google/wiki40b huggingface dataset:
Eros Ramazzotti

Elämä ja ura

Ramazzotti syntyi Roomassa Cinecittàn alueella talomaalarin pojaksi. Hän aloitti työn musiikin parissa muutettuaan teini-ikäisenä Milanoon.
Ramazzottin ensimmäinen levytyssopimus syntyi hänen osallistuttuaan kykykilpailuun vuonna 1981. Voitettuaan vuonna 1984 Uusi ääni -kategorian kuuluisilla San Remon musiikkifestivaaleilla lähti hänen uransa varsinaisesti lentoon.
Vuonna 1985 Ramazzotti julkaisi ensimmäisen albuminsa, joka kantoi nimeä Cuori agitati, ja pian sen jälkeen ilmestyi albumeita. Säveltämillään omaelämäkerrallisilla balladeilla kuten myös rock-sävytteisillä kappaleillaan hän nousi kansainväliseksi tähdeksi.
Ramazzottilla on yksi lapsi entisen vaimonsa Michelle Hunzikerin, sveitsiläisen mallin ja tv-esiintyjän kanssa. Tytär Aurora Sophie syntyi 5. joulukuuta 1996.
Paul Laus

Uran alku

Laus pelasi ennen ammattilaisuraansa vuodet 1987–1990 juniorisarja OHL:ssä, yhden kauden Hamilton Steelhawksissa ja kaksi kautta Niagara Falls Thunderissa. Pittsburgh Penguins varasi hänet NHL:ään numerolla 37 varaustilaisuuden 1989 toisella kierroksella, mutta hän ei lopulta edustanut seuraa yhdessäkään NHL:n runkosarja- tai pudotuspeliottelussa. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1990 ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan kolmessa eri seurassa, IHL:n Albany Choppersissa ja Muskegon Lumberjacksissä sekä ECHL:n Knoxville Cherokeesissä. Kauden 1991–1992 hän pelasi kokonaan Muskegon Lumberjacksissä ja kauden 1992–1993 Cleveland Lumberjacksissä.

NHL

Lausin NHL-pelaajaoikeudet siirtyivät kesäkuussa 1993 tulokasseura Florida Panthersille laajennusvaraustilaisuuden kautta, minkä jälkeen hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa NHL:ssä. Hän edusti Florida Panthersia koko yhdeksänvuotisen NHL-uransa, kaudesta 1993–1994 kauteen 2001–2002. Hän oli kovaa työtä tekevä ja taklaava pelaaja, ja osallistui urallaan myös lukuisiin jääkiekkotappeluihin. Hän sijoittui kausina 1996–1997 ja 1997–1998 NHL:n jäähytilaston viiden kärkeen ja yhteensä hänelle kertyi liigassa 1 702 jäähyminuuttia, mikä on Florida Panthersin seuraennätys. Hänet tunnettiin myös johtajuudestaan. Hän toimikin kaudella 2001–2002 Panthersin kapteenina yhdessä Pavel Buren kanssa.
Lausin ura päättyi loukkaantumiseen, tammikuussa 2002 saatuun rannevammaan, jonka vuoksi hän oli sivussa loppukauden 2001–2002 sekä koko kauden 2002–2003. Aiemmin hän oli ollut jo kaudella 2000–2001 sivussa valtaosan otteluista, tuolla kertaa tyrävammasta ja -leikkauksesta toipumisen vuoksi. Laus ilmoitti pelaajauransa päättymisestä syksyllä 2003. Hän pelasi NHL-urallaan yhteensä 530 runkosarjaottelua, joissa teki 72 tehopistettä, 14 maalia ja 58 syöttöpistettä, ja 30 pudotuspeliottelua, joissa teki yhdeksän tehopistettä, kaksi maalia ja seitsemän syöttöpistettä. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä kolmena kautena, kausina 1995–1996, 1996–1997 ja 1999–2000. Kohokohtana näistä on vuosi 1996, jolloin Panthers pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa, häviten kuitenkin mestaruuden Colorado Avalanchelle. Laus pelasi tuona pudotuspelikeväänä 21 ottelua, joissa hän teki kahdeksan tehopistettä, kaksi maalia ja kuusi syöttöpistettä.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Laus on muun muassa työskennellyt perheyrityksessään Ontarion provinssissa ja valmentanut poikansa jääkiekkojoukkuetta. Hänellä on kolme lasta, tyttäret Lexie ja Kylie sekä poika Nick.
Takeo Miki

