google/wiki40b huggingface dataset:
Kaleva (elokuvateatteri)

Kaleva oli turkulainen elokuvateatteri, joka toimi osoitteessa Humalistonkatu 2 vuosina 1906–1960. Alun perin Biografi teatteri -nimisen elokuvateatterin perusti rohdoskauppias Wilhelm Willberg, joka oli vuonna 1905 perustanut myös Turun ensimmäisen elokuvateatterin. Biografi teatteri oli Turun ensimmäinen varta vasten elokuvateatteriksi suunniteltu rakennus. Sen nimi muutettiin vuonna 1913 Alhambraksi, ja omistajat vaihtuivat useasti 1920- ja 1930-luvuilla. Vuonna 1938 teatterin osti Suomi-Filmi Oy, joka muutti nimen kansallishenkiseksi Kalevaksi. 1950-luvulla Kaleva toimi niin sanottuna non-stop-teatterina, jossa esitettiin joka päivä keskeytyksettä ohjelmaa. Kaleva joutui sulkemaan ovet vuoden 1960 loppupuolella, jolloin rakennus purettiin uudisrakennuksen tieltä.

Historia

Turun ensimmäisen elokuvateatterin vuonna 1905 perustanut rohdoskauppias Wilhelm Willberg myi pienen, liikehuoneistossa sijainneen Maailman Ympäri -teatterinsa jo puolen vuoden jälkeen ja ryhtyi rakennuttamaan Suomen ensimmäistä varsinaista elokuvateatterirakennusta. Axel Nyströmin suunnittelema rakennus valmistui vuoden 1906 alussa osoitteeseen Humalistonkatu 2, ja se sai nimekseen Biografi teatteri. Suuresta, 300-paikkaisesta elokuvateatteristateatterista tuli heti hienoston suosikki.
Elokuvateatterin nimi vaihdettiin vuonna 1913 Alhambraksi. Wilhelm Willberg muutti kuitenkin Helsinkiin vuonna 1918 ja myi teatterinsa, jonka omistajat vaihtuivat sitten useasti 1920- ja 1930-lukujen aikana. Kauppias Magnus Krook myi Alhambran vuonna 1938 Suomi-Filmi Oy:lle, joka päätti vaihtaa nimen kansallishenkiseksi Kalevaksi.
Suomi-Filmi teki Kalevasta Turun ensimmäisen niin sanotun non-stop-teatterin vuoden 1949 loppupuolella, mikä tarkoitti sitä, että ohjemaa esitettiin joka päivä tauotta klo 12–23. Lippuja sai ostaa ja saliin sai tulla milloin vain. Non-stop-ohjelma koostui pääasiassa piirretyistä, urheilukisoista ja uutiskatsauksista, minkä seurauksena tavalliset kokoillan elokuvat jäivät erillisiä yönäytöksiä lukuun ottamatta pois ohjelmistosta. Kalevan toiminta päättyi vuoden 1960 loppupuolella, jolloin Turun vanhin elokuvateatterirakennus joutui väistymään uudisrakennuksen tieltä.
Andrea Palladio

Andrea Palladio (30. marraskuuta 1508 Padova, Venetsian tasavalta – 19. elokuuta 1580), tai Andrea di Pietro della Gondola, oli italialainen renessanssiarkkitehti, jota pidetään yhtenä vaikutusvaltaisimmista länsimaisen arkkitehtuurin historiassa. Esikuvinaan Palladio piti Vitruviusta ja maanmiestään Leon Battista Albertia.

Ura

Andrea di Pietro della Gondola meni 13-vuotiaana kivenhakkaajan oppiin padovalaiseen kivenveistämöön ja kaksi vuotta myöhemmin aloitti rakennuskuvanveiston opinnot Vicenzassa Porlezzan oppilaana. Vuoden 1537 jälkeen, otettuaan jo käyttöön taiteilijanimensä, Palladion huomio suuntautui antiikin arkkitehtuuriin, mikä vei hänet mittailemaan antiikin rakennuksia Roomaan 1545 ja 1547. Arkkitehtina Palladion läpimurto tapahtui 1549, jolloin hän sai suunniteltavakseen Vicenzan basilikan. Sen jälkeen Palladio suunnitteli Vicenzaan lukuisia palatseja, joissa hän sai toteuttaa antiikin arkkitehtuurin ihanteitaan. Vuonna 1571 Palladio nimitettiin Venetsian johtavaksi arkkitehdiksi, minkä jälkeen hän suunnitteli Venetsiaan useita kirkkoja.
Palladio kiteytti maineensa kirjassaan I quattro libri dell'architettura (Neljä kirjaa arkkitehtuurista), joka julkaistiin 1570.

