google/wiki40b huggingface dataset:
Lauri Ilvessalo

Lauri Ilvessalo (aiemmin Sarén) (12. kesäkuuta 1887 Tampere – 4. huhtikuuta  1928 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä.

Henkilöhistoria

Ilvessalon vanhemmat olivat vankilanjohtaja Karl Sarén ja Amanda Sahlbom ja puoliso vuodesta 1913 Vilma Tuomi. Hänen veljensä oli metsätieteilijä Yrjö Ilvessalo ja tyttärensä tekstiilitaiteilija Kirsti Ilvessalo. Ilvessalo tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1906, suoritti metsänhoitotutkinnon 1910, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1917. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1923 ja toimi Helsingin yliopistossa metsänhoidon opettajana 1918–1928 ja metsäpolitiikan opettajana 1918–1925. Hänen erityistutkimuskohteinaan olivat metsänhoidon menetelmät ja ulkomaisten puulajien viljely Suomessa. Ilvessalo hoiti metsänhoidon professuurin opetusta, kun A. K. Cajander oli siirtynyt Metsähallituksen johtoon. Hän kuoli yllättäen keuhkokuumeeseen keväällä 1928.
Kaj Wallin

Kaj ”Kaiju” Wallin (s. 28. syyskuuta 1945) on suomalainen basisti. Hän soitti The Islanders -yhtyeessä vuosina 1962–1965 ja sen hajottua Jormas-yhtyeessä 1965–1965. Free lance - ja studio muusikkona hän toimi 1966-1967 soittaen mm. Danny ja Kirkan taustalla , The Boys yhtyeessä sekä Roni Kaspin yhtyeessä. Vuonna 1967 hän perusti Caj Inc. yhtyeen ja levytti yhden levyn.
Mikael Backlund

Ura

Backlund on Västerås IK:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2005–2006 HockeyAllsvenskanissa, jolloin vasta 16-vuotias Backlund sai tililleen 12 ottelua. Kaudella 2006–2007 hän pelasi 18 miesten peliä, mutta kausi jäi lyhyeksi polvivamman takia ja Backlund pelasi loppukevään lähinnä Västeråsin junioreissa. Kesällä 2007 Calgary Flames varasi Backlundin ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana.
Kauden 2007–2008 Backlund pelasi Västeråsissa. Hän teki kauden jälkeen kolmen vuoden tulokassopimuksen Flamesin kanssa. Backlundin kausi 2008–2009 alkoi vielä lainalla Västeråsissa, mutta hän siirtyi Flamesin organisaatioon nuorten MM-kilpuilujen jälkeen. Backlund pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. tammikuuta 2009 New York Islandersia vastaan. Loppukausi kului kuitenkin WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa. Backlund voitti Rocketsissa WHL:n mestaruuden ja hän oli pudotuspelien paras maalintekijä 13 osumallaan. Hänet valittiin myös CHL:n viikon pelaajaksi 21. huhtikuuta 2009.
Backlund pelasi kauden 2009–2010 kokonaan Flamesin organisaatiossa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä farmijoukkue Abbotsford Heatissa, mutta pääsi pelaamaan myös 23 NHL-ottelua tehoin 1+9=10. Backlund teki ensimmäisen NHL-maalinsa 28. tammikuuta 2010 Phoenix Coyotesia vastaan. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2010–2011 hän teki 73 runkosarjaottelussa tehot 10+15=25.

Muuta

Backlundin eno on entinen Ruotsin maajoukkueessakin pelannut jalkapalloilija Gary Sundgren. 
Backlund on suomalaistaustainen. Hänen isovanhempansa ovat kotoisin Tampereelta.
Erkki Saarela

Erkki Saarela (s. 24. lokakuuta 1946 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Saarela valmistui Suomen teatterikoulusta vuonna 1972. Hän on ollut kiinnitettynä KOM-teatterissa vuosina 1972–1982 ja Lilla Teaternissa 1987–1988. Muutoin hän on työskennellyt freelancerina sekä ohjannut useita näytelmiä. Hän on myös tunnettu television sketsisarjoista, kuten Hukkaputkesta ja Soitinmenoista, jossa tunnetuksi tuli erityisesti hänen esittämä hahmo Pastori Silli.
Hänen poikansa Niko Saarela on myös näyttelijä. Erkki Saarela on nykyään naimisissa näyttelijä Sari Mällisen kanssa.
Rynnäkköpanssarivaunu

Rynnäkköpanssarivaunu on panssarivaunutyyppi, jonka tarkoituksena on kuljettaa taistelukentälle jalkaväkeä ja tukea sitä taistelussa. Rynnäkköpanssarivaunu on tela-alustainen, kevyesti panssaroitu ja aseistettu tykillä tai konetykillä, sekä mahdollisesti myös panssarintorjuntaohjuksilla. Rynnäkköpanssarivaunuja voidaan käyttää myös tiedustelutehtävissä.

