google/wiki40b huggingface dataset:
Ahantat

Ahantat ovat akaninkielinen kansa Ghanassa. He asuvat Guineanlahden rannalla Ankobrajoen ja Sekondi-Takoradin välisellä alueella. Ahantoja on 40 000 henkeä.
Ahantat kuuluvat agnyihin. Heille läheisimmät ryhmät ovat nzemat ja evaluet. Fantet ovat vaikuttaneet heihin voimakkaasti. Ennen siirtomaa-aikaa ahantat muodostivat päällikkökunnan, joka vuosina 1745–1826 kuului Ašantin liittokuntaan.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat banaanit, jamssi, taaro, maapähkinä, maissi, riisi ja öljypalmu. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja tuotetaan merivedestä suolaa. Ruokavalio koostuu kalasta ja kasviksista. Asumuksena toimii puusta ja savesta rakennettu harjakattoinen talo. Perinteistä kenteasua käytetään vain juhlissa.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin kyläyhteisöihin, matrilineaarisiin sukuihin, patrilineaarisiin ryhmiin ja soturilaitokseen. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Suurin osa ahantoista on katolisia tai protestantteja. Osa harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien palvontaa, noituutta ja taikuutta.
Vera Vala

Vera Vala (oik. Veera Alanärä, s. 1976 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa Italiaan sijoittuvia rikosromaaneita.

Ura

Vala on opiskellut kieliä ja kirjallisuutta Helsingissä ja Roomassa. Hän on työskennellyt muun muassa lentoemäntänä, kieltenopettajana ja kääntäjänä.

Yksityiselämä

Vala on asunut pitkään Italiassa, mutta muutti vuonna 2017 lentokapteenimiehensä työn takia Seychelleille. Vera Valan äiti on kirjailija ja kirjastonhoitaja Marja-Leena Mäkelä.
Kyttyränirkko

Koko ja ulkonäkö

Helposti tunnistettava perhonen. Etusiivet ovat pohjaväriltään violetinharmaat. Siiven tyvessä etureunassa on keltainen laikku ja siiven poikki kulkee kaksi keltaista, punaruskealla varjostunutta poikkiviirua. Viirujen välissä sijaitseva keskitäplä on pitkänomainen, punaruskea ja reunoiltaan keltainen. Siiven kärkiosassa on himmeä, punaruskea poikkijuova. Siiven takareunassa on sisemmän poikkiviirun kohdalla tumma suomutupsu. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja etusiipiä vaaleammat. Niiden takareunan ulkonurkka on muuta siipeä tummempi. Lajilla on pohjoisessa muoto f. frigida (f. polaris), jonka siivet ovat läpikuultavat, vaaleammat ja kuviointi on himmeää. Siipiväli 37–46 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Kyttyränirkkoa tavataan koko Euroopassa ja idässä Etelä-Siperiaan Baikalille. Suomessa sitä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Etelä- ja Keski-Suomessa se on kuitenkin yleisempi. Perhoset lentävät kahtena pitkäaikaisena ja osin päällekkäisenä sukupolvena toukokuusta syyskuuhun lennon ollessa runsainta heinäkuun loppupuoliskolla. Lämpiminä kesinä lajilla saattaa ehkä esiintyä jopa kolmannen sukupolven yksilöitä.

Elinympäristö ja elintavat

Kyttyränirkko on varsin yleinen laji, jota tavataan jokseenkin kaikenlaisissa koivuja kasvavissa ympäristöissä. Perhosia tavataan usein myös avoimilla alueilla, kaukana tyypillisiltä elinpaikoiltaan. Perhoset aloittavat lennon illan hämärtyessä ja molemmat sukupuolet tulevat helposti valolle.
Naaras munii lehtien alapintojen reunuksille 150–250 munaa yksitellen. Toukat elävät yksin ja oleskelevat pääasiassa lehtien alapuolella tai lehtiruodilla. Toukka koteloituu maahan maa-aineksella naamioituun kotelokoppaan. Kesäkotelot kuoriutuvat parin viikon kuluttua, syyskotelot talvehtivat.