Takeo Miki (1907–1988) oli japanilainen poliitikko. Hän oli Japanin ulkoministeri 1966–1968, pääministeri 1974–1976 ja liberaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1974–1976.
Timo Teräsvirta

Timo Lauri Teräsvirta (s. 24. tammikuuta 1941, Helsinki) on suomalainen tilastotieteen ja ekonometrian tutkija ja emeritusprofessori. 
Teräsvirta valmistui vuonna 1970 valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Tämän jälkeen hän toimi tilastotieteen professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1976–1980 ja Tukholman kauppakorkeakoulussa ekonometrian professorina vuosina 1994-2006. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut yhteydessä Svenska handelshögskolaniin Helsingissä. Vuodesta 2006 Teräsvirta on työskennellyt Aarhusin yliopistossa Tanskassa. Hänen tutkimus- ja opetusalueensa sisältää epälineaaristen aikasarjojen ja mallintamista volatiliteetti. 
Teräsvirta valittiin Kansainvälisen tilastotieteellisen instituutin jäseneksi jo vuonna 1978 ja Suomalaisen Tiede- ja kirjainyhteiskunnan jäseneksi vuonna 1978. Hänet äänestettiin vuonna 2001 ulkomaalaisena jäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan ja ollut vuodesta 2002 Ruotsin keskuspankin Nobel-palkintoa vastaavan palkinnon myöntävän Taloustieteellisen komitean jäsenenä. Vuonna 2011 Teräsvirta sai Turun kauppakorkeakoulun kunniatohtorin arvonimen. Teräsvirta palkittiin Eino H. Laurila -kansantulomitalilla 2012.
Aleutit (saaristo)

Ilmasto

Saarilla vallitsee merellinen ilmasto, jossa lämpötila ei juuri vaihtele ja sademäärä on suuri. Alueella on lähes jatkuvasti sumuista. Köppenin ilmastoluokituksen mukaan alueella Unalaskan saaresta (53.5°N 167.0°W) lounaaseen vallitsee subarktinen meri-ilmasto. Siellä vuoden kylmimmän kuukauden keskilämpötila on yli 0 °C, vuodesta enintään 3 kuukautta keskilämpötilaltaan yli 10 °C eikä vuodenaikojen välillä ole merkittävää vaihtelua. Unalaskan saaresta koilliseen vallitsee puolestaan subarktinen mannerilmasto, jossa sää on keskimäärin kylmempi kuin muualla saarilla. Vuoden kylmimmän kuukauden keskilämpötila on tuolla alueella alle 0 °C. Talvisin saarille muodostuu lähes pysyvä matalapainealue, Aleuttien matalapaine.
Aleuttien väkiluvultaan suurimman saaren, Unalaskan, vuosittainen keskilämpötila on noin 3 °C. Tammikuussa keskilämpötila on noin −1 °C ja elokuussa noin 11 °C. Korkein saarilla mitattu lämpötila on 26 °C ja matalin −15 °C. Vuotuinen keskimääräinen sademäärä on noin 2000 millimetriä. Unalaskan sanotaan olevan yksi Yhdysvaltain sateisimpia paikkoja, koska siellä on noin 250 sateista päivää vuodessa.

Kasvillisuus

Vaikka Aleuttien kasvukausi onkin noin 135 päivää toukokuun alusta syyskuun loppuun, niin maatalous rajoittuu muutamiin kasviksiin. Joitain kitukasvuisia pajuja lukuun ottamatta suurimmalla osalla saarista ei ole lainkaan alkuperäispuustoa. Joillain saarista, kuten Adakilla ja Amaknakilla, kasvaa joitain havupuita, jotka ovat jäännöksiä 1700-luvulla saarella vierailluista venäläisilsä kauppiaista. Muista kylmässä ilmastossa elävistä havupuista poiketen Aleuteilla havupuut harvoin kasvavat yli kolmimetrisiksi, ja monet niistä ovat yhä alle 1,5 metriä korkeita, vaikka osan niistä on arvioitu olevan yli 200 vuotta vanhoja. Puiden lyhyys johtuu siitä, että Aleuteilla on usein kova tuuli, joka katkoo helposti korkeita puita.
Saarilla kasvaa puiden sijaan tiheään varpuja ja ruohokasvillisuutta, muun muassa variksenmarjaa, sarakasveja ja koppisiemenisiä kasveja. Rannikkojen lähellä on turvesuota. Aleuteille kotoperäinen kasvi on uhanalainen Polystichum aleuticum.