Ominaisuudet

Rynnäkköpanssarivaunun perusominaisuudet:

Panssarointi

Rynnäkköpanssarivaunun panssarointi on huomattavasti kevyempi kuin taistelupanssarivaunun, mutta kuitenkin parempi kuin miehistönkuljetusvaunuissa. Panssarointi vaihtelee muutamasta millimetristä 100 millimetriin. Raskain panssarointi sijaitsee yleensä rynnäkköpanssarivaunun keulassa. Panssaroinnin tarkoitus on suojata sotilaita jalkaväen käsiaseilta, mutta ei alikaliiperiammuksilta, panssarintorjuntaohjuksilta tai ontelokranaateilta. Rynnäkköpanssarivaunussa voi olla myös reaktiivipanssarointi.

Aseistus

Yleensä rynnäkköpanssarivaunut on aseistettu konetykillä, jotkut mallit panssarivaunukanuunalla. Pääaseen lisäksi rynnäkkövaunussa voi olla yksi tai useampi konekivääri ja mahdollisesti panssarintorjuntaohjusten ampumalaite tai mahdollisuus ampua ohjuksia pääaseen putkesta. Myös kevyitä ilmatorjuntaohjusjärjestelmiä voidaan yhdistää vaunuun.

Liikkuvuus

Rynnäkköpanssarivaunun tärkein ominaisuus on hyvä liikkuvuus. Vaikka se on tiellä hitaampi kuin vastaavat pyöräalustaiset ajoneuvot, se kykenee telojensa ansiosta liikkumaan maastossa monipuolisemmin. Rynnäkköpanssarivaunun massa on yleensä 13–30 tonnia. Huippunopeus on yleensä 50–70 km/h.

Kuljetusmahdollisuudet

Koska rynnäkköpanssarivaunut on tarkoitettu kuljettamaan jalkaväkeä, täytyy niissä olla siihen tarkoitettu tila. Tämä on lähes poikkeuksetta sijoitettu vaunun takaosaan. Yleensä miehistötilassa on tilaa 6–13:lle sotilaalle.

Käyttö

Rynnäkköpanssarivaunulla kuljetetaan jalkaväkeä taistelukentälle tai sen välittömään läheisyyteen, minkä jälkeen sen ensisijaisena tehtävänä on tukea jalkaväkeä suorasuuntaustulella. Panssarintorjuntaohjuksin aseistetut rynnäkkövaunut voivat tuhota myös vihollisen raskaasti panssaroituja ajoneuvoja.
Guanabaranlahti

Guanabaranlahti (port. Baía de Guanabara) on merenlahti Rio de Janeiron osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Rio de Janeiron ja Duque de Caxiasin kaupungit sijaitsevat lahden länsirannalla sekä Niterói ja São Gonçalo itärannalla. Vesistöön valuvat lahtea ympäröivien kaupunkien asukkaiden jätevedet. Osavaltiota on kritisoitu lahden puhdistuksen laiminlyönnistä.
Lahdella järjestetään vuoden 2016 kesäolympialaisten purjehduskilpailut.
Kalmukin kieli

Levinneisyys ja puhujamäärä

Kalmukit asuvat Venäjällä Volgan alajuoksun eteläpuolella sijaitsevassa Kalmukian tasavallassa, Astrahanin, Volgogradin, Rostovin ja Orenburgin alueilla, Stavropolin aluepiirissä, Siperiassa, Kirgisiassa ja Kazakstanissa. Pieniä kalmukkiryhmiä on myös Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 165 800 kalmukkia ja 156 300 kalmukin kielen puhujaa. Kirgisiassa kalmukkeja oli 5 050 henkeä ja Kazakstanissa 1 100. Venäjän kalmukeista 93,1 % ilmoitti äidinkielekseen kalmukin ja 6,8 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 86,9 %.
Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 174 000 kalmukkia ja 153 600 kalmukin kielen puhujaa. Peräti 99,6 % kalmukeista ilmoitti osaavansa venäjää. Kalmukiassa asuvista kalmukeista 90,8 % puhuu kalmukkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 80 500 kalmukin puhujaa.