Ravintokasvi

Toukka elää koivuilla (Betula) sekä pajuilla (Salix), vähäisissä määrin myös muutamilla muilla lehtipuilla.
Pelagonia

Pelagonia (m.kreik. Πελαγονία tai Πηλαγονία, Pēlagonia) on historiallinen alue Balkanilla nykyisen Pohjois-Makedonian eteläosassa. Se oli antiikin aikana Ylä-Makedoniaa ja Makedonian valtakunnan osa sen laajimmassa vaiheessa.
Pelagoniaa asutti alun perin sille nimensä antanut pelagonien (Pelagones, Πελαγόνες) heimo. Pelagonian pohjoispuolella sijaitsi Paionia ja eteläpuolella varsinaisen Makedonian valtakunnan pohjoisimmat alueet, lännestä itään Deuriopos, Lynkestis ja Almopia.
Pelagoniassa sijaitsi Pelagonia-niminen kaupunki. Alun perin kaupunkeja sanotaan olleen kolme, ja seutu tunnettiin siksi myös nimellä Tripolitis, mutta viimeistään kahden muun hävittyä jäljellä jäänyt kaupunki tunnettiin Pelagoniana. Muiksi Pelagonian kaupungeiksi mainitaan Andraristos (tai Euristos) ja Pissaion. Stobi mainitaan joskus Pelagonian kaupunkien joukossa, mutta yleensä osana Paioniaa. Myös Styberra (Stymbara) sijoitettiin joskus Pelagoniaan, mutta yleensä se luettiin osaksi Deurioposta.
Alueesta on saanut nimensä nykyinen Pohjois-Makedonian Pelagonian alue.
Ostoskanava

Ostoskanavat ovat mainosrahoitteisilla televisiokanavilla näkyviä ohjelmia, joissa markkinoidaan erilaisia tuotteita. Kyseiset tuotteet ovat uusia Suomen markkinoilla, ja ovat alun perin yleensä Yhdysvalloista, mutta myös suomalaisia tuotteita on markkinoitu, kuten Aromipesä.
Suomessa Kolmoskanava alkoi lähettää Ostoskanava-ohjelmaa 7. syyskuuta 1992. Ohjelma on jatkunut MTV3-kanavalla vuodesta 1993 alkaen. Nykyään MTV3, Sub ja Ava esittävät ohjelmaa nimellä Ostoskanava Tvins.com. Myös TV5, Kutonen ja Frii esittävät ohjelmaa nimellä TV Shop. Samaa konseptia noudattava ohjelma oli aikaisemmin myös Nelosen, Jimin, Livin ja Nelonen Plussan ohjelmistossa nimellä Ostosruutu.
Heikki Rinne

Heikki Untamo Rinne (s. 24. lokakuuta 1941 Nousiainen) on suomalainen poliitikko (SDP), koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Hän oli 1980-luvulla laatimassa Rinteen mallin mukaista, SMP-läisen työministerin Urpo Leppäsen esittelemää työvoimalakia (Lex Leppänen), joka velvoitti kunnat tarjoamaan kaikille määräajan työttömänä olleille työtä.
Rinne toimi Porin kaupungin sosiaalisihteerinä 1971–1973, Loimaan kaupungin sosiaalijohtajana 1973, Rauman työvoimatoimiston johtajana 1975, projektipäällikkönä työministeriössä 1983–1986 ja on Varsinais-Suomen TE-keskuksen suunnittelija.
Rinteen malli syntyi Heikki Rinteen ollessa 1970-luvulla Porin sosiaalisihteerinä ja Rauman työvoimatoimiston johtajana. Järjestelmän avulla pitkäaikaistyöttömiä työllistettiin yksityisiin yrityksiin yhteiskunnan tuella aktiivisin työllistämistoimin. Malli on edelleen käytössä. Tutkimusten mukaan yhden yli 500 päivää kestävän työllistämisen kokonaishyöty kunnalle on 1 400-2 500 euroa vuodessa. Malli tuli lakisääteiseksi, kun se sisältyi vuonna 1987 säädettyyn työllisyyslakiin. Samanaikaisesti (1981) varattiin 13 miljoonaa markkaa nuorten yhteiskuntatakuun (nuorisotakuun) kokeiluun. Määriteltiin, että kunnan on tarjottava työ- tai harjoittelupaikka yli 3 kuukautta työttömänä olleelle nuorelle. Tällä on ollut suurempi työllistävä vaikutus kuin pitkäaikaistyöttömien työllistämisellä.
Syyskuussa 1989 Rinne jätti Kimmo Sasin ja Urpo Leppäsen sekä kahden muun kansanedustajan kanssa eduskunnan perustuslakivaliokunnalle selvityspyynnön Paavo Väyrysen toiminnan lainmukaisuudesta tämän ollessa ulkoministerinä syksyllä 1981. Väyrynen oli tuolloin neuvotellut ministerineuvos Viktor Vladimirovin kanssa Neuvostoliiton tuesta pankinjohtaja Ahti Karjalaisen pääsylle Keskustapuolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1982 presidentinvaaleihin. Rinne, Sasi ja Leppänen katsoivat Väyrysen menetelleen tässä suhteessa miltei maanpetoksellisesti. Perustuslakivaliokunta totesi kuitenkin, ettei Väyrynen ollut syyllistynyt ministerivastuulaissa mainittuihin tekoihin.
Kansanedustajana hän oli Turun pohjoisesta vaalipiiristä 1987–1999. Vuoden 1999 vaaleissa hän putosi eduskunnasta. Hän oli myös Porin kaupunginvaltuutettu.
Vesiosuuskunta