Arkkitehtuurin luonne

Palladion mukaan on nimetty tyyli, palladiolaisuus. Keskeistä hänen arkkitehtuurissaan oli paluu lähteille ad fontes, eli roomalaisten monumenttien huolellinen tutkimus, ja suunnittelun matemaattinen luonne (mittasuhteet, symmetrisyys), sekä koristelun askeettisuus. Toisin kuin monet muut, Palladio piti tärkeänä myös tilaa rakennuksen ympärillä. Hänen rakennuksensa on suunniteltu tarkasteltaviksi kaikilta puolilta.

Palladion suunnittelemia rakennuksia

Palladio suunnitteli kirkkoja, huviloita ja palatseja erityisesti Venetsian ympäristöön. Hänen töistään kuuluisin on Villa Capra ("la Rotonda") Vicenzan kaupungissa. Se valmistui vasta Palladion kuoleman jälkeen 1591. Muita töitä ovat Vicenzan kaupungintalo ja Venetsian Il Redentoren kirkko.
Palladion villat kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.

Vaikutus arkkitehtuuriin

Palladio sai useita seuraajia 1600- ja 1700-luvuilla Englannissa (Christopher Wren, Inigo Jones, Isaac Ware), Skotlannissa (Robert Adam) ja Pohjois-Amerikassa (Thomas Jefferson). Venäjällä Giacomo Quarenghi jatkoi palladiolaista perinnettä 1800-luvulla. Uusklassismia voidaan pitää palladiolaisuuden muunnoksena. Vielä modernismin kaudella Le Corbusier piti Palladiota oppi-isänään (Villa Savoye).
Jay McInerney

John Barrett McInerney Jr. (s. 13. tammikuuta 1955 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen kirjailija. McInerney saavutti laajaa suosiota jo vuoden 1984 esikoisromaanillaan Manhattanin valot, kriittisellä kuvauksella Reaganin aikaisen New Yorkin pintaliitäjien sosiaalisesta elämästä. Kirja filmatisoitiin vuonna 1988. McInerney muodosti yhdessä Bret Easton Ellisin ja Tama Janowitzin kanssa niin sanotun Brat Packin, Manhattanilla asuvan ja sen ihmisistä minimalistiseen tyyliin kirjoittavan kirjallisen viiteryhmän.
Taitoluistelu nuorten talviolympialaisissa 2016

Osallistujat

Kiintiöpaikat määräytyivät vuoden 2015 nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden ja kauden 2015–2016 ISU Junior Grand Prix sarjan mukaan. Isäntämaana Norja olisi saanut lähettää jokaiseen lajiin yhden osallistujan, mutta lähetti ainoastaan yhden tytön. Kaikkia kiintöpaikkojaan eivät käyttäneet myöskään Kanada, Iso-Britannia, Yhdisvallat, Puola, Etelä-Korea eikä Tšekki. Iso-Britannian kiintiön paritanssissa täytti Italia, jäätanssissa Puolan, Etelä-Korean ja Tšekin paikat ottivat Liettua, Valko-Venäjä sekä Viro.
Jan-Erik Andelin

Jan-Erik Andelin (s. 1962) on Hufvudstadsbladet-lehden toimittaja ja 2018 alkaen median Pohjoismaiden kirjeenvaihtaja. Ennen sitä hän toimi 2010–2018 Hufvudstadsbladetin ja mediatalo KSF Median muiden uutismedioiden pääkirjoitustoimittajana. Hän on myös toiminut KSF Median kehityspäällikkönä vuosina 2007–2009. 
Andelin oli mukana perustamassa Vasemmistoliittoa vuonna 1990 ja pyrki puolueensa ehdokkaana eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Hän toimi vasemmistolaisen Ny Tid-lehden päätoimittajana vuosina 2002–2004 ja Borgåbladetin päätoimittajana 2004–2007. Andelin, joka on metodisti, sai Kirkon tiedonvälityspalkinnon vuonna 2006. Koulutukseltaan Andelin on valtiotieteen kandidaatti.
Ylä-Egypti