Historia ja murteet

Kalmukkien esi-isiä ovat mongoleihin kuuluneet oiraatit, jotka 1300-luvun lopulla perustivat itäiseen Keski-Aasiaan itsenäisen Džungarian kaanikunnan. Oiraateilla oli oma kirjakieli ja kirjoitusjärjestelmä, jota kalmukit käyttivät 1900-luvulle saakka. 1600-luvun alussa halhamongolien ja turkkilaisten kansojen ahdistamat oiraatit solmivat Venäjän kanssa sopimuksen, jonka perusteella he siirtyivät ensin Irtyš, Om ja Išim -jokien varsille ja sittemmin nykyisille asuinseuduilleen Volgan ja Donin alajuoksujen aroille. Vuosina 1664–1771 kalmukit, joita arvioidaan olleen noin 270 000 henkeä, muodostivat Venäjään vasallisuhteessa olleen Kalmukian kaanikunnan. Vuonna 1771 osa venäläisten ahdistamista kalmukeista (noin 125 000 henkeä) lähti takaisin Džungariaan, mutta enemmistö heistä sai surmansa matkalla. Volgan alajuoksulla kehittyi ajan mittaan erillinen kalmukkien kansa ja sen kieli.
Kalmukki kuuluu mongolikielten länsiryhmään. Sen lähin sukukieli on Luoteis-Kiinassa ja Länsi-Mongoliassa puhuttu oiraatti. Kieli jakautuu torgutin ja derbetin päämurteisiin, jotka puolestaan jakautuvat useisiin alamurteisiin. Niiden väliset erot ovat kuitenkin melko vähäisiä. Lisäksi erotetaan turkkilaisten kansojen keskuudessa vanhastaan asuneiden Issyk Kulin (Kirgisia), Orenburgin ja Uralin kalmukkien murteet, jotka ovat nykyään lähes kokonaan hävinneet.
Flyball

Flyball on Yhdysvalloissa 1970-luvun alussa kehitetty koirien näytös- ja kilpailulaji. Laji sopii kaikille koiraroduille. Flyballissa kaksi joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan ja nopeimman hyväksytyn suorituksen tehnyt joukkue pääsee jatkoon. Joukkue koostuu neljästä koiran ja ihmisen muodostamasta kilpailuparista. Samassa joukkueessa voi olla sekä mini- että maksikokoisia koiria.
Joukkueeseen voi kuulua myös kaksi varalla olevaa kilpailuparia. Jokaisessa joukkueessa on myös laatikon lataaja, jonka tehtävänä on ladata laatikko pallolla seuraavaa koiraa varten.

Kilpailun kulku

Koira lähtee ohjaajansa luota lähtölinjalta. Koira hyppää neljän esteen yli, minkä jälkeen se painaa tassullaan flyball-laatikkoa. Tassun painallus laukaisee tennispallon ulos laatikosta. Koira ottaa pallosta kopin ja palaa hyppyjen kautta ohjaajansa luokse. Kun koira on ylittänyt maalilinjan, saa joukkueen seuraava koira luvan lähteä.
Kilpailussa on rinnakkain kaksi rataa. Ratojen etäisyys toisistaan on vähintään 3 metriä ja enintään 6 metriä. Lähtö- ja maalilinjan etäisyys ensimmäisestä esteestä on 1,8 metriä. Esteiden välit ovat 3 metriä ja viimeisen esteen etäisyys flyball-laatikosta on 4,5 metriä.
Dilma Rousseff

Marxilainen sissijärjestössä

Rousseffin isä oli 1930-luvulla Brasiliaan maanpakoon muuttanut bulgarialainen kommunisti ja äiti brasilialainen opettaja. 
Rousseffista tuli marxisti vuoden 1964 vallankaappauksen myötä. Hän liittyi Brasilian sotilasdiktatuurin aikana vastarintaliikkeeseen, jossa hänen tehtävänsä oli opettaa marxismia ay-väelle, ja hänen kerrotaan opiskelleen sissistrategiaa Comando de Libertação Nacional (Colina) -järjestössä. 
Vuonna 1969 Rousseff jatkuvasti muutti ja vaihtoi nimeään, edes hänen toinen puolisonsa Carlos Araújo ei tiennyt Rousseffin oikeaa nimeä ennen tämän pidätystä. Araújo oli alun perin Brasilian kommunistipuolueen toisinajattelijaryhmän johtaja ja Fidel Castron ja Che Guevaran tavannut vallankumousjohtaja. Vuodesta 1970 Rousseff oli kolme vuotta vangittuna ja joutui toistuvasti kidutuksen kohteeksi. Pariskunta oli osan aikaa samassa vankilassa ja sai perhetapaamisia.

