös Tadžikistanissa sekä kiistanalaisissa Abhasiassa ja Etelä-Ossetiassa.
Yhtiön osake noteerataan Moskovan (MCX) ja Lontoon pörssissä (LSE: MFON). Elokuussa 2014 julkaistun lehdistötiedotteen mukaan Megafonin suurimmat osakkeenomistajat olivat tällöin oligarkki Ališer Usmanovin holdingyhtiö USM Holdings (tämän hallitsema Garsdale-yhtiö) (50,01 %, 50 % +100 osaketta) ja TeliaSonera (25,17 %). Muita osakkeenomistajia ovat yhtiön toimitusjohtaja Ivan Tavrin (2,54 %) ja yhtiön täysin omistama tytäryhtiö (7,57 %, jolta toimitusjohtaja voi lunastaa enintään 2,5 % osakesalkun vuoteen 2017 mennessä). Yleisessä vaihdossa on noin 14,71 % osakekannasta. 
Elokuussa 2014 kerrottiin Megafonin pääomistajan omistusrakenteen muutoksista, 10 % osuus pääomistaja UMS Holdingsin osakkeista oli siirtymässä UMS Holdingsin toimivan johdon hallintaan. Tällöin aiemman enemmistö-omistajan Ališer Usmanovin omistus UMS Holdingista putoaisi alle puoleen.
Megafonilla oli 2013 lopussa noin 33 000 työntekijää ja 70 miljoonaa tilaaja-asiakasta Venäjällä. RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 12. suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin 682,480 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+52,3 % edellisvuoteen).
MegaFonin tärkeimmät kilpailijat ovat MTS ja Beeline.
MegaFonin taustalla on kesäkuussa 1993 perustettu yhtiö Luoteinen GSM. Nimi Megafon otettiin käyttöön toukokuussa 2002 Luoteisen GSM:n, Moskovan Sonic Duon, Mobicom-Centren, Mobicom-Kavkazin, Mobicom-Novosibirskin, Mobicom-Habarovskin, Mobicom-Kirovin, MSS-Povolžijen, Volžki GSM:n ja Uralski GSM:n yhdistyessä yhden brändin alle.
Lokakuussa 2017 Telia ilmoitti myyvänsä 19 prosentin osuutensa MegaFonista lähes miljardin euron kauppahintaan Venäjän kolmanneksi suurimmalle pankille Gazprombankille.
Tapani Venho

Tapani Venho (8. heinäkuuta 1957  Ypäjä – 21. toukokuuta 2013 Forssa) oli suomalainen kuntavirkamies ja oikeustieteen kandidaatti. Hän toimi Forssan kaupunginjohtajana vuodesta 2002 helmikuuhun 2012, jolloin hän jäi sairauslomalle. Helmikuussa 2013 Venho luopui virastaan ja jäi sairauseläkkeelle. Venho menehtyi syöpään 21. toukokuuta 2013.
Venho valittiin Forssan kaupunginjohtajaksi niukalla äänienemmistöllä vuonna 2002. Hän sai vaalissa 23 ääntä ja hänen vastaehdokkaansa Heikki Havanka 20 ääntä. Venhoa edelsi Hannu Joensuu.
Tapani Venho toimi aiemmin Kuopion kaupungin rakennuslakimiehenä, Keski-Suomen lääninhallituksen nuorempana lääninsihteerinä, Toijalan kaupunginsihteerinä (1988–1998) sekä Oriveden kaupunginjohtajana (1998–2002).
Sipaliwini

Sipaliwini on yksi Surinamen kymmenestä piiristä, ja kattaa maan eteläosan. Se on pinta-alaltaan suurin, 130 567 neliökilometriä, mutta asukkaita on vain noin 34 000 (2004). Piirillä ei ole varsinaista pääkaupunkia.  Sipaliwini on varsinkin etelä- ja itäosiltaan lähes asumaton.
Sipaliwinin eteläosa on savannia, joka jatkuu Brasilian puolelle. Sinne on perustettu tuhannen neliökilometrin laajuinen Sipaliwinin luonnonsuojelualue. Se tunnetaan ainutlaatuisista eläinlajeistaan, kuten endeemisestä sininuolimyrkkysammakosta.