Ylä-Egypti on eteläinen Egypti, joka on Niilin yläjuoksulla. Kartoissa eteläinen Ylä-Egypti näyttää olevan pohjoisen Ala-Egyptin alla, koska Niili virtaa etelästä pohjoiseen.
Ylä-Egyptin eteläraja on Assuan. Ylä-Egyptin eteläraja on El-Aiyatin ja Zawyet Dahshurin välillä Kairosta etelään sunnileen Faijumin tasalla.
Toisen Egyptin jakotavan mukaan El-Aiyatin tai Zawet Dahshurin välimaaston ja Asyutin välinen Ylä-Egyptin pohjoisosa nimetään Keski-Egyptiksi. Silloin Ylä-Egypti ulottuu Asyutista Assuaniin.
Muinaisen Ylä-Egyptin pääkaupunkeja olivat eri aikoina Nekhen eli Hierakonpolis ja Theba. Faaraoiden aikoina Ylä-Egyptin tunnus oli valkoinen kruunu.
Oikea Media (verkkolehti)

Toimitus

Jukka-Pekka Rahkonen on toiminut Oikea Media -verkkolehden päätoimittajana huhtikuusta 2017 alkaen. Marko Hamilo toimi vastaavana päätoimittajana huhtikuuhun 2017 saakka. Hamilo ja Rahkonen ovat lehden kustantajia. Myös Joonas Konstig toimi aluksi lehden kustantajana, mutta jätti lehden pian sisältöön liittyvien näkemyserojen vuoksi.

Kritiikki

Markkinointi & Mainonta -lehden toimittaja Maija Tamminen kritisoi verkkolehden aloitettua, että ”Oikea Media on konseptina vaarallinen ja ovela: Julkaisu haluaa tehdä pesäeron MV-lehden kaltaisiin valemedioihin vaikka vaihtoehtomediaksi itseään nimittääkin. Se horjuttaa luottamusta mediaan uskottavalla ulkoasullaan ja vihjauksillaan perinteisiin journalistisiin arvoihin sitoutumisesta.” Ylioppilaslehti arvosteli helmikuussa 2017 Oikean Median valitsemaa linjaa olla sitoutumatta journalistin ohjeisiin.
Mensuurimiekkailu

Mensuurimiekkailu on joidenkin oppilasyhteisöjen järjestämä miekkailuperinne erityisesti Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Mensuurimiekkailua harjoitetaan pienemmissä määrin myös Kosovossa, Virossa, Latviassa, Puolassa ja Flanderissa. Miekoin käytävässä kaksintaistelussa kohtaavat tavallisesti kaksi eri veljeskuntia edustavaa miesoppilasta, jotka varustetaan suojaliivein ja -lasein. He seisovat liikkumatta paikallaan ja yrittävät osua toisiaan päähän.
The Recruit

The Recruit, televisioesityksessä myös The Recruit – agenttikokelas (engl. The Recruit) on yhdysvaltalainen toimintatrilleri vuodelta 2003. Elokuvan on ohjannut Roger Donaldson. Sen pääosissa esiintyvät Colin Farrell (James Clayton) ja Al Pacino (Walter Burke).
Fabian Frei

Seurajoukkueura

Frei pelasi Frauenfeldin ja Winterthurin nuorisoakatemioissa ennen siirtymistään Baselin akatemiaan vuonna 2005. Ensimmäisen kutsunsa seuran edustusjoukkueeseen hän sai kaudella 2007–2008, jota ennen hän oli esiintynyt vakuuttavasti nuorisojoukkueissa.
Ensiesiintymisensä Frei teki 22. heinäkuuta 2007 ottelussa Zürichia vastaan. Hän pelasi kauden aikana sekä sarja- että cup-otteluita. Maalitilinsä joukkueessa hän avasi 4. joulukuuta 2008 ottelussa Aarauta vastaan.
Heinäkuussa 2009 joukkueen vahvistettua materiaaliaan huomattavasti kesän aikana, uusi päävalmentaja Thorsten Fink lainasi Frein St. Galleniin. Kahden vietetyn lainakauden aikana hän pelasi yhteensä 64 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän palasi takaisin omistajaseuraansa.
Baselissa pelaa myös hänen maanmiehensä ja nimikaimansa Alexander Frei, mutta he eivät ole toisilleen sukua.
JibJab

JibJab on yhdysvaltalainen verkkosivusto. JibJab perustettiin vuonna 1999 ja sen perustajat ovat Evan Spiridellis ja Gregg Spiridellis. Jibjabissa pystyy tekemään video E-kortteja joissa on hahmoja joille pystyy laittamaan omia päitään.
Mortara

Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat vuosina 1375–1380 rakennettu San Lorenzon basilika sekä 1500-luvulta peräisin oleva Santa Crocen kirkko.