Vesiosuuskunta on haja-asutusalueella alueen asukkaiden omistama ja hallinnoima osuuskuntamuotoinen vesihuoltolaitos. 
Vesiosuuskuntien syntyyn on Suomessa johtanut tarve saada talousvettä ja tehostaa jätevesien käsittelyä alueilla, joilla kuntien voimavarat eivät ole riittäneet vesi- ja viemäriverkoston laajentamiseen. Vesiosuuskuntia on Suomessa noin 1500. Suurin osa niistä on perustettu kaupunkien läheiselle maaseudulle. Suomen ensimmäinen vesiosuuskunta rekisteröitiin Tampereen Pispalaan vuonna 1907. Vesiosuuskuntien kautta myydään Suomessa noin 10 % talousvedestä.
Vesiosuuskunta on yhdyskunnan vesihuollosta huolehtiva vesihuoltolaitos, kun siinä on liittyneenä 50 asukasta tai sen vuorokaudessa kuluttama vesimäärä tai tuottama jätevesimäärä on vähintään 10 m³. Tätä pienemmät vesiosuuskunnat eivät ole lain tarkoittamia vesihuoltolaitoksia.
Vesiosuuskunnan omistavat ja sitä hallitsevat vesiosuuskunnan jäsenet. Vesiosuuskuntatoiminta on jäsenille peruspalveluja tuottavaa toimintaa, jota säätelevät useat lait ja asetukset. Vesilaitoksen asianmukainen hoito vaatii usein ammattimaisuutta, ja vesiosuuskunta harjoittaakin usein liiketaloudellista toimintaa.
Vesiosuuskunnan hallituksella ja toimihenkilöillä on vastuu verkoston rakentamisesta, laatuvaatimukset täyttävän talousveden toimittamisesta, asianmukaisesta jätevesien johtamisesta ja käsittelystä sekä laitoksen taloudellisesta toiminnasta.

Liittymispakko

Vesiosuuskunnat poikkeavat muista osuuskunnista siten, että vesiosuuskuntaan liittyminen voi olla pakollista. Tämä tarkoittaa velvollisuutta ostaa jäteveden käsittely vesiosuuskunnalta. Osuustoiminnan keskeisiin yleisiin periaatteisiin kuitenkin kuuluu, että osuuskunnan jäsenyys on vapaaehtoinen.
Vesiosuuskuntia onkin kritisoitu pakkoliittymisistä. Asiasta on käyty myös oikeutta. Riidat on oikeudenkäynneissä useimmiten tuomittu osuuskuntien ja kuntien hyväksi pakkoliittymisestä valittaneita asukkaita vastaan.
Suosionosoitukset