Eläimistö

Aleuteilla pesii 21 merilintulajia, muun muassa￼ punajalkakajava. Myös Kiskalla, Gareloilla, Semisopochnoilla ja Bogoslofilla elää suuria merilintulaumoja. Saarilla käy myös useita aasialaisia lintulajeja, kuten rubiinisatakieli, punavarpunen, sinirinta ja viirusirkkalintu. Pohjois-Amerikan ensimmäinen pikkujalohaikarahavainto tehtiin Aleuteilla vuonna 2006.
Aleuttien ympäristö on suurelta osin turmeltumatonta, mutta saarten alkuperäinen eläimistö joutuu kilpailemaan vieraslajien, kuten ketun, poron ja karjaeläinten kanssa. Lähes koko Aleutit on AMNWR:n (Alaska Maritime National Wildlife Refuge) Aleuttien yksikön suojeluksessa.
Merisaukkoa pidetään monien Aleuttien saarten avainlajina, sillä ne tehostavat levämetsien kasvua hillitsemällä merisiilien lisääntymistä. Suuret merisiilipopulaatiot voivat syödä levämetsiä jopa paljaiksi.
Montolan kalkkirata

Montolan kalkkirata oli Haukivuoren ja Pieksämäen välillä sijainnut noin 6 kilometrin pituinen 600mm raideleveyksinen kapearaiteinen rautatie joka oli käytössä vuosina 1933–1953. Rataa pitkin kuljetettiin Montolan kaivoksesta louhittu kalkkikivi Savon radan varressa sijainneelle Loukolammen kalkkitehtaalle käsiteltäväksi. Radalla oli käytössä seitsemän veturia, kaikki höyryvetureita, 4 kpl 0-4-0WT, 1 kpl 0-4-0T ja 2 kpl 0-6-0T. Itse louhoksessa oli sekalainen valikoima moottorikalustoa. Kaksi uusinta kolmeakselista Couillet –veturia hankittiin Belgiasta vuonna 1947.
Veturitalli sijaitsi Montolassa.
Yksikään radan vetureista ei kelvannut sotakorvauksina.
Rata suljettiin 1.6.1953 sattuneen ratapenkan sortumaonnettomuuden jälkeen.
Onnettomuuden jälkeen kalkkikiveä alettiin kuljettaa kuorma-autoilla ja radan liikenne päättyi.
Veturimiehet heiluttaa

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvan tyylikkään toteutuksen ja luontevan kerronnan paikkaavan juonen ja henkilöhahmojen ohuutta. Häneltä Veturimiehet heiluttaa saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Biasca

Sijainti

Biasca sijaitsee Ticinojoen ja sen sivujoen Brennon yhtymäkohdassa Leventinan laaksossa (ital. Valle Leventina) italiankielisessä Sveitsissä.

Liikenne

Biasca on Sveitsin Alppien poikki kulkevien pääreittien varrella: sekä moottoritie A2 Saksasta Italiaan että Gotthardin rautatie Luzernista Chiassoon kulkevat Biascan kautta.
Takehiro Watanabe

Takehiro Watanabe (s. 13. heinäkuuta 1993 Aizu-Wakamatsu) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa ja saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa sijat viisi ja kuusi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa 28:s. Yhdistetyn maailmancupissa Watanabe kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2013. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2014 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on ollut yhdeksäs Trondheimissa helmikuussa 2016.
Logaritminen asteikko

Logaritminen asteikko tarkoittaa mitta-asteikkoa, jolla mitataan suureen määrän logaritmia itse suureen sijasta. Logaritminen asteikko on hyödyllinen kun mitattavana on erittäin suuria määriä tai kun ollaan kiinnostuneita suhteellisesta muutoksesta absoluuttisen sijaan. Logaritmisella asteikolla yksi askelväli nimittäin tarkoittaa mitattavan suureen moninkertaistumista, ennemmin kuin vähittäistä, inkrementaalista lisääntymistä, kuten tavallisemmalla lineaarisella asteikolla. Askelvälin suuruus riippuu logaritmin kannasta. Esimerkiksi 2-kantaisella logaritmisella asteikolla jokainen askelväli vastaa mitattavan suureen kaksinkertaistumista. Jotkin suureet on tapana mitata melkein poikkeuksetta logaritmisella asteikolla, esimerkiksi äänenpaine, vahvistus, maanjäristysten voimakkuus sekä tähtien magnitudi. Myös kemiassa käytetty pH-asteikko on logaritminen asteikko.
Piikajärven lentokenttä