Maltillistuminen

Pariskunta oli myöhemmin Demokraattisen työväenpuolueen perustajia. Dilma kuitenkin erosi tästä puolueesta vuonna 2000 ja edustaa nykyään Brasilian työväenpuoluetta (PT).
Rousseff sanoo, että vaikka hänen kantansa on muuttunut marxilaisuudesta pragmaattiseen kapitalismiin, hän on yhä ylpeä radikaaleista juuristaan. ”Opimme paljon. Teimme paljon typeryyksiä ... mutta uskalsimme haluta maasta paremman.”

Presidentiksi

Vuoden 2010 presidentinvaalissa Rousseff oli työväenpuolueen presidenttiehdokas. Lula toivoi Rousseffia seuraajakseen. Rousseffin merkittävin vastaehdokas oli São Paulon entinen kuvernööri José Serra. Vaalin ensimmäisellä kierroksella 3. lokakuuta Rousseff sai 46,9 prosenttia äänistä ja Serra 32,6 prosenttia. Toinen kierros järjestettiin 31. lokakuuta 2010, jolloin Rousseff valittiin Brasilian ensimmäiseksi naispresidentiksi. Osa Brasilian piispoista paavi Benedictus XVI:n tukemana kehottivat äänestämään Rousseffia vastaan, koska väittivät tämän pyrkivän laillistamaan abortin.
Rousseff vannoi virkavalansa 1. tammikuuta 2011. Hän lupasi ohjelmapuheessaan säilyttää Brasilian talouden nousun ja uudistaa maan verotusjärjestelmän. Virkaanastujaisia seurasi maan pääkaupungissa Brasíliassa kymmeniätuhansia Rousseffin kannattajia.
Rousseff valittiin toiselle kaudelle 26. lokakuuta 2014.
Brasilian parlamentti äänesti 12. toukokuuta 2016 luvuin 55-22 Rousseffin puoleksi vuodeksi pois virastaan, koska hänen epäillään kaunistelleen maan talouslukuja varmistaakseen uudelleenvalintansa vuoden 2014 vaaleissa ja hän joutui asiasta syytteeseen oikeudessa. Hänen tilalleen väliaikaiseksi presidentiksi nimitettiin hänen varapresidenttinään toiminut Michel Temer.
Oikeudenkäynti päättyi Rousseffin erottamiseen, ja Temer nousi presidentiksi 31. elokuuta 2016.

Yksityiselämä

Rousseff oli naimisissa asianajaja Carlos Araújon kanssa lähes 30 vuotta kunnes he erosivat. Heillä on yksi tytär, Paula, jolla on yksi poika, Gabriel. Araújo on yhä Rousseffin lähin uskottu.
Rousseff sairasti imukudossyövän vuonna 2009.
Tadeusz Płoski

Tadeusz Płoski (9. maaliskuuta 1956 Lidzbark Warmiński, Puola – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk, Venäjä) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa ja kenraalimajuri.
Płoskin vihki papiksi Warmian hiippakuntaan Jan Wladyslaw Oblak 6. kesäkuuta 1982. Hän sai nimityksen Puolan sotilaspiispaksi 16. lokakuuta 2004, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Sławoj Leszek Głódź ja Edmund Michal Piszcz. Płoski toimi virassa elämänsä loppuun saakka. Hän sai surmansa Smolenskin lento-onnettomuudessa Venäjällä 10. huhtikuuta 2010.
Riigikogun vaalit 2015

Riigikogun vaalit vuonna 2015 järjestettiin 1. maaliskuuta 2015. Sähköinen äänestys alkoi 19. helmikuuta ja tätä mahdollisuutta käytti äänestäjistä joka kolmas. Ää­nes­tys­ak­tii­vi­suus oli 64,2 pro­sent­tia.