Suosionosoitukset ovat suosion ilmauksia kuten kättentaputuksia esitykseen, esimerkiksi esittävään taiteeseen, kuten musiikki- tai teatteriesitykseen.
Musiikin piirissä tapa reagoida myönteisesti musiikkiesitykseen on vanha. Käsien taputtaminen eli aplodit mieltymyksen ilmaisuna on kuitenkin myöhempää perua. Esimerkiksi 1700-luvulla positiivisten tunteiden lisäksi ilmaistiin myös esitysten herättämät kielteiset tunteet, muun muassa appelsiineja heittelemällä. 
Suosionosoitukset saattoivat myös olla maksettuja, mitä tapaa esiintyi 1800-luvulta lähtien. 1900-luvun alun Italiassa suosionosoitusten ostaminen oli oopperassa yleistä, ja lontoolainen Musical Times -lehti julkaisi jopa tarkan hinnaston erityyppisistä suosionosoituksista. Gustav Mahler tuli tunnetuksi kiellettyään maksetut suosionosoitukset tultuaan Wienin valtionoopperan johtoon.
Pete ja lohikäärme Elliott

Juoni

Yhdeksänvuotias Pete on karannut ilkeiden ottovanhempiensa luota. Hän tutustuu suureen vihreään lohikäärmeeseen Elliottiin, joka osaa tehdä itsensä näkymättömäksi. Pete saa luvan asua Noran ja hänen isänsä Tuikun luona majakassa. Hän yrittää pitää Elliottia lähistöllä piilossa, mutta se ei ole helppoa.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kritiikkiä pienten piirroshahmojen erottumisesta silloisessa tv-ruudussa. Elokuva sai häneltä kaksi tähteä viidestä, joka teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Alfred Moisiu

Alfred Spiro Moisiu (s. 1. joulukuuta 1929 Shkodër, Albania) on albanialainen sotilasjohtaja ja poliitikko, joka toimi Albanian presidenttinä 24. heinäkuuta 2002 – 23. heinäkuuta 2007.
Sten Tolgfors

Poliittinen ura

Tolgfors nousi Reinfeldtin hallituksen kauppaministeriksi lokakuussa 2006, kun hänen edeltäjänsä Maria Borelius joutui jättämään tehtävän verosotkujen vuoksi. Borelius ehti olla ministerinä vain kahdeksan päivää.
Tolgfors nostettiin hallituksen uudeksi puolustusministeriksi, kun hänen edeltäjänsä Mikael Odenberg ilmoitti eroavansa tehtävästä. Puolustusministerinä Tolgfors painotti kansainvälisten kriisinhallintatehtävien tärkeyttä ja korostanut, että Venäjä ei ole Ruotsille sotilaallinen uhka. Hänen kaudellaan Ruotsi luopui asevelvollisuudesta.
Tolgfors erosi puolustusministerin tehtävistä Ruotsin ja Saudi-Arabian välisten ohjustehdashankkeiden tultua julkisuuteen. Paljastukset teki Ruotsin radion Ekot-toimitus. Tolgforsin osuus ilmeni löytyneestä puolustusministeriön kirjaamattomasta asiakirjasta.
Tolgfors jätti paikkansa valtiopäivillä tammikuussa 2013, jotta voisi ottaa vastaan työpaikan konsulttiyhtiö Rud Pedersenillä.
Super Mario Odyssey

Pelaaminen

Osa pelin ympäristöistä on saanut vaikutteita oikeasta maailmasta, esimerkiksi pelissä esiintyvä "New Donk City" viittaa New York Cityyn. Pelissä on Super Mario 64:n ja Super Mario Sunshinen tyyliin avoin maailma, jossa voi liikkua vapaasti ilman aikarajoitusta. Marion hattu vaikuttaisi olevan Super Mario Odysseyssä aiemmista Mario-peleistä poiketen elävä Cappy-nimisen hahmon taikavoimasta ja sillä on aiempia pelejä suurempi rooli. Mario voi käyttää hattua aseena heittämällä sen bumerangin tapaan vihollisia kohti. Joillain vihollisilla, mukaan lukien Bowserilla on hattu ja viholliset käyttävät hattuja bumerangiaseena. Marion tehtävänä on useimpien Mario-pelien tapaan pelastaa prinsessa Peach Bowserin kynsistä Bowserin yrittäessä pakottaa Peachin kanssaan naimisiin.