Historia

Piikajärven lentokenttä sai alkunsa 1930-luvulla, kun Ilmavoimilla oli tarve saada varakenttä Satakuntaan. Paikaksi valikoitui metsäpalon ansiosta puustosta vapaana ollut hiekkakangas Kokemäellä Piikajärven maastossa. Suunnittelu aloitettiin vuonna 1934, kenttä valmistui kuitenkin vasta jatkosodan aikana vuonna 1943. Kenttä oli Puolustusvoimien omistuksessa 1950-luvun loppuun saakka, jolloin se luovutettiin paikallisille lentoharrastajille. Metsittynyt kenttä kunnostettiin ja purjelentotoiminta alkoi vuonna 1959.
Cleo A. Noel

Cleo Allen Noel (6. elokuuta 1918 – 2. maaliskuuta 1973) oli Yhdysvaltain suurlähettiläs Sudanissa, jonka palestiinalainen Musta syyskuu -terroristijärjestö murhasi vuonna 1973 tehdyssä hyökkäyksessä Saudi-Arabian Khartumin-suurlähetystöön.

Varhainen elämä

Oklahoma Cityssä syntynyt Noel vietti nuoruiusvuotensa Moberlyssä, Missourissa. Hän opiskeli alkuun Moberly Junior Collegessa ja opiskeli myöhemmin historiaa Missourin yliopistossa, mistä hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1939 ja maisteriksi vuotta myöhemmin.

Ura

Noel opetti lyhyen aikaa Yhdysvaltain historiaa Missourin yliopistossa ennen liittymistään Yhdysvaltain laivastoon kesäkuussa 1941. Toisen maailmansodan aikana hän palveli tykistöupseerina kauppalaivoilla, tehtävään turvata niiden turvallinen Tyynellämerellä ja Persianlahdella. Noelin päätti palveluksensa laivastossa komentajakapteenina (engl. lieutenant commander) sodan lopulla syksyllä 1945.

Ura U.S. Foreign Servicessä

Sodan päätyttyä Noel aloitti tohtorinopinnot Harvardin yliopistossa. Opintojen aikana hän läpäisi United States Foreign Servicen pääsykokeet, ja tuli palkatuksi Yhdysvaltain ulkoministeriön palvelukseen. Hän avioitui Foreign Servicen työntekijä Lucille McHenryn kanssa vuonna 1951. Noel palveli 1950- ja 1960-luvuilla Yhdysvaltojen konsulaatteissa Italiassa, Saudi-Arabiassa, Ranskassa, Libanonissa ja Sudanissa. Häntä oli erityisesti kiinnostunut Lähi-itä, ja oli tehnyt alkueelle säännöllisesti matkoja opetellen samalla arabian kieltä.
Queen II

Julkaisut

Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä ja C-kasettina Britanniassa 8. maaliskuuta 1974. Se oli parhaimmillaan viidenneksi myydyin äänite 29 listaviikon aikana. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 9. huhtikuuta 1974, jossa se 13 listaviikon aikana nousi parhaimmillaan 49. sijalle. Albumi saavutti kultalevyn myyntirajan sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
CD-levynä albumi julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1986. Hollywood Records julkaisi CD-levyn uudelleen vuonna 1991 kolmen bonuskappaleen kera. Vuoden 1986 CD-versio julkaistiin uudelleen Euroopassa ja Japanissa vuosina 1993–1994. Remasteroituna CD-levy julkaistiin Japanissa vuosina 2001 ja 2004. Euroopassa remasteroitu CD-levy japanilaisin kansin julkaistiin 12. heinäkuuta 2004.
Yksikkötestaaminen

Yksikkötestaaminen (engl. unit testing) on tietokoneohjelman testaamisen ja laadunvarmistuksen menetelmä, jossa lähdekoodin osat testataan yhdessä tai erikseen. Tämä eroaa koko ohjelman testaamisesta yhtenä kokonaisuutena.
Yksikkötestaaminen tyypillisesti voidaan suorittaa automatisoidusti, mutta myös manuaalisesti suorittaminen on mahdollista.
Ohjelman eri osat voidaan testin ajaksi korvata yksinkertaistetuilla korvikkeilla. Korvattavat osat eivät kuulu varsinaiseen testattavaan yksikköön.
Yksikkötestaamisen lisäksi voidaan tehdä integraatiotestaaminen, jossa eri yksiköt testataan yhtenäisenä kokonaisuutena.
Standardit, kuten IEC 61508, voivat vaatia ohjelman yksikkötestaamista.

