google/wiki40b huggingface dataset:
Markus Wolf

Markus Johannes ”Mischa” Wolf (19. tammikuuta 1923 Hechingen, Saksa – 9. marraskuuta 2006 Berliini, Saksa) toimi Stasin ulkomaanvakoiluosaston HVA:n (Hauptverwaltung Aufklärung) johtajana vuosina 1958–1987 Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR). Hän oli Stasin kakkosmies 34 vuoden ajan eli suurimman osan kylmästä sodasta.

Elämä

Wolf syntyi juutalaisperheeseen. Hänen isänsä oli kommunistinen näytelmäkirjailija Friedrich Wolf ja veljensä elokuvaohjaaja Konrad Wolf. Kun kansallissosialistinen puolue nousi valtaan Saksassa, perhe muutti Sveitsin kautta Moskovaan. Opiskeltuaan ensin lentokonetekniikkaa Markus Wolf liittyi Kominterniin. Hänen nuorempi veljensä Konrad toimi sodan jälkeen elokuva-alalla Saksan demokraattisessa tasavallassa. 
Sodan jälkeen Wolf lähetettiin journalistina Berliiniin Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle. Kun Saksan demokraattisen tasavallan ulkomaantiedustelupalvelu perustettiin vuonna 1953, hän oli mukana alusta alkaen. Tiedustelupäällikkönä hän onnistui soluttamaan vakoojansa hyvin Länsi-Saksan hallinto- ja yrityspiireihin.
Suurimman osan urastaan Wolf tunnettiin ”kasvottomana miehenä”, koska hänestä oli saatavilla vain vähän tietoja. Vasta vuonna 1978 länsivallat saivat tietää, miltä hän näytti. Wolfin matkustaessa kesäkuussa 1978 reittilennolla Helsingistä Tukholmaan väärällä nimellä Kurt Werner Suomen Suojelupoliisi välitti Ruotsin Säpolle tiedon epäilyttävästä itäsaksalaisesta diplomaatista. Säpo sai hänet salakuvattua Tukholman Kungsträdgårdenilla, ja Länsi-Saksaan loikannut entinen Stasin upseeri Werner Stiller tunnisti myöhemmin valokuvasta ”Wernerin” Wolfiksi. Kuva julkaistiin pian Länsi-Saksan lehdissä. Wolf jäi eläkkeelle vuonna 1986 jatkaakseen kirjoittamista. DDR:ssä häntä pidettiin uudistajana, koska hän tuki Mihail Gorbatšovin politiikkaa.
Vähän ennen Saksan jälleenyhdistymistä Wolf haki turvapaikkaa Venäjältä ja Itävallasta. Kun se evättiin häneltä, hän palasi Saksaan, jossa hänet pidätettiin. Vangittuna Wolf perusteli omaansa ja tiedustelupalvelu HVA:n toimintaa rauhan edistämisellä. Wolf tuomittiin 1993 maanpetoksesta kuuden vuoden vankeusrangaistukseen, mutta tuomio herätti ristiriitaa, ja siitä valitettiin korkeimpaan oikeuteen. Tuomio kumottiin, koska se ei ollut jo lakkautetun DDR:n lakien mukainen. Vuonna 1997 hänet tuomittiin uudestaan Stasi-aikojensa rikoksista.
Markus Wolf kuoli nukkuessaan kotonaan Berliinissä 9. marraskuuta 2006.
Sigulda

Väestö

Vuoden 2012 alussa Siguldan kaupungissa asui 11 368 henkeä, koko Siguldan kunnassa (Siguldas novads) 17 804 henkeä. Aiemman (2005) väestöjakauman mukaan asukkaista 86 prosenttia oli latvialaisia, 9 % venäläisiä, 2 % valkovenäläisiä ja 3 % muita kansallisuuksia.
Wiborg (sanomalehti)

Wiborg oli Viipurissa vuosina 1855–1861 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Johannes Alfthanin ja Carl Immanuel Qvistin perustama Wiborg oli Suomen lehdistöhistorian merkittävimpiä sanomalehtiä. Sen linjana oli eurooppalaiseen liberalismiin perustunut yhteiskuntakriittisyys ja uskonnollinen vapaamielisyys. Erityistä huomiota lehti kiinnitti koulukysymyksiin ja maan teollistumiseen. Uskonnollisissa kysymyksissä se kiisteli varsinkin Borgå Tidningenin ja kansallisuusasioissa fennomaanien kanssa.
Ulkoasultaan Wiborg oli moderni ja kooltaan muita sanomalehtiä suurempi. Vuonna 1855 se alkoi julkaista varsinaisia pääkirjoituksia ensimmäisenä lehtenä Suomessa. Alfthanin ja Qvistin luovuttua Wiborgista vuoden 1859 lopussa se taantui tavanomaiseksi maaseutulehdeksi.
Koko maahan levinnyt lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuosina 1859–1860 kolmesti ja vuonna 1861 jälleen kahdesti viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 1500 kappaletta vuonna 1857. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Alfthanin ja Qvistin jälkeen Abraham Nylander (1860) ja Carl Emil Granqvist (1860–1861).
Heli Heiskanen