Vastaanotto

GameSpot ja IGN ovat antaneet pelille arvosanaksi täydet 10/10 arvosteluissaan.
Ellipsirata

Ellipsirata on soikea rata, jossa jokin kappale kiertää toista kappaletta pitkin ellipsiä, jolla on tietty eksentrisyys eli soikeus. Keskuskappale on se kappale jota yleensä pienempi kappale, kiertolainen kiertää. Maa kiertää Aurinkoa ellipsiradalla, joka on lähes ympyrä, sillä se ei ole kovin soikea. Sanotaan, että Aurinko on planeetta Maan keskustähti, sillä tähdet ovat aurinkoja. Käytännössä Maa-Aurinko -parilla on 2 ellipsirataa, sillä Maa huojuttaa Aurinkoa jota se kiertää lähes ympyrämäisellä ellipsiradalla, hyvin pientä ellipsiä pitkin. Nämä ellipsit kiertävät yhteistä painopistettä. Käytännössä näiden ellipsien summa kuvataan yhtenä ellipsinä.

Ratamekaniikkaa

Suljetun, ellipsimäisen kiertoradan muodon, koon ja suunnan määrittämiseen tarvitaan kuusi riippumatonta muuttujaa, esimerkiksi tieto kappaleen paikka- ja nopeusvektorista tietyllä hetkellä (kaksi kolmiulotteisen avaruuden vektoria muodostaa kuusi muuttujaa). Ellipsiradan tapauksessa käytetään yleensä Johannes Keplerin elementtejä: ellipsin isoakselin puolikkaan pituus, eksentrisyys, inklinaatio eli kulma johonkin vertailutasoon verrattuna, nousevan solmun pituus, periapsin argumentti, periapsisaika.
Periapsis on kiertoradan matalin kohta ja vastaavasti apoapsis on korkein. Gravitaatiovoimien takia kappale kulkee sitä suuremmalla nopeudella mitä lähempänä se on kiertämäänsä kappaletta.

Ellipsiradan soikeus eli eksentrisyys e

Ellipsiradan soikeutta kuvataan eksentrisyydellä e, joka on ympyrälle 0. Ellipsiradalle e on aina alle 1. Planeetoille on monesti ympyrämäinen rata, jossa karkeasti e on suunnilleen 0 (ehkä e <0,1).

Ellipsiradan kaltevuus eli inklinaatio

Ellipsiradalla on kaltevuus eli inklinaatio , joka tavallisesti ilmoitetaan asteina. Esim kaksoistähden inklinaatio ilmoitetaan taivaanpallon pintaa vastaan.
Pentti Salmenkivi

Elämä

Kanttori-isä Reino Salmenkivi oli Pentin ensimmäinen pianon- ja urkujensoitonopettaja. Kun hän opiskeli opettajaksi Heinolassa, hänen soitonopettajanaan toimi diplomiurkuri Aimo Känkänen. Samoihin aikoihin alkoi myös Salmenkiven säestystoiminta. Aloitettuaan Viitasaarella Jurvansalo-Soliskylän ala-asteella johtajaopettajan tehtävät hän harjoitti pianonsoittoaan Jyväskylässä pianotaiteilijoiden Timo Mäkisen ja Dmitry Hintzen yksityisoppilaana. Opettajantyön ohella hän soitti niin piano- kuin urkusäestyksiäkin sadoissa eri konserteissa kotimaassa ja ulkomailla. Hän säesti muiden muassa Jorma Hynnistä, Taru Valjakkaa, Margareta Haverista, Mauno Kuusistoa, Sulo Saaritsia, Aulis Tuimalaa ja Kalle Kinnusta. Ulkomaan säestysmatkat suuntautuivat Kanadaan, Saksaan, Neuvostoliittoon, Viroon, Ruotsiin ja Norjaan. Salmenkivi toimi vuosia myös Viitasaaren alueen musiikkiopistossa pianonsoitonopettajana.
Pohjan Sellu