Haittapuolet ja rajoitteet

Testien kehittäminen voi vaatia paljon aikaa: jokaista Java-koodiriviä kohden tarvitaan keskimäärin 3–5 JUnit-koodiriviä riittävän kattavuuden saavuttamiseen.
Dave Thorpe

Dave Thorpe on brittiläinen motocrosskuljettaja. Hän voitti motocrossin maailmanmestaruuden isoimmassa eli 500-kuutioisten luokassa vuosina 1985, 1986 ja 1989.
Stina Mattila

Stina Mattila (s. 1970) on Kokkolan kaupunginjohtaja vuodesta 2016. Aiemmin Mattila on toiminut Kempeleen talousjohtajana ja Muhoksen hallinto- ja talousjohtajana. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Gerard de Ridefort

Gerard de Ridefort (n. 1141 – 1. lokakuuta 1189) oli temppeliherrain ritarikunnan suurmestari vuosina 1184–1189.
Gerard de Ridefort oli luultavasti syntyjään flaami. Hän tuli Lähi-itään 1170-luvulla ja oli aluksi Tripolin kreivin Raimund III:n palveluksessa. Hän riitaantui kuitenkin isäntänsä kanssa ja siirtyi Jerusalemin kuninkaan palvelukseen. Vuonna 1179 Baudouin IV nimitti de Ridefortin kuningaskunnan marsalkan virkaan. Myöhemmin hän liittyi temppeliherroihin ja vuonna 1183 hänestä tuli järjestön senesalkki. Lokakuussa 1184 de Ridefort valittiin ritarikunnan suurmestariksi.
Vuonna 1187 Gerard de Ridefort hyökkäsi 100 temppeliritarin ja joidenkin johanniittojen kanssa Saladinin poikaa al-Afdalia vastaan. Al-Afdal komensi kuitenkin yli 5000 miehen joukkoa ja löi eurooppalaiset helposti. Johanniittain suurmestari Roger de Moulins sai surmansa taistelussa ja de Ridefort haavoittui, mutta säilyi hengissä.
Saman vuoden heinäkuussa Gerard de Ridefort johti temppeliherroja Hattinin taistelussa. Ristiretkeläiset kärsivät tappion, ja Gerard de Ridefort ja joukko temppeliherroja joutui Saladinin vangiksi. Muut temppeliherrat teloitettiin, mutta Saladin säästi suurmestarin hengen. Saladin lupasi päästää de Ridefortin vapaaksi, jos tämä pystyisi suostuttelemaan temppeliherrat luovuttamaan erään linnoituksensa ilman taistelua. Tässä de Ridefort onnistui, ja Saladin piti lupauksensa ja päästi de Ridefortin vapaaksi.
Vapauduttuaan de Ridefort meni Tortosaan, jossa hän johti temppeliherrojen linnan puolustusta. Vuonna 1189 de Ridefort osallistui Akkon piiritykseen. Hän kuoli joko taistelussa tai Saladin teloitti hänet taistelun jälkeen.
Asagao (1922)