Äänestäminen

Viron äänioikeutetuista 33 % antoi äänensä ennakkoäänestyksen aikana. Ennakkoäänestyspaikoilla kävi arviolta 120 000 virolaista ja sähköistä e-äänestystä käytti 176 491 äänioikeutettua. Äänestysvilkkauden arvioitiin aluksi nousevan ennätyskorkeaksi. Se jäi kuitenkin jonkin verran ennakoitua alemmaksi. Äänensä antaneiden äänioikeutettujen määräksi uutisoitiin aluksi 63,7 %, mutta myöhemmin vaaliviranomaiset korjasivat sen lukemaan 64,2 %. Vilkkaimmin äänestettiin Harjun maakunnassa ja Tallinnassa, jossa äänestäneiden osuus oli lähes 70 %. Itä-Virumaalla ja Venäjän rajan lähellä äänestysvilkkaus jäi noin viisitoista prosenttia pienemmäksi. 
Vaalimainonta ja etenkin Reformipuolueen aggressiiviseksi koettu vaalikampanja herätti kritiikkiä. Reformipuolueen vaalimainoksissa Keskustapuolueen johtajan Edgar Savisaaren väitettiin olevan Venäjän presidentin Vladimir Putinin talutusnuorassa.
Elyria (Ohio)

Elyria on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Clevelandistä länteen ja Lorainista etelään. Se kasvoi aikoinaan joen varteen rakennetun sahan ympärille. Nykyisin siellä on monipuolista teollisuutta.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Elyrian väkiluku oli 54 553.
Lasse Erola

Lasse Erola (s. 1946 Lahti) on suomalainen pitkän linjan sanomalehtitoimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt Etelä-Suomen Sanomissa, Turun Sanomissa ja Ilta-Sanomissa. Erola on toiminut muun muassa ulkomaan- ja urheilutoimitusten esimiestehtävissä. Hän kirjoittanut lukuisia kiitettyjä elämäkertoja ja muita tietoteoksia. Erola on myös suomentanut useita kirjoja.
Hr. Ms. De Ruyter (1935)

Valmistus

Laivaston esikunnan suunnitelmissa oli kolmannen risteilijän hankkiminen, kun Java-luokan kolmannen aluksen Hr. Ms. Celebesin tilaus oli peruutettu. Hanke oli kuitenkin toistuvasti siirtynyt eteenpäin taloudellisten ja poliittisten ongelmien vuoksi. Ajan kuluessa Java-luokan alusten suunnitelmat vanhenivat, mikä pakotti uuden aluksen suunnittelun aloittamisen.
Useita Alankomaiden Itä-Aasian puolustussuunnitelmia luotiin ensimmäisen maailmansodan päätyttyä ja niihin liittyen laskettiin alueella tarvittavan laivastotarve, joka vaihteli kahdesta neljään risteilijään ja niitä täydentäviin hävittäjiin ja sukellusveneisiin. Yksikään suunnitelmista ei kuitenkaan saanut poliittista hyväksyntää. Hallitus teki 1930 päätöksen kolmannen risteilijän hankkimisesta, mutta taloudellinen tilanne pakotti laskemaan vaatimuksia.
Aluksen uppouma ei saanut ylittää 5250 tonnia ja sen aseistuksean olisi kolme kuuden tuuman kaksoistykkitornia. Sen suoja ja toimintasäde vastaisivat Java-luokkaa. Voimakas vähemmistö kuitenkin vastusti noin heikon aluksen tilaamista, mutta vasta 1932 hyväksyttiin paranneltu suunnitelma. Sen mukaan lisättiin seitsemäs kuuden tuuman tykki ja uppoumaa kasvatettiin. Sähköhitsaus sekä keveät metalliseokset mahdollistivat kasvattaa runkoa, joka jaettiin kahteenkymmeneenyhteen vesitiiviiseen osastoon.
Aluksen lopulliset suunnitelmat, joihin oli lisätty 50 millimetrin torpedovyö vesirajaan. Vyö jatkui etummaisesta ammusvarastosta takimmaiseen ja se kapeni takaosastaan 30 millimetriin. Vyön kokonaispituus oli täten 405 jalkaa ja sen korkeus 12 jalkaa. Aluksen kansi oli 30 millimetriä paksu samoin kuin pääaseiden tornit, takimmaiset vedenpitävät seinät, tulenjohtotorni ja tykkiasemat.
Java-luokasta poiketen aluksella oli ainoastaan kaksi akselia. Aluksen De Scheldessä suunnitellut kattilat oli asennettu pareittain kolmeen erilliseen tilaan, joista etummaisessa oli ainoastaan kaksitoista poltinta ja muissa kahdeksantoista. Kattiloihin oli kytketty Parsonsin turbiinimoottorit, jotka oli koottu De Scheldessä ja ne tuottivat 66000 hevosvoimaa. Aluksen suunniteltu maksiminopeus oli 32 solmua. Risteilynopeudelle asennettuna koneet  tuottivat 3300 hv, millä saavutettiin 17 solmun nopeus.