Pohjan Sellu on Kajaanin Tihisenniemen teollisuusalueen välittömään läheisyyteen suunniteltu sellutehdas, joka ei toistaiseksi ole toteutunut. Tehdasta varten ehdittiin perustaa yhtiö nimeltä Pohjan Sellu Oy (Y-tunnus: 0689810-6) vuonna 1987 ja tehtaan oli tarkoitus käynnistyä 1990-luvun alussa. Yritys oli Metsäliiton, Metsä-Botnian, Yhtyneiden paperitehtaiden ja Kajaani Oy:n yhteishanke. Tehtaalle hankittiin 180 hehtaarin tontti Kajaanin kaupungilta Tihisenniemen tehdasalueen vierestä Sokajärventien varresta.
Tehtaan suunnittelu Kajaaniin aloitettiin, kun Nuottasaaren sellutehdas Oulussa oli siirtynyt kokonaan Veitsiluoto Oy:n omistukseen. Tehtaan tuotantokapasiteetiksi suunniteltiin 400 000 t/a ja puuntarpeeksi 2,1 milj m³ (1,5 kertaa Kajaani Oy:n silloinen puunkäyttö). Tehtaan tarkoituksena oli käyttää Kainuun mäntykuitupuuvaroja, joiden käyttö Kajaanin paperitehtaan hierremenetelmissä oli tuolloin taloudellisesti kannattamatonta. (Vuonna 2007 UPM-Kymmene Oyj kokeili mäntykuidun käyttöä Kajaanin paperitehtaallaan. Vaikka prosessi onnistui teknisesti, ei se lopulta ollut taloudellisesti kannattavaa kuitupuun hintamuutoksista johtuen.)
Tehtaan oli tarkoitus työllistää 225-250 henkilöä pysyvästi sekä rakennusvaiheessa 4500-6000 henkilöä laskutavasta riippuen. Metsätöiden ja puunkuljetusten työllistäväksi vaikutukseksi oli laskettu noin 1750 henkilöä. Yhtiö oli tiukasti sitoutunut ottamaan huomioon ympäristönäkökohdat projektissaan ja asettanut esimerkiksi päästöarvot viranomaisten asettamia ehtoja tiukemmaksi.
Osuuskunta Metsäliitto sekä kolme metsänhoitoyhdistystä ja maataloustuottajien liittoa perustivat Metsä-Pohja Oy sijoitusyhtiön keräämään pääomaa sellutehdasyhtiölle.
Pohjan Sellu Oy on sulautunut Oy Metsä-Botnia Ab:n osaksi 21.08.1991 ja on edelleen yhtiön aputoiminimi. Varsinainen sellutehdashanke on kuitenkin jäänyt muiden sellutehdashankkeiden varjoon ja vuoden 1991 jälkeen siinä ei ole tapahtunut edistystä ja hankkeesta on käytännössä luovuttu Metsä-Botnia Oy:n keskittyessä parempituottoisiin hankkeisiin, kuten muun muassa sellutehtaaseen Uruguayn Fray Bentosissa sekä Äänekosken biotuotetehtaaseen.
Vuosina 2014-2015 Kajaani on jälleen noussut yhdeksi vaihtoehdoksi uudelle sellutehtaalle ja biojalostamolle.

Yhtiön johto

Tehtaan toimitusjohtajaksi oli valittu Diplomi-insinööri Ossi Kokkonen, joka oli toiminut PI Process Consulting Oy:n toimitusjohtajana. Hän aloitti tehtävässään helmikuussa 1989.
Vital Kramko

Vital Kramko (valkoven. Віталь Крамко, ven. Виталий Кремко, Vitali Kremko; s. 1941) on Hrodnan alueella sijaitsevan maatalouskombinaatti Oktjabrin (Октябрь, "lokakuu") puheenjohtaja. Kramko sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Samsung Galaxy Note 4

Muotoilu

Samsung Galaxy Note 4 -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen näyttö 2K-resoluutiolla. Näyttö on suojattu Corning Gorilla Glass 4 -lasilla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 5433-prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 Gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 16 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 3,7 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutioilla 30fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4 "KitKat".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 6.0 "Marshmallow" -versioon.
Hearts of Iron II

Historia

Aivan vuoden 2005 alussa Paradox Interactive julkaisi Hearts of Iron -peliin jatko-osan, Hearts of Iron II:ksi nimetyn täysihintaisen uuden pelipaketin. Jatko-osa keskittyi korjaamaan tekoälyn puutteita ja uudisti teknologisen kehittelyn ja valtioiden poliittiset päätökset täysin. Taistelujärjestelmää muutettiin myös realistisempaan suuntaan (muun muassa suuret motit ovat nyt mahdollisia ja vastaavat paremmin todellista hyötyään) ja bugeista lähes täysin vapautettu moninpeli.