Palvelus

Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Chinkai kaartin laivastoalueen alaiseen 32. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Karukaya ja Fuyō. Viirikön tehtävänä oli saattueiden suojaaminen Tsushimansalmen alueella. Alus liitettiin 10. huhtikuuta 1942 viirikön mukana vasta muodostettuun Lounaisen alueen laivaston 1. pinta-alussaattajaviirikköön, jonka osana alus suojasi saattueita laivaston alueella.
Vuoden 1943 aikana alus vieraili saattueita mukana Mojilla, Makolla ja Takaolla puolisen tusinaa kertaa kussakin. Lisäksi alus vieraili Manilassa neljästi, Palaulla kahdesti ja Balikpapanilla kerran. Aluksen saapuessa tammikuussa 1944 saattuetta suojaten Takaosta Camranhinlahteen, kun se sai tiedon Amatsukazen torpedoimisesta. Alus kutsuttiin hinaamaan pahoin vaurioitunut alus Cape St. Jacquesiin. Asagao palasi helmikuun lopulla Takaoon Manilaan ja Hainaniin matkanneiden saattueiden suojaksi.
Alus joutui 9. heinäkuuta Hainanin lähellä pyörremyrskyyn, minkä seurauksena se viipyi Hainanissa seuraavat kolme kuukautta liikuntakyvyttömänä. Se joutui 29. heinäkuuta ilmahyökkäyksen maaliksi kärsimättä kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Alus saatiin 15. lokakuuta jälleen kellumaan ja se palasi Japaniin vuoden lopulla.
Huhtikuussa 1945 alus Takaosta Japaninmerelle, missä se oli partioalusten ja miinanraivaajien emäaluksena. Alus ajoi miinaan 22. elokuuta lähellä Shimonosekiä. Sodan päätyttyä alus antautui merikelvottomassa kunnossa liittoutuneille. Se romutettiin 1948 Yoshimissa.
Ethel Stark

Ethel Stark C.M., GOQ (25. elokuuta 1910 – 16. helmikuuta 2012) oli kanadalainen viulisti ja kapellimestari.
Stark syntyi Montréalissa ja opiskeli McGillin musiikkikonservatoriossa. Vuosina 1928–1934 häntä opettivat Curtis Institute of Musicissa Lea Luboshutz, Louis Bailly, Artur Rodziński, Fritz Reiner sekä Carl Flesch.
Stark perusti vuonna 1940 Montreal Women's Symphony Orchestran, jota hän johti vuoteen 1960. Hänestä tuli vuonna 1979 Order of Canadan jäsen ja vuonna 2003 National Order of Quebecin Grand Officer.
Montrealissa on Starkin mukaan nimetty puisto, Parc Ethel-Stark.
Lawrence Donald Soens

Lawrence Donald Soens (s. 26. elokuuta 1926 Iowa City) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Davenportin hiippakuntaan 6. toukokuuta 1950. Hänet nimitettiin Sioux Cityn piispaksi 15. kesäkuuta 1983, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Joseph Byrne, jota avustivat Gerald Francis O'Keefe ja Frank Henry Greteman. 
Soens erosi tehtävistään piispana 28. marraskuuta 1998.
Marvin Lee Wilson

Marvin Lee Wilson (5. tammikuuta 1958 – 7. elokuuta 2012) oli amerikkalainen murhaaja, joka teloitettiin Texasissa 7. elokuuta 2012. Hän sai tuomion 9. toukokuuta 1992, poliisin huumetietolähteen murhasta. Wilson ryösti ja ampui 21-vuotiaan Jerry Robert Williamsin jouduttuaan tämän kanssa tappeluun. Murhan aikaan Wilsonilla oli kaksi aikaisempaa tuomiota ryöstöstä, joista toinen oli törkeä.
Wilsonin älykkyysosamäärä oli 61, joten hän oli kehitysvammainen lain edessä eikä häntä olisi voinut tuomita kuolemaan Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksen mukaan. Osavaltiot voivat kuitenkin itse määritellä kehitysvammaisuuden rajat.
Byretti

Byretti on laboratorioväline, jota käytetään esimerkiksi titrauksessa vapauttamaan tarkkoja määriä nestemäistä reagenssia. Se on pitkä, asteikolla varustettu sylinterimäinen putkilo, jonka pohjalla on hana tai helmisuljin nesteen vapauttamista varten. Parhaimmillaan luokan A byretit kykenevät ± 0.05 cm³ tarkkuuteen.
Ranskalainen kemisti François Antoine Henri Descroizilles kehitti vuonna 1791 ensimmäisen byretin, joka muistutti enemmänkin asteikolla varustettua putkiloa. Joseph Louis Gay-Lussac kehitti tätä edelleen asettamalla nestettä vapauttavan kärjen ylös sivulle, ja vakiinnutti ensimmäisenä termit "pipetti" ja "byretti". Karl Friedrich Mohr loi nykyaikaisen byretin asettamalla sulkimella varustetun kärjen pohjaan.
John Heard