Palvelus

De Ruyter palveli toisessa maailmansodassa Alankomaiden Itä-Intiassa, jossa se osallistui sodan alun japanilaisten tuloksettomaan pysäyttämiseen. Alus vaurioitui 4. helmikuuta 1942 ilmahyökkäyksessä, mutta vauriot eivät olleet vakavia ja se osallistui taisteluun Badungan salmessa 18. helmikuuta.
Alus oli 27. helmikuuta alankomaalaisen kontra-amiraali Karel Doormanin lippulaivana Jaavanmeren taistelussa. Jaavan pohjoisrannikon edustalla ABDAn laivasto-osasto joutui Keisarillisen Japanin laivaston raskaiden risteilijöiden Nachin ja Haguron yllättämäksi. De Ruyteriin osui yksi Long Lance torpedo, joka upotti sen seuraavana päivänä. Aluksen mukana menehtyi 345 miestä mukaan lukien kontra-amiraali Doorman sekä aluksen kapteeni Eugène Lacomblé.
Aluksen hylky löydettiin sodan jälkeen ja se on julistettu haudaksi. Ainoastaan laivakello on nostettu ja sitä säilytetään Kloosterkerkissä Haagissa.
Blue Angels

Blue Angels (suom. Sinienkelit, lempinimi: The Blues tai Air Fat Albert) on yhdysvaltalainen, Yhdysvaltain laivaston taitolentoryhmä. Vuonna 1946 perustettu taitolentoryhmä on ulkonäöltään suhteellisen helposti tunnistettava, sillä se käyttää syvän sinisiä eli amiraalinsinisiä värityksiä keltaisin koristeluin. Useat lentoryhmän pilotit ovat käyneet Top Gun -nimellä tunnetun laivaston lentoakatemian.
Blue Angels on käyttänyt monia eri konetyyppejä. Aluksi konetyyppi oli Grumman F6F Hellcat, sittemmin Grumman F8F Bearcat.
Suihkukoneiden aikakauden lentoryhmässä aloittivat Grumman F9F Panther sekä Grumman F-9 Cougar -konetyypit ja myöhempänä Grumman F-11 Tiger. 1970- ja 1980-luvuilla ryhmässä palvelivat McDonnell F-4 Phantom II ja Douglas A-4 Skyhawk-tyypit.

2010-luvun aikaan ryhmä käyttää MDC/Boeing F-18 Hornet -konetyyppiä. Materiaalihuoltoa varten tarvittava tukikone "Fat Albert" on Lockheed C-130 Hercules. Ryhmä on saanut puolustuksellisesta budjetista käyttöönsä 37 miljoonaa dollaria vuonna 2011. Blue Angels käyttää kahta eri lentotukikohtaa toimintaansa varten, näistä toinen on NAS Pensacola. Toinen on NAF El Cientro, jonka sijainti on Kaliforniassa. Yleisö pääsee seuraamaan taitolentoryhmän harjoituksia Pensacolassa maksutta, mutta yli 16-vuotiailta henkilöllisyys tarkastetaan, eikä harjoitusalueen läheisyyteen sallita matkatavaroita: kuten reppuja tai matkalaukkuja. Ryhmän lentoesitysten aikana ei ole sattunut vakavia koneturmia, joskin lentäjien menetyksiä on tapahtunut. Blue Angelsissa on lentänyt myös naispuolisia pilotteja. Tyypillisen vuosittaisen esiintymiskauden aikana, ryhmä lentää arviolta 60 lentoesitystä 30 eri kohteessa, joista noin 2 sijaitsee Kanadassa.
Matti Pellonpää (tuomari)