Kulttuuri

Kaupungin perinteisiin kuuluu syyskuun viimeisenä sunnuntaina pidettävä hanhenmakkara-festivaali (Sagra del salame d’oca). Festivaaliin kuuluu myös samaan aikaan kaupungissa järjestettävä Palio di Mortara, jossa seitsemän eri kaupunginosan miehet mittelevät keskenään jousiammunnassa.
Koljolanjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 12 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siihen laskee kolme pelto-ojaa, joista yksi on Lempaanjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 1,1 kilometriä pitkä laskuoja Rohijärvelle.
Järvellä on 1,9 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin peltomaata ja kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Lounaisrannat ovat kosteikkona. Kaakossa kohoaa Aarnionkallio lähes 30 metriä korkeamalle kuin järven vedenpinta. Rannoille on rakennettu muutama loma-asunto, joille johtaa tiet Rohijärventieltä.

Historia

Vuosien 1968 ja 1984 peruskartoissa Koljolanjärven eteläosa oli leveämpi ja järvi ulottui noin 100 metriä etelämmäksi kosteikon reunassa olevalle kärrypolulle saakka. Järven vedenpintaa on tämän jälkeen laskettu alemmaksi.
Kehä (geometria)

Kehä on geometriassa ympyrän reunaviiva eli piiri, joka sulkee ympyräkiekon sisäänsä. Kehän pisteet saadaan piirtämällä harpin kiinteällä säteellä rengas annetun ympyrän keskipisteen ympäri. Tasogeometrian määritelmä onkin, että kehä koostuu pisteistä, joiden etäisyys annetusta pisteestä on kaikilla sama.
Ympyrän suomalainen termi on kaksijakoinen: toisaalta se tarkoittaa ympyrää pyöreänä kiekkona ja toisaalta kehänä. Ympyräkiekolla on keskipiste ja kehä kiekon osina. Analyyttisessä geometriassa ympyrän yhtälö viittaa ainoastaan kehään, ja ympyräkiekkoon viitataan erikseen ja harvemmin. Kumpaa tapausta tarkoitetaan selviää asiayhteydestä.

Pii

Ympyrän kehän pituutta on osattu laskea varsin kauan. Oleellista oli verrata kehän ympärysmittaa sen halkaisijaan, jolloin osamäärästä saadaan suhdeluku . Piistä on ollut historian kuluessa käytössä erilaisia likiarvoja, joilla ympyrän kehään ja pinta-alaan liittyvät laskelmat on suoritettu. Yleensä riittää likiarvo .

Eri ulottuvuudet

Ympyrän kehä on kaksiulotteiseen avaruuteen piirretty kuvio. Yksiulotteinen vastine kehälle olisi lukusuoralla oleva pistejoukko, jonka etäisyys annetusta pisteestä on vakio. Lukusuoralla vain kaksi pistettä toteuttaa tämän ehdon. Kolmiulotteisessa avaruudessa eli tilassa kehän vastine on tyhjä pallokuori, koska kuoren pisteet sijaitsevat yhtä kaukana pallon keskipisteestä.