Skenaariot

Hearts of Iron II:ssa pääsee osallistumaan toiseen maailmansotaan melkein mille tahansa sen aikaisista valtioista. Sotaan pääsee mukaan vuosien 1936, 1938 1939, 1941 ja 1944 kohdalta. Lisäksi on erikseen tärkeimpiä taisteluja, kuten taistelu Ranskasta, operaatio Barbarossa ja Normandian maihinnousu sekä talvisota.

Lisäosat

Hearts of Iron II:selle julkaistiin huhtikuussa 2006 lisälevy nimeltä Doomsday, joka tuo peliin uuden kuvittellisen Doomsday-nimisen skenaarion. Skenaariossa siirrytään suoraan toisesta maailmansodasta kolmanteen maailmansotaan, hetkeen jossa Neuvostoliitto olisi jatkanutkin levittäytymistään länteen, eikä pysähtynyt Berliiniin niin kuin oikeasti tapahtui.
Peliin on myös tehty laajennus Armageddon joka ilmestyi maaliskuun loppupuolella 2007.
Armand van Helden

Ura

Van Helden nousi klubiyleisön tietoisuuteen vuonna 1996 Tori Amoksen "Professional Widow" -kappaleesta tehdyllä remixillä. Miehen lopullinen läpimurto oli vuonna 1998 julkaistu 2 Future 4 U -albumi, jolta löytyy listahitti "You Don't Know Me".
Van Heldenin muita tunnettuja kappaleita ovat "Full Moon" (mukana Common, Killing Puritans, 2000), "Koochy" (Killing Puritans, 2000), "Why Can't You Free Some Time" (Gandhi Khan, 2001), "Here My Name" (New York: A Mix Odyssey, 2004), "Into Your Eyes" (Nympho, 2005) ja "I Want Your Soul" (Ghettoblaster, 2007).
Van Heldenille on tyypillistä runsas, 80-luvulta peräisin olevien samplejen käyttö kappaleissaan. Monissa kappaleissa korostuvat myös seksistiset sanoitukset. 
Van Helden paikoitellen välttelee suurta kaupallista menestystä julkaisemalla aika ajoin epäkaupallisempia underground -tanssimusiikkilevyjä. Mies on myös tehnyt uransa alkupuolella hip-housea eli rap-painotteista housea sisältävän Enter The Meatmarket -albumin.
Van Heldenin uudempaa tuotantoa edustava Nympho (2005) on harppaus kaupallisemman housen suuntaan, ja Ghettoblaster (2007) on puolestaan kumarrus 80-luvun houselle.
Ruutukurkkuhuiskija

Levinneisyys

Ruutukurkkuhuiskijaa tavataan Meksikon kaakkoisosista Keski-Amerikan kautta Kolumbiaan ja Ecuadoriin ulottuvalla alueella. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Thomas Thiruthalil

Thomas Thiruthalil (s. 17. tammikuuta 1936) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 14. huhtikuuta 1963 ja nimitettiin Berhampurin hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignatius Gopu, jota avustivat Ignatius Mummadi ja Hermann Westermann.
18. joulukuuta 1989 Thiruthalil sai nimityksen Balasoren piispaksi.
Martti Haavio

Kansanrunoudesta modernismiin

Haavio teki yliopistouransa kansanrunouden tutkijana ja teki useita runonkeruumatkoja tieteenalan tradition mukaan. Runoilijana hän oli 1920-luvulla lähellä Tulenkantajat-ryhmää, muttei innostunut ryhmän eksotiikan ja koneromantiikan ihailusta, vaan korosti suomalaista perinnetietoisuutta. Toisen maailmansodan ja sen aiheuttaman aatteellisen hämmennyksen jälkeen Haavio korosti runoudessaan vastapareja luonto–ihminen, pysyvä–katoava, ajattomuus–sodan hävitys. Sodanjälkeisessä tuotannossaan hän toimi siltana perinteisen ja modernin lyriikan välillä ja uudisti merkittävällä tavalla runouden rytmiikkaa.