google/wiki40b huggingface dataset:
IPv6

IPv4-osoitteiden puute

Tärkein syy IPv6:n kehittämiseen oli nykyisin käytössä olevan IPv4-protokollan osoiteavaruuden pienuus. IPv4-osoitteiden loppumisesta on esitetty useita arvioita. Euroopassa IP-osoitteita hallinnoivan RIPEn vuonna 2007 esittämän arvion mukaan IPv4-osoiteavaruus olisi loppunut vuoteen 2011 mennessä.
IPv4-osoitteiden loppumista on kyetty siirtämään käyttämällä osoitteenmuunnostekniikoita ja muuttamalla IP-osoitteiden jakamista tehokkaammaksi. Osoitteenmuutoksien avulla suurikin joukko koneita voi jakaa yhtä aikaa yhden IP-osoitteen. Toisaalta juuri osoitteenmuunnostekniikat vaikeuttavat monien uusien palvelujen, kuten IP-puheen tai vertaisverkkojen käyttöä. Osoitteiden jakamista on tehostettu jakamalla organisaatioille entistä sopivamman kokoisia osoitenippuja, mikä on vähentänyt käyttämättömien mutta varattujen osoitteiden määrää. Toisaalta muuttamalla verkkojen konfigurointia dynaamisemmaksi esimerkiksi DHCP-protokollan avulla on voitu kierrättää entistä pienempää määrää osoitteita niille jotka sitä sillä hetkellä tarvitsevat.

IPv6-sanastoa

IPv6:n yhteydessä on pyritty irtautumaan vanhasta ARPANET-verkon ajoilta periytyvästä sanastosta, kuten verkkoasemista (isäntäkone, host computer) ja yhdyskäytävistä (gateway). IPv6-verkossa on solmuja (node), solmu joka yhdistää verkkoja toisiinsa on nimeltään reititin (router).

Osoitteen esitys

Tekstimuodossa esitettäessä 128-bittiset IPv6-osoitteet jakautuvat kahdeksaan 16-bittiseen heksadesimaalisarjaan. Esimerkiksi 2001:0db8:85a3:08d3:1319:8a2e:0370:7334 on kelvollinen IPv6-osoite. Kaikki sarjan etunollat voidaan jättää esittämättä. Pelkkiä nollia sisältävät peräkkäiset sarjat voidaan lyhentää kahdella kaksoispisteellä '::' yhdessä kohtaa osoitetta. Esimerkiksi seuraavat osoitteet ovat kaikki kelvollisia ja viittaavat samaan osoitteeseen:
 2001:0db8:0000:0000:0000:0000:1420:57ab
 2001:0db8:0000:0000:0000::1420:57ab
 2001:0db8:0:0:0:0:1420:57ab
 2001:0db8:0:0::1420:57ab
 2001:0db8::1420:57ab
 2001:db8::1420:57ab

IPv6-paketti

IPv6-paketti koostuu otsikkotiedoista ja data-osiosta. Otsikkotiedot ovat tarpeen mukaan vaihtelevan mittaisia.

Kohdeoptio-otsikko

Rakenne täsmälleen sama kuin Hyppyoptio-otsikolla.
Edvard Rein

Johan Edvard Rein (28. elokuuta 1873 Helsinki – 9. helmikuuta 1940 Lohja) oli suomalainen klassillisen filologian tutkija ja Helsingin yliopiston kreikan kirjallisuuden professori.

Henkilöhistoria

Reinin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos, professori Karl Gabriel Thiodolf Rein ja Hedvig Maria Sofia Florin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1891 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1891, maisteriksi 1896, lisensiaatiksi 1903 ja tohtoriksi 1907. Rein teki opinto– ja tutkimusmatkoja Berliiniin 1899–1900, Müncheniin 1905, Pariisiin ja Roomaan 1906 sekä Müncheniin ja Italiaan 1913–1914. Hän toimi Helsingin yliopistossa dosenttina vuodesta 1904, latinankielen alkeisopettajana 1904–1925, muinaiskreikkalaisen ja bysanttilaisen filologian ylimääräisenä professorina 1925–1930, kreikan kirjallisuuden vt. professorina 1910–1911, 1920–1922 ja 1926–1929 sekä kreikan kirjallisuuden vakinaisena professorina 1930–1940. Rein oli ylioppilastutkintolautakunnan jäsen 1917–1940. Hän julkaisi ja suomensi useita oman alansa teoksia sekä kirjoitti Maailmanhistoria -teokseen ensimmäisen laajemman ja itsenäisen Bysanttia esityksen Pohjoismaissa eli Itä-Rooman historiaa koskevat osat vuosina 1915-1916 ja 1920. Rein myös avusti tietosanakirjojen laatimisessa. Väitöskirjan ohella hänen pääteoksekseen jäi Die Florentiner Briefsammlung (Codex Laurentianus San Marco 356), joka on erään bysanttilaisen käsikirjoituksen kommentaari. Tämän käsikirjoituksen julkaiseminen jäi sen sijaan toteutumatta.
Rein oli naimisissa vuodesta 1913 filosofian maisteri Elsa Siiri Liliuksen (k. 1945) kanssa.
Keijo Kallunki