Kansainväliset kilpailut

Heiskanen on kilpaillut maailmancupissa kahdesti. 3. maaliskuuta 2012 hän keskeytti Lahdessa yhdistelmäkilpailun. 30. marraskuuta 2014 Heiskanen oli Rukalla kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 65:s. Skandinavia Cupissa Heiskanen on ollut parhaimmillaan 12:s 18. joulukuuta 2011 Vuokatissa kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Kesällä 2016 Heiskanen teki ammattilaissopimuksen Ski Classics -sarjaan italialaisen Team Robinson Futura -tallin kanssa.
Kesällä 2018 Heiskanen teki ammattilaisopimuksen  Ski Classics -sarjaan tsekkiläisen Vltava Fund Team -tallin kanssa.

SM-kilpailut

SM-kisoissa Heiskanen on ollut parhaimmillaan seitsemäs 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Keuruulla 2017.
2015 SM-kisoissa Rukalla Heiskanen saavutti pronssia Kouvolan Hiihtoseuran viestijoukkueessa yhdessä Mona-Liisa Malvalehdon ja Jonna Heimosen kanssa. 2016 SM-kisoissa Imatralla hän kuului hopeaan saavuttaneeseen Oulun Hiihtoseuran viestijoukkueeseen yhdessä Ruut Vähämetsän ja Riitta-Liisa Roposen kanssa.

Muuta

Heiskanen asuu Posiolla puolisonsa, myös maailmancup-tasolla hiihtäneen Esa Mursun, kanssa.
William Edwin Brooks

William Edwin Brooks (30. heinäkuuta 1828 Irlanti – 18. tammikuuta 1899 Mount Forrets, Ontario) oli irlantilainen lintutieteilijä ja insinööri.
Brooks muutti Intiaan rautatielaitoksen insinööriksi 1856 ja pysyi virassaan vuoteen 1881. Jäätyään eläkkeelle hän muutti Ontarioon, Kanadaan. Brooks oli British Ornithological Unionin kunniajäsen. Hän oli kirjeenvaihdossa Alfred Russell Wallacen, Thomas C. Jerdonin ja Tytlerin kanssa. Hänen laaja lintukokoelmansa on British Museumissa. Pitkän Intian uransa aikana hän oli aktiivisesti kirjeenvaihdossa muiden alueen ornitologien kanssa, erityisesti Allan Octavian Humen. Hänen kolmas poikansa Allan Cyril Brooks (1869–1946), joka oli nimetty Humen mukaan, ryhtyi myös ornitologiksi ja hänestä tuli myös maailmankuulu taidemaalari.
1887 Brooks muutti perheineen Ontarion Miltonista uudelle maatilalle Chilliwackiin Brittiläiseen Kolumbiaan. 1891 hän myi Chilliwackin tilansa palatakseen takaisin Ontarioon, Mount Forrestiin.
Brooks nimesi muun muassa kashmirinuunilinnun (Phylloscopus humei).
Anthonyn käärö

Anthonyn käärö on 1546 julkaistu Anthonyn laatima kuvakäärö, joka esittää 58:aa Englannin laivaston alusta. Alkujaan kolmiosainen veliinille laadittu käärö tehtiin lahjaksi kuningas Henrik VIII:lle. Se on myöhemmin leikattu osiin ja sidottu kirjaksi. Kuvien yksityiskohtien tarkkuus ei ole täysin luotettava, mutta luettelo on arvokas tietolähde Tudorien ajan laivastosta ja sen aluksista kuten Mary Rose ja Henry Grace à Dieu.
Luettelossa on kaksikymmentä laivaa, viisitoista kaljaasia esimerkiksi Antelope, kymmenen pinassia ja kolmetoista soudettavaa kaleeria.
SMS S133

Valmistus

Alus tilattiin Schichaulta. Sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 1006 ja alus laskettiin vesille 1. syyskuuta 1917. Se valmistui 20. helmikuuta 1918.

Palvelus

Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919. Alus luovutettiin Ranskalle 20. heinäkuuta 1920 Cherbourgissa. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä Chastang ja se poistettiin palveluksesta 18. elokuuta 1933. Alus romutettiin.
Željko Ražnatović

Željko Ražnatović (serbiaksi Жељко Ражнатовић), (17. huhtikuuta 1952 – 15. tammikuuta 2000), laajalti tunnettu nimellä Arkan (serbiaksi Аркан) oli serbialainen puolisotilaallisten joukkojen johtaja ja kansanedustaja. Haagin kansainvälinen oikeus etsi häntä, mutta hän ehti kuolla ennen kiinni joutumistaan. Nimi Arkan tulee sarjakuvahahmon nimestä.

Nuoruusvuodet

Ražnatovićin isä oli ilmavoimien upseeri