Etymologia

Kehä esiintyy suomen lähi- ja etäsukulaiskielissä ulkoasultaan melko samantapaisena, vaikka etäsukulaiskielissä sanan vanhahtava muoto (alkuperäinen *kečä) on dominoi voimakkaammin. Sukulaiskielissä vastaava sana merkitsee kehän lisäksi myös auringon kehä, päivä, rengas, vanne ja merran vanne. Joka tapauksessa sanan ensimmäinen esiintyminen kirjoitetussa suomenkielisenä on Agricolan tekstissä.
Auringon säde

Auringon säde  on tähtitieteessä usein käytetty tähden sädettä kuvaava pituuden mittayksikkö, 696 000 kilometriä eli noin 110 Maan sädettä eli 0,0046 AU.
Auringon säde on eri päiväntasaajalla kuin navoilla.
Shakinpelaajat

Juoni

Vuonna 1856 britit yrittävät viimeistellä Intian-valloituksensa marssimalla lopulta myös jääräpäisen runoilijahallitsijan ruhtinaskuntaan. Tapahtumat kerrotaan kahden joutilaan maanomistajan näkökulmasta, jotka vain pelaavat shakkia vaikka ympärillä taistellaan.
Glyseriinihappo

Synteesi

Glyseriinihappoa valmistetaan perinteisesti hapettamalla glyseriiniä typpihapon avulla. Sen valmistamiseksi on kehitetty katalyyttisiä hapetusmenetelmiä, jossa heterogeenisenä katalyyttinä toimii jalometalli. Metalleina on käytetty muun muassa kultaa, platinaa ja palladiumia. Näistä selektiivisimmäksi glyseriinihappoa kohtaan on osoittaunut kulta, muita käytettäessä muodostuu enemmän myös muita glyseriinin hapetustuotteita, kuten glyseraldehydiä, tartronihappoa ja hydroksipalorypälehappoa. Nämä prosessit ovat melko kalliita ja tilalle on pyritty kehittämään bioteknillisiä prosesseja, joissa etikkahappobakteerit hapettaisivat glyserolin selektiivisesti glyseriinihapoksi.

Biokemiallinen rooli ja mahdollisisa käyttökohteita

Kasveissa fotorespiraation seurauksena muodostuva hydroksipalorypälehappo pelkistetään hydroksipyruvaattireduktaasientsyymin katalysoimana glyseriinihapoksi. Tästä kasvit muokkaavat peroksisomeissaan 2-fosfoglyseriinihappoa, jota voidaan käyttää edelleen fotosynteesin yhteydessä.
Glyseriinihapon on todettu nopeuttavan etanolin hapettumista elimistössä ja siten kiihdyttävän sen aineenvaihduntaa. Sillä on myös huomattu olevan maksan toimintaa kiihdyttävää ja kolesterolin hajotusta parantavia vaikutuksia eläinkokeissa.
Yhdisteellä ei sen valmistuskustannuksista johtuen ole kovin suurta kaupallista merkitystä. Sitä kuitenkin tutkitaan lääke- ja kosmetiikka-aineiden synteesissä. Glyseriinihappoon pohjautuvia polymeerejä voidaan mahdollisesti hyödyntää myös funktionaalisina pinnoitteina esimerkiksi lääkeainetableteissa säätelemään lääkeaineen vapautumista.
Smarhon

Henkilöitä

Smarhonissa on syntynyt muun muassa israelilainen runoilija Abraham Sutzkever.
Oiva Kallio

Oiva Sakari Kallio (23. heinäkuuta 1884 Alaveteli – 13. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Kallio valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1904. Valmistumisensa jälkeen hän teki opintomatkoja muihin Pohjoismaihin sekä Keski-Eurooppaan.
Ennen oman toimistonsa perustamista vuonna 1912 Kallio oli jo suunnitellut Karkun kirkon (kirkko valmistui kuitenkin vasta 1913). Kallio työskenteli myös yhdessä veljensä arkkitehti Kauno Kallion kanssa. Yhdessä he osallistuivat moniin arkkitehtikilpailuihin ja suunnittelivat muun muassa Imatran voimalaitoksen julkisivun.
Ronnie Fearn

Ronald Cyril "Ronnie" Fearn, paroni Fearn OBE (s. 6. helmikuuta 1931) on brittiläinen liberaalidemokraattipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä Southportista vuosina 1987–1992 ja 1997–2001.
Fearn sai parlamentin jätettyään elinikäisen päärinarvon.
Johnny Cecotto