Matti Paavo Pellonpää (s. 4. huhtikuuta 1950 Kankaanpää) on korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos. Pellonpää on toiminut aiemmin Helsingin yliopiston kansainvälisen oikeuden professorina ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomarina. Korkeimpaan hallinto-oikeuteen hänet nimitettiin vuonna 2005, mutta hän oli tehtävästä virkavapaalla vuoden 2006 loppuun asti.
Koulutukseltaan Pellonpää on oikeustieteen tohtori Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa Expulsion in International Law: A Study in International Aliens Law and Human Rights with Special Reference to Finland vuodelta 1984 käsitteli ulkomaalaisen karkottamista kansainvälisessä oikeudessa. Pellonpää on suorittanut myös Master of Laws -tutkinnon Toronton yliopistossa vuonna 1979.
Pellonpää on aiemmin toiminut lisäksi ylimääräisenä tuomarina KHO:ssa, lainsäädäntöneuvoksena oikeusministeriössä sekä Yhdysvaltain ja Iranin välisen kansainvälisoikeudellisen välitystuomioistuimen (Iran–United States Claims Tribunal) lakimiehenä. Ennen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen organisaatiouudistusta Pellonpää toimi vuosina 1990–1999 tuomioistuimen yhteydessä toimineen Euroopan ihmisoikeustoimikunnan suomalaisjäsenenä.
YK:n pääsihteeri nimitti toukokuussa 2007 Matti Pellonpään johtokuntaan perustamaan rekisteriä Israelin turva-aidan aiheuttamista vahingoista. Riippumaton kolmihenkinen johtokunta määrittelee rekisterin säännöt ja toimintamuodot ja hallinnoi perustamisen jälkeen sen toimintaa. Rekisteri perustetaan Wieniin.
Dipsy Selolwane

Diphetogo "Dipsy" Selolwane (s. 27. tammikuuta 1978 Gaborone, Botswana) on botswanalainen jalkapalloilija, joka edustaa eteläafrikkalaista Ajax Cape Townia numerolla 29. Dipsy on pelannut nykyisessä seurassaan 11 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Dipsy aloitti uransa Gaborone Unitedissa vuonna 1997 ja pelasi seurassa vuoteen 2000 saakka. Unitedin jälkeen hän liittyi Saint Louis Universityyn ja pelasi siellä vuoden, kunnes hän liittyi tanskalaiseen Vejle Boldklubiin. Sen jälkeen hän pelasi kahdessa yhdysvaltalaisessa joukkueessa. Parin vuoden jälkeen hän palasi kotimaanosaansa ja edusti eteläafrikkalaisia Santos Football Clubia ja Jomo Cosmosia kunnes siirtyi nykyiseen seuraansa.
Hän on edustanut Botswanan maajoukkuetta vuodesta 1999 lähtien ja on tehnyt joukkueessa 11 maalia 34 ottelussa.
Vihertalitiainen

Elinympäristö ja levinneisyys

Vihertalitiainen elää boreaalisissa metsissä, lauhkeissa metsissä, subtrooppisissa metsissä ja troopiikissa.
Sitä on tavattu Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Taiwanissa ja Vietnamissa. Vihertalitiaisen esiintymisalue on yhteensä alle 20 000 neliökilometriä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
FC Wacker Innsbruck (2002)

Historia

FC Wacker Innsbruck on perustettu vuonna 2002 jatkamaan konkurssiin menneen FC Tirol Innsbruckin toimintaa. Alun perin seuran nimi oli FC Wacker Tirol. Virallisesti seura on kuitenkin eri organisaatio, eikä Tirol Innsbruckin meriittejä lasketa uuden seuran meriitteihin. Wacker Tirol aloitti kolmannella sarjatasolla Regionalligassa, jonka se voitti keväällä 2003. Wacker Tirolin hyvä menestys jatkui myös Erste Ligassa kaudella 2003/04 ja seura nousi Bundesliigaan sarjan voittajana. Ensimmäisellä kaudella seura sijoittui kuudenneksi, mutta vajosi tämän jälkeen putoamiskamppailuun. Kaudella 2006/07 seura vältti putoamisen vain Grazer AK:n konkurssin vuoksi. Seuraavalla kaudella nimeään FC Wacker Innsbruckiksi vaihtanut seura ei kuitenkaan pelastunut, vaan putosi takaisin Erste Ligaan.
FC Wacker Innsbruck pelasi Erste Ligassa kaksi kautta, kunnes nousi sarjan voittajana takaisin liigaan kauden 2009/10 päätteeksi.