Yksityiselämä

Kallunki tutustui jousiammuntaan peruskoulussa liikuntatunnilla. Laji vei mukanaan ja sillä tiellä hän on yhä. Urheilu on itseään tarkaksi, avuliaaksi ja vaativaksi kuvailevalle Kallungille elämäntapa. Mieluisin lajiharjoitus ovat nuolitestit, joilla haetaan parempaa osumista keskelle. Hän pitää myös pitkistä käsipyörälenkeistä, joilla haetaan peruskuntoa. Kallunki on harrastanut myös yleisurheilua ja ilmapistooliammuntaa, jälkimmäistä hän harrastaa vieläkin. Vapaa-ajallaan hän valmentaa, korjaa pieniä esineitä ja koneita, asuntovaunuilee ja on mukana järjestötoiminnassa. Hän työskentelee merkanttina ja kelloseppänä.
Paul Hogan

Paul Hogan (s. 8. lokakuuta 1939 Lightning Ridge, Uusi Etelä-Wales) on australialainen koomikko. Hän on tunnettu Crocodile Dundee – Krokotiilimies -elokuvasarjastaan,  ja The Paul Hogan Show -televisiosarjastaan (1973–1984).  Hogan voitti Krokotiilimiehestä vuonna 1986 Golden Globe -palkinnon parhaasta miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.

Yksityiselämä

Hogan asuu Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Hän on ollut naimisissa Krokotiilimies-elokuvien vastanäyttelijänsä Linda Kozlowskin kanssa vuodesta 1990 alkaen. Hänellä on viisi lasta ensimmäisestä ja yksi toisesta avioliitostaan. Hogan on vuodesta 2005 lähtien käynyt julkista taistelua Australian veroviranomaisia vastaan, jotka väittävät hänellä olevan maksamattomia verorästejä.
Locke Lamoran valheet

Elokuva

Warner Bros osti kirjan elokuva oikeudet nopeasti sen ilmestyttyä. Elokuvan käsikirjoittavat Kevin Hageman ja hänen veljensä Dan Hageman. Tuottajina toimivat Michael De Luca ja Julie Yorn. Elokuva ei ole vielä sirtynyt tuotantovaiheeseen.
Kaulushaikalat

Heimot

Kaulushaikalojen fossiileita on löydetty ja vanhimmat niistä on ajoitettu keskiselle jurakaudelle. Tällaisia hävinneitä heimoja ovat muun muassa jurakaudelta paleoseenikaudelle elänyt Orthacontidae ja devonikautinen Mcmurdodontidae.
Nykyään elävät kaulushaikalat jaetaan yleensä kahteen heimoon kaulushaihin (Chlamydoselachidae) ja kidushaihin (Hexanchidae). Luokittelussa on vaihtelua ja toisinaan lahkoon luetaan kuuluvaksi myös kolmas heimo Notorynchidae tai kaulushait erotetaan omaksi lahkokseen Chlamydoselachiformes. Heimoihin kuuluu yhteensä viisi lajia.