Ratamoottoripyöräilyura

Cecotto debytoi jo 19-vuotiaana ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa vuonna 1975. Hän nousi kuuluisuuteen jo ennen kauden alkua ajetussa Daytona 200 -kilpailussa, jossa hän ajoi kolmanneksi. Myöhemmin maaliskuussa alkaneessa MM-sarjassa hän ajoi Yamahalla niin 250- että 350-kuutioisten luokkien voittoon debyyttiviikonloppunaan. Cecotto voitti neljä kilpailua 350- ja kaksi kilpailua 250-kuutioisten MM-sarjoissa. 350-kuutioisissa hän voitti mestaruuden 19 pisteen erolla Giacomo Agostiniin, jonka seitsemän vuoden mittaisen mestaruusputken hän katkaisi. 250-kuutioisissa hän sijoittui neljänneksi.
Vuosina 1975-1980 Cecotto saavutti moottoripyöräilyn Grand Prix -sarjassa yhteensä kaiken kaikkiaan yhden maailmanmestaruuden, 14 osakilpailuvoittoa, 22 paalupaikkaa ja 7 nopeinta kierrosta. Cecotto ajoi 12 paalupaikkaa 27 500-kuutioisten MM-sarjan startissa, mikä on luokan historian kaikkien aikojen kovin paalupaikkaprosentti. Cecotto voitti vuonna 1978 myös 750-kuutioisten epävirallisen maailmanmestaruuden. Cecotto vetäytyi lajista keskittyäkseen autourheilu-uranansa.

Autourheilu-ura

Cecotton Formula 1 -ura alkoi Brasilian Grand Prix'ssä 1983 heikolla Theodore-autolla, sijoituksena 14. tila. Jo seuraavassa kilpailussa Long Beachillä hän ajoi MM-pistesijalle kuudenneksi. Se jäi Cecotton ainoaksi MM-pisteeksi. MM-pisteissä Cecotto oli 19.
Cecotton Formula 1 -ura päättyi seuraavana vuonna ajetussa Britannian GP:ssä, josta hän karsiutui.
F1-uran jälkeen Cecotto on ajanut pääasiassa vakioautosarjoja. Italian vakioautosarjan mestaruuden hän saavutti 1989. Samaan aikaan hän ajoi myös DTM-sarjaa, parhaana sijoituksena sarjan kakkostila vuodelta 1990. Yksittäisistä kilpailusta Cecotton suurin voitto oli Macaon Grand Prix'ssä 1986.
Marcello Giombini

Marcello Giombini (24. heinäkuuta 1928 Rooma, Italia – 12. joulukuuta 2003 Assisi, Italia) oli italialainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja virsirunoilija. Hän on tullut tunnetuksi ns. spagettiwesternelokuvien musiikin säveltäjänä, sekä italialaisen nuorten kirkkomusiikin säveltäjänä.
Jo nuorena Giombini soitti kirkkourkuja ja aloitti sävellysopintonsa klassisen barokkimusiikin tyylisen kirkkomusiikin alueella. Hän toimi kuoronjohtajana Roomassa ja sävelsi sinfonista musiikkia. Hän tuli kutienkin tunnetuksi lukuisten, yli sadan spagettiwesternin musiikin säveltäjänä. Tunnetuin elokuva, jossa on hänen säveltämänsä musiikki, on Sabata – salaperäinen ratsastaja jonka ensi-ilta oli vuonna 1969. Elokuva sai kaksi jatko-osaa, Adios Sabata (1970) ja Sabatan paluu (1971). Hän on käyttänyt myös pseudonyymejä Pluto Kennedy ja Marcus Griffin. Hän oli myös elektronisen musiikin uranuurtajia Italiassa. 
Kun katolisen kirkon Vatikaanin II konsiili uudisti katolisen kirkon jumalanpalveluselämää konsiilin päätöksen mukaan tuli mm. mahdolliseksi käyttää jumalanpalvelusmusiikissa uusia musiikin tyylikeinoja. Uusissa olosuhteissa pääsivät myös Giombinin kirkkomusiikin säveltäjän kyvyt esille. Hän on kirjoittanut useita messuja ja kirkollista musiikkia, jotka seuraavat konsiilin antamia ohjeita, mutta ammentavat vaikutteita oman aikansa musiikista. Hän sävelsi ensimmäisen ns beat-messunsa lauluäänille, kitaralle, bassolle, pianolle ja lyömäsoittimille. Messu sai nimen Messa Iuventutis, (italiaksi Messa dei Giovani, Nuorten messu) ja sen ensiesitys oli Roomassa San Filippo Neri Oratoriossa 28. 4. 1966. Hän kirjoitti useita messuja yhdessä filmimusiikin säveltäjäkollegansa Ennio Morriconen kanssa. Hän on säveltänyt runsaasti virsiä ja hengellisiä lauluja, joita hän julkaisi italiankielisessä kokoelmassa 150 Salmi per il nostro tempo.
Vuonna 1970 Giombini sävelsi messun "Camminiamo nella speranza", (Me vaellamme toivossa). Tässä messussa on laulu Le tue mani son pieni di fiori. Laulu tuli suosituksi, sen ja monia muita Giombinin uusia lauluja levitti Pro Civitate Christiana -järjestö joka toimii Assisissa, Italiassa.
Pro Civitate Christiana osallistui NMKY:n maailmanliiton seminaariin Ruotsissa, Ljungskilessä 1970, jossa aiheena oli kristillinen musiikki. Giombinin laulu ”Le tue mani son pieni di fiori” esiteltiin tässä kokouksessa. Pian se käännettiin ruotsiksi, kääntäjänä pappi ja nuorisomusiikin tekijä Lars-Åke Lundberg. Laulu ”Dina händer är fulla av blommor” tuli Ruotsin kirkon virsikirjaan 1986 ja käännettiin suomeksi 2003 ilmestyneeseen Ruotsin kirkon suomenkieliseen virsikirjaan, kääntäjänä Anna-Mari Kaskisen. Virsi on numerolla 154, "Sylin täydeltä kukkia kannat” ja se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan lisävihkossa virsi 943.
Eino Sares