John Matthew Heard, Jr. (7. maaliskuuta 1945 Washington – 21. heinäkuuta 2017 Palo Alto, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Peter McCallisterin roolista elokuvissa Yksin kotona ja Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa. Heard näytteli yli sadassa elokuvassa ja kuului 1980- ja 90-lukujen suosituimpiin Hollywood-näyttelijöihin. Hän näytteli lisäksi mm. elokuvissa Pelikaanimuistio (1993) ja Heräämisiä (1990). Heard on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi esittämästään Vin Makazianin roolista televisiosarjassa Sopranos. Hänelle on myönnetty kaksi Obie-palkintoa rooleistaan Off-Broadway-näytelmissä Othello ja Split.
Heard kuoli yllättäen 72-vuotiaana hotellihuoneessaan Palo Altossa, Kaliforniassa 21. heinäkuuta 2017. Tietojen mukaan Heard oli toipumassa äskettäin tehdystä selkäleikkauksesta. Virallinen kuolinsyy oli ”äkillinen sydänkohtaus, joka johtui ateroskleroottisesta ja hypertensiivisestä sydänsairaudesta”.
Jalkapallon B-sarjan kausi 1934

Läntinen lohko

Sarjataulukossa (Itäinen lohko) tai lähteessä on virhe (ks. Suomen Palloliiton toimintakertomus 1934, s. 5: ”ainoastaan yksi ottelu, KuPT ja KoPS, ratkaistiin poikkeuksellisten syiden nojalla luovutuksella viimeksi mainitun eduksi.” Kyseinen ottelu on taulukossa laskettu päättyneen 0-0, piti pelata Kotkassa. Voi olla, että kyse on kirjoitusvirheestä, sillä KuPS sai ilmeisesti luovutusvoiton KoPS:sta, kun vastustaja ei saapunut Kuopioon?, taulukkoon on laskettu KuPS-KoPS -tulokseksi 3-0.
Super 8

Super 8 on elokuvaamiseen tarkoitettu kaitafilmiformaatti. Formaatin kehitti Kodak 1960-luvun alussa, ja se julkaistiin vuonna 1965.
Super 8 -formaatin erikoisuutena useimpiin muihin filmiformaatteihin verrattuna on sen lataamisen helppous: filmi on esiasennettu mustaan, valotiiviiseen kasettiin, jolloin filmiä ei tarvitse pujottaa kameran sisään, vaan sen voi asettaa helposti paikalleen videokasetin tavoin. Kasetti sisältää myös tiedon käytettävän filmin herkkyydestä, jolloin useimpia kameroita käytettäessä filmin valottaminen on lähestulkoon automatisoitu. Yhdessä kasetissa on noin 15 metriä filmiä, jolla voi kuvata hieman yli kolme minuuttia perusnopeudella (18 kuvaruutua/s). Aiemmin saatavilla on ollut myös 60 metrin kasetteja. 
Alun perin Super 8 -filmit ja -kamerat tarkoitettiin mykkäkuvaamiseen, mutta vuonna 1973 markkinoille tuli myös äänikasetteja, joilla oli magneettiääniraidat. Äänikasetit olivat tavallisia hieman suurempia, ja ne vaativat äänikuvaukseen tarkoitetun Super 8 -kameran, jotka ovat tosin yhteensopivia myös mykkäkasettien kanssa. Kodak lopetti ääniraidallisten kasettien valmistuksen vuonna 1997.
Super 8 oli kaitafilmaamisen huippuaikana suosituin kaitafilmiformaatti länsimaissa; Japanissa käytössä oli Fujin Single-8. Kodak (ja muutamat pienemmät filmivalmistajat) valmistaa filmiä Super 8 -formaatissa yhä, ja tarjoaa jopa ammattimaisia negatiivifilmilaatuja. Formaattia käyttävät nykyään lähinnä vakavat harrastajat ja elokuvaopiskelijat. Ammattilaiset käyttävät sitä yhä joskus musiikkivideoissa ja televisiomainoksissa, jos halutaan saavuttaa elegantisti huonolaatuinen, rakeinen kuvanlaatu. Pitkien elokuvien tuotannossa esimerkiksi Oliver Stone ja Jim Jarmusch ovat käyttäneet Super 8 -formaattia muiden formaattien rinnalla, ja muun muassa brittiläinen Derek Jarman on kuvannut sillä kokonaisia elokuvia.