Tyypillisiä piirteitä

Muista haikaloista poiketen kaulushaikaloihin kuuluvilla lajeilla on kuusi tai seitsemän kidusaukkoa. Silmissä ei ole vilkkuluomia ja hengitysaukot silmien takana ovat pienet ja sijaitsevat kaukana silmistä. Hampaat ovat kolmikärkisiä. Selkäeviä on yksi ja se on tyypillisesti takaruumiissa lähellä pyrstöä. Kaulushaikalat ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia. Niitä tavataan syvistä vesistä Atlantin, Intian ja Tyynenvaltameren alueilta.
Fernão Lopes

Fernão Lopes (n. 1380–1459) oli portugalilainen kronikoitsija. Hän kirjoitti Portugalin historian lisäksi Portugalin kuninkaiden elämäkertoja. 
Lopes syntyi vuoden 1380 tienoilla ja kävi katedraalikoulun Lissabonissa. Hänet nimitti virkaansa Portugalin Edvard I. Lopesilla oli poika, joka kuoli ollessaan vankeudessa noin vuonna 1443.
Tibblehallen

Tibblehallen on urheiluhalli, joka sijaitsee Täbyn kunnassa, Ruotsissa. Halli sijaitsee noin 500 metriä Täbyn keskustasta. Superliiga-seura Caperio/Täby FC pelaa hallissa sarjan kotiottelunsa. Hallin katsojakapasiteetti on 1 000 katsojaa.
Clemente Mastella

Mario Clemente Mastella (s. 5. helmikuuta 1947, Ceppaloni) on italialainen poliitikko ja maan entinen oikeusministeri Prodin hallituksessa 2006–2008. Hän johtaa kristillisdemokraattista Popolari-UDEUR-puoluetta.
Mastella on Italian kristillisdemokraattipuolueen entinen pitkäaikaisjäsen. Puolueen hajottua vuonna 1994 perusti Pierferdinando Casinin kanssa Centro Cristiano Democraticon. Samana vuonna Silvio Berlusconi nousi pääministeriksi ja Mastellasta tuli uuden hallituksen työministeri. 
Vuonna 1998 Mastella perusti Cristiano Democratici per la Repubblica -puolueen (myöhemmin Unione Democratici per la Repubblica). Se oli olemassa vain vuoden, ja 1999 Mastella nousi Popolari-UDEUR:n johtajaksi. 
Mastella oli toukokuusta 2006 lähtien Italian oikeusministerinä Prodin hallituksessa ja on lisäksi Beneventon maakuntaan kuuluvan Ceppalonin pormestari. Myös hänen vaimonsa Sandra Lonardo on Popolari-UDEUR:n jäsen. Mastella erosi hallituksesta tammikuussa 2008 korruptioepäilyjen vuoksi. Skandaaliin liitettiin Mastellan ja hänen vaimonsa lisäksi yli parikymmentä ihmistä. Mastella ilmoitti aluksi tukevansa edelleen Prodin hallitusta, mutta veti sitten tukensa pois.
Göttingenin Georg-August-yliopisto

Kirjasto

Georg-August-yliopiston kirjasto on yksi Saksan viidestä merkittävimmästä kirjastosta. Kirjaston kokoelmat sisältävät 4,5 miljoonaa teosta, 1,1 miljoonaa mikrofilmiä sekä 14 000 tieteellistä aikakauslehteä. Lainauksia kirjastosta on vuosittain noin miljoona. Sen nousu maan moderneimmaksi tieteelliseksi kirjastoksi voidaan laskea muun muassa uuden luettelointijärjestelmän luoneen pitkäaikaisen johtajan Christian Gottlieb Heynen ansioksi.

Suomalais-ugrilainen kokoelma

Yliopiston kirjaston sisältää läntisen Euroopan suurimman suomalais-ugrilaisen kirjakokoelman – 130 000 teosta, joista suomalaisia noin 22 prosenttia. Kokoelmaa on alettu kerätä jo 1700-luvun puolivälissä. Toisen maailmansodan jälkeen Deutsche Forschungsgemeinschaft eli Saksan tutkimusyhteisö alkoi kerätä maan yliopistoihin kirjallisuutta maailman eri kolkilta. Suomalais-ugrilaisen kokoelman kokoaminen käynnistyi 1951.
Matera

Kulttuuri

Materan katedraali on 1200-luvun lopulta. Matera on valittu Euroopan kulttuuripääkaupungiksi 2019.

Elokuvaus

Materan ympäristö on tunnettu kuvauskohde, joka on toiminut monien elokuvien kuvauspaikkana, kuten The Passion of the Christ, Matteuksen evankeliumi, Kristus pysähtyi Eboliin, The Omen ja Wonder Woman.

Liikenne

Matera on syrjässä valtaväyliltä. Materaan Ferrovie Appulo Lucane -yhtiön junayhteys Barista sekä linja-autoyhteys muun muassa Barista, Napolista ja Salernosta.
Seeprahai

Ravinto

Seeprahain ruokavalioon kuuluu kaloja, äyriäisiä ja nilviäisiä.

Levinneisyys

Seeprahaita tavataan Intian valtameren ja läntisen Tyynenmeren rannikkovesissä.
Paanajärven Anni

Elokuvasta

Elokuvassa seurataan Anni Popovan (o.s. Mäkuskhina, 1928 Jyskyjärvi – 4. helmikuuta 2011) elämää. Anni asui Vienan Karjalassa Kemijoen rannalla sijaitsevassa Paanajärven perinnekylässä. Hän oli kylän keskeinen hahmo, kylän johtaja, puuhanainen ja sanavalmis entinen opettaja. 
Paanajärven kylä on ainutlaatuinen vienankarjalainen runokylä, jossa on yhä jäljellä merkittävä osa alkuperäistä rakennuskantaa. Naukkarinen dokumentoi kylän selviytymistarinan tällä suurtyöllään, jonka materiaali kerättiin pitkällä, kuusi vuotta kestävällä seurannalla.
Paanajärvi on harvinaisuus, sillä se on ainoa jäljelle jäänyt alkuperäisasussaan säilynyt vienalaiskylä. Kylää on uhannut patoaltan alle jääminen jo 50 vuoden ajan. Neuvostoliitto suunnitteli Vienan Kemijoen patoamista. Joella sijaitsevaan Valkeakosken kylään oli tarkoitus rakentaa vesivoimalaitos suurine patoaltaineen. Paanajärvi olisi jäänyt veden alle, mutta suunnitelma keskeytyi Neuvostoliiton romahdettua. Kylää on entistetty ja elämää elvytetty suomalaisten avustamana jo vuosien ajan. Kylä valittiin World Monuments Watchin Maailman uhanalaisten perinnekohteiden listalle.
Thomas Rüfenacht

Seuraura

Rüfenacht syntyi Sveitsissä, mutta muutti jo lapsena perheineen Yhdysvaltoihin. Hän suoritti siellä high schoolin sekä sotakoulu Culver Military Academyn, jonka jälkeen Rüfenacht palasi kaudeksi 2003–2004 Sveitsiin ja siirtyi SC Langnaun organisaatioon. Hän pelasi kauden aikana SCL Tigersin National League A -joukkueessa kymmenen runkosarja- ja yhden playout-ottelun tehden yhden maalin. Kaudella 2004–2005 Rüfenacht pelasi siellä 13 runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2005–2006 Rüfenacht siirtyi Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle National League B:n EHC Vispiin. Kaudella 2006–2007 hän jakoi tehoilla 26+35=61 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Terry Yaken kanssa kanssa ja oli sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Kaudeksi 2007–2008 Rüfenacht siirtyi jatkamaan NLB-uraansa Lausanne HC:hen, jonka toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 26+29=55. Rüfenacht vahvisti loppukaudella myös NLA-joukkue Genève-Servette HC:tä, jossa hän pelasi kolme runkosarja- ja viisi playoff-ottelua. Kaudella 2008–2009 Rüfenacht oli Lausannen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Alain Miévillen jälkeen tehoilla 22+29=51. Hän voitti kauden päätteeksi NLB:n mestaruuden. Rüfenacht pelasi kauden aikana myös yhden NLA-ottelun lainalla Servettessä.
Rüfenacht siirtyi kaudeksi 2009–2010 NLA-joukkue EV Zugiin. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa liigassa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 8+8=16 ja 13 playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2010–2011 Rüfenacht sijoittui 119 minuutillaan NLA:n jäähypörssissä kolmanneksi. Kaudella 2011–2012 hän voitti liigan jäähypörssin 112 minuutillaan. Kaudeksi 2012–2013 Rüfenacht siirtyi HC Luganoon. Hän oli tehoilla 14+17=31 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Ilkka Heikkisen kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2013–2014 Rüfenacht oli 11 osumallaan Luganon kolmanneksi paras maalintekijä.
Kaudeksi 2014–2015 Rüfenacht siirtyi SC Berniin, jossa hän voitti kauden aikana Sveitsin Cupin. Kauden 2015–2016 päätteeksi Rüfenacht voitti Sveitsin-mestaruuden, kuten myös kauden 2016–2017 päätteeksi, jolloin hänet valittiin NLA:n pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Maajoukkueura

Rüfenacht edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2017. Yhteensä Rüfenacht on pelannut 46 A-maaottelua tehopistein 3+9=12. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2013 Fribourgissa Venäjää vastaan. Rüfenacht sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Matthias Bieberin tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Euro Hockey Challengessa 24. huhtikuuta 2015 Grenoblessa Ranskaa vastaan.

Muuta

Rüfenachtin isoveli Dan on entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan kaksi NLA-ottelua SCL Tigersissa kaudella 2004–2005.
TurkmenÄlem52E/MonacoSat

TurkmenÄlem52E/MonacoSAT (aiemmin myös TurkmenSat 1) on ensimmäinen Turkmenistanilainen satelliitti. Geostationaarinen viestintäsatelliitti on Thales Alenia Spacen Spacebus 4000 C2 -rungolle valmistama ja laukaistiin 27. huhtikuuta 2015 Falcon 9 -raketilla. Satelliitti on Turkmenistanin avaruusjärjestön (Turkmenistan National Space Agency).
George Wassouf

George Wassouf (arab. جورج وسوف‎; s. 23. joulukuuta 1961) on syyrialainen laulaja. Hän syntyi Kafrounissa kristittyyn kotiin ja muutti varhaisella iällä perheineen Beirutiin, Libanoniin.
Wassoufin varhaisimpia hittejä oli "El-Hawa Sultan". Laulaja on tätä nykyä arabimaailman kuunnelluimpia artisteja, ja hänet tunnetaan laajalti maailmanmusiikkipiireissä myös sen ulkopuolella.
Tsukasa Hosaka

Jalkapallomaajoukkue

Tsukasa Hosaka edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1960–1964. Hän osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1964.
Koivistonkylä (Äänekoski)

Koivistonkylä on kylä Äänekosken eteläisellä puolella. Se oli menneinä vuosisatoina maantieliikenteen risteys, jossa Vaasan ja Kuopion välinen tie on kohdannut Laukaasta pohjoiseen kulkevan tien. Kylä on ollut Äänekosken hallinnollinen keskus 1700-luvulta 1840-luvulle, ja siellä on sijainnut esimerkiksi Äänekosken seudun ainoa posti.
Kylä rajoittuu lännessä Hirvaskankaalla Uuraisten ja Äänekosken rajaan, etelässä Uuraisten puolella sijaitsevaan Hirvaskylään sekä Laukaan ja Äänekosken rajaan, pohjoisessa Äänekosken Rannankylään, sekä idässä Kapeenkoskeen ja Pörrinsalmen siltaan, jonka kohdalla on myös Laukaan ja Äänekosken itäinen raja, joskin kantatietä 69 kuljettaessa lähes heti sillan jälkeen on toinen Laukaan ja Äänekosken raja, koska koskiomistukset ovat ennen vanhaan olleet monimuotoisia.
Kylän tunnettu maamerkki ja juhlapaikka, Koiviston seuratalo, sijaitsee kylän keskellä. Koivistonkylältä Suolahteen päin mentäessä, Pörrinsalmen sillan oikealla puolella on Kapeenkoski, jossa on mainiot kalastusmahdollisuudet. Koivistonkylän länsiosissa sijaitsee Hirvaskangas, joka on tullut tunnetuksi maantieteellisesti ja palvelullisesti merkittävänä risteyspaikkana, niin entisaikaan kuin nykyäänkin.
Koivistonkylän Niiniveden rantaa pitkin kulkee Koivistonkyläntie, vanha maantie, jota pitkin pääsee 4-tien varteen Myllyntauksen paikkeille. Tie on nykyisin museotie. Tunnetuksi kylä on tullut Anita Hirvosesta, joka vietti lapsuutensa Koiviston maisemissa, sekä Jorma Kinnusesta, joka heitti aikoinaan keihäänheiton epävirallisen maailmanennätyksen Koiviston koulun kentällä. Heittoa ei pystytty kunnolla mittaamaan, koska keihäs lensi epätasaiselle pellolle. Koivistonkylällä on oma urheiluseura, Koiviston Kipinä. Kipinässä harrastetaan liikuntaa monipuolisesti, kuten lentopalloa, koripalloa, hiihtoa ja yleisurheilua. Seuran koripallojoukkue on pelannut vuodesta 1991 Keski-Suomen 3- ja 4-divisioonassa. Koiviston koulun vieressä kulkee valaistu hiihtolatu.
Juhani Paajanen

Mauno Juhani Paajanen (s. 19. joulukuuta 1947 Pori) oli Vantaan kaupunginjohtaja vuosina 2003–2011. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2011. Paajanen on puoluetaustaltaan sosialidemokraatti.
Paajanen valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta vuonna 1972. Ennen kaupunginjohtajuutta hän oli Pääkaupunkiseudun yhteistyövaltuuskunta YTV:n yhteistyöjohtaja.
Vuonna 2007 Paajanen osallistui vuoden 2050 Suur-Helsingin visiokilpaan työparinaan SRV-yhtiöiden perustajajäsen, Rakennusinsinööriliiton puheenjohtaja Jorma Haapamäki. Heidän ehdotuksessaan Pasila oli Helsingin keskusta vuonna 2050 ja metro kulki lentokentän kautta Hyrylään.
Vuosina 2012–2013 Paajanen toimi liikenne- ja viestintäministeriön selvitysmiehenä. Hänen tehtävänään oli kartoittaa julkisin varoin rahoitettavien eri hallinnonalojen henkilökuljetusten yhdistämistä.
Kivesjärvi

Kivesjärvi on kylä ja rautatieasema Paltamossa samannimisen järven rannalla, valtatien 22 sekä Oulu–Kontiomäki -rautatien varrella. Asukkaita on noin 80. Kivesjärven kylä valittiin Vuoden kyläksi vuonna 1993.
Kivesjärvellä toimi 1990-luvun alkuun saakka Kivesvaaran laskettelukeskus. Kivesvaaralla on matkailutoimintaa nimellä Jättiläisenmaa, ja siihen liittyy edelleen vaaramaiseman ohella kivinäyttely.

Kansalaistoiminta

Kyläyhdistyksen ohella Kivesjärvellä toimii aktiivisesti Kivesjärven kehittämisyhdistys ry, jonka tavoitteena on matkailullisesti kehittää Kivesjärven kylää ja lähiympäristöä.

Kivesjärven rautatieasema

Kivesjärven rautatieasema sijaitsee valtatien varressa kylän laitamilla. Nykyisin VR:n henkilöjunat eivät pysähdy Kivesjärvellä matkustajien ottoa tai jättöä varten. Kivesjärven liikennepaikka on miehittämätön junakohtauspaikka, jota ohjataan kaukokäytöllä Oulusta. Asemarakennus on nykyisin asumiskäytössä.
Yanggakdo-hotelli

Yanggakdo-hotelli on hotelli Pjongjangissa Pohjois-Koreassa. Rakennus on 47-kerroksinen ja 170 metriä korkea. Hotellihuoneita on tuhat. Hotellissa on huoneiden lisäksi muun muassa pyörivä ravintola 47. kerroksessa. Saarella sijaitseva hotelli avattiin vuonna 1995.
Fulufjälletin kansallispuisto

Fulufjälletin kansallispuisto on Ruotsissa Taalainmaan läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Älvdalenin kunnassa lähellä Norjan rajaa. Vuonna 2002 perustettu kansallispuisto on 385 neliökilometrin laajuinen. Puistossa on Ruotsin korkein vesiputous: se on 93 metrin korkuinen, josta 70 metriä on vapaata pudotusta. Sieltä on myös löytynyt maailman vanhimmaksi arvioitu puu, 9500 vuotta vanha kuusi.
Ellen Jokikunnas

Yksityiselämä

Jokikunnas on asunut muun muassa Turussa, mutta muutti myöhemmin Helsinkiin. Nykyään hän asuu Nurmijärvellä yhdessä miesystävänsä kanssa, ja he kihlautuivat heinäkuussa 2017. Jokikunnaksella on kolme sisarusta: Emil, Anton ja Ida. 
Jokikunnas tunnetaan aktiivisena matkailijana. Hän koki tsunamin Sri Lankassa vuonna 2004. Jokikunnas oli kihloissa Jone Nikulan kanssa, mutta ilmoitti huhtikuussa 2010 suhteen päättyneen. Jokikunnas avioitui 9. syyskuuta 2017 myyntijohtajana työskentelevän miehen kanssa.
Benedictus XIV

Elämäkerta

Benedictus syntyi aatelisperheeseen Bolognassa, joka oli siihen aikaan Kirkkovaltion suurin kaupunki. Konklaavi, joka valitsi hänet paaviksi, oli koolla kuusi kuukautta. Benedictuksen on väitetty sanoneen kardinaaleille: "Jos haluatte valita pyhimyksen, valitkaa valtiomies Gotti, jos rehellisen miehen, valitkaa minut". Hänen paaviutensa alkoi suurten vaikeuksien saattelemana. Nämä johtuivat pääasiassa katolisten maiden ja paavinistuimen keskinäisestä kiistelystä siitä, tulisiko oikeus piispojen nimittämiseen kuulua hallituksille vai kirkolle.
Paavina Benedictus toimi erittäin aktiivisesti: Hän muun muassa uudisti pappien koulutusta, kirkon pyhimyskalenteria ja useita paavillisia instituutioita. Ehkä tärkein Benedictus XIV:n uudistus oli lähetystyön lakien voimaansaattaminen kahdella paavin bullalla (käskykirjeellä): Ex quo singularilla ja  Omnium solicitudinumilla. Näillä bullilla hän viitoitti lähetystyön käytäntöjä käyttäen ilmaisua "alkukantaisten kulttuurien epäkristilliset ajatukset ja käytännöt". Aiheena oli varsinkin Kiinassa käyty pitkällinen riittikiista, jossa oli kysymys siitä, saivatko kristityt osallistuia perinteisiin kiinalaisiin seremonioihin.
Vuonna 1750 Benedictus XIV julisti Colosseumin pyhäksi paikaksi siellä vuodatetun kirstittyjen marttyyrien vuoksi. Pyhäksi julistaminen lopetti Colosseumin ryöstelyn ja sitä ryhdyttiin suojelemaan.
Benedictus XIV aloitti, yhdessä kardinaali Domenico Silvio Passionein kanssa, Vatikaanin kirjaston luetteloinnin ja laajensi sitä ostamalla 3300 käsikirjoituksen kokoelman. Vuonna 1757 hän uskoi Libyan Pyhän Donatuksen jäännökset fransiskaaneille Vila do Conden kylään, Portugaliin.
Frisco

Frisco on alun perin Sinebrychoffin luoma virvoitusjuomamerkki, joka siirtyi The Coca-Cola Companylle vuoden 1999 alussa. Nykyään Friscon valmistus on Suomessa lopetettu.
Marketta Mattila

Marketta Mattila (s. 29. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, kolumnisti ja tuottaja. Hän asuu Sipoossa, missä on toiminut vihreiden kunnanvaltuutettuna vuodesta 2012.
Mattila valmistui Tampereen yliopistosta vuonna 1982 yhteiskuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan tiedotusoppi. Ennen televisiotyötä hän oli sanomalehti Uuden Suomen kulttuuritoimituksen päällikkö ja teatteritoimittaja (1984–1991). Vuonna 2005 Mattila sai Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton Olli-palkinnon kulttuurijournalismin uudistamisesta. Mattila on kuulunut vuodesta 2012 Iltalehden pääkirjoitustiimiin.
Mattilan ja Raisa Rauhamaan omistama viestintäalan yritys Ikoni ja Indeksi Oy on tuottanut 1990-luvulta saakka MTV3-, TV1- ja Teema-kanaville useita kulttuuri- ja keskusteluohjelmia sekä dokumentteja. Mattilan ja Rauhamaan TV1:lle tuottama ja toimittama Kaken pesula (1997–2001) käsitteli kulttuuriin, yhteiskuntaan, ja etiikkaan liittyviä teemoja pesulamiljöössä. Ohjelma palkittiin vuonna 2000 valtion tiedonjulkistamispalkinnolla.
Voimala-keskusteluohjelma oli TV1:n ohjelmistossa kymmenen vuotta. Ohjelma sai jälkikäteen vuonna 2013 Kirkon viestintäpalkinnon. Perusteissa todettiin, että toimittajat käsittelivät vaikeitakin yhteiskunnallisia ja eettisiä kysymyksiä korkeatasoisesti väistämättä asioiden kipeitäkään puolia.