Eino Eero Sares, vuoteen 1930 Böckerman (8. maaliskuuta 1907 Sakkola – 6. tammikuuta 1992 Mynämäki ) oli suomalainen poliitikko ja rovasti.

Henkilöhistoria

Sareksen vanhemmat olivat opettaja Uno Aleksander Böckerman ja Anna Viskari ja puoliso vuodesta 1932 Aili Hellä Johanna Ahtiainen. Sares tuli ylioppilaaksi 1927 ja vihittiin papiksi vuonna 1932. Hän toimi virkaa tekevänä kirkkoherrana Pälkjärvellä vuosina 1932–1934, kirkkoherran apulaisena Kurkijoella vuosina 1934–35, kappalaisena Ruokolahdella vuosina 1935–1948, Imatran kirkkoherrana vuosina 1950−1954, Lapuan tuomiorovastina vuosina 1954–1961, Helsingin tuomiorovastina vuosina 1961–1965 sekä Evankelisluterilaisen Sisälähetyssäätiön toiminnanjohtajana vuosina 1966–1968. Sotilasarvoltaan Eino Sares oli reservin yliluutnantti.
Sares toimi Suomen kristillisen liiton järjestyksessä kolmantena puheenjohtajana vuosina 1967–1970. Sares toimi myös SKL:n äänenkannattaja Kristityn vastuun päätoimittajana 1960- ja 1970-luvuilla.
Bror Ulrik af Björkstén

Bror Ulrik Björkstén, aateloituna vuodesta 1853 af Björksten (9. syyskuuta 1795 Hollola – 14. syyskuuta 1856 Espoo) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Björksténin vanhemmat olivat Hollolan kappalainen Johan Björkstén (1744–1809) ja Eva Magdalena Tuderus. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Björkstén suoritti kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1815.
Björkstén oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1815, sotilastoimituskunnan kopistina vuodesta 1816 ja kamaritoimituskunnan kanslistina vuodesta 1819. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1822. Björkstén toimi Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1824–1832, protokollasihteerinä vuodesta 1826 ja esittelijäsihteerinä 1832–1837. Hän oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1837–1856 toimien sotilastoimituskunnan päällikkönä 1840–1841 ja kamaritoimituskunnan päällikkönä 1841–1853. Lisäksi hän oli Suomen ylisotaoikeuden vt. sihteerinä 1819–1824, päätullijohtokunnan jäsenenä 1824–1826, tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsenenä 1839 ja sensuuriylihallituksen jäsenenä 1845. Björkstén sai valtioneuvoksen arvon 1839 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1852. Hän omisti Bodomin kartanon Espoossa. 
Björkstén oli naimisissa vuodesta 1822 Gustava Ulrika Kuhlbergin (k. 1856) kanssa, Heidän poikiaan olivat Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Johan Alfred af Björkstén (1823–1873) ja senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Axel Gabriel af Björkstén (1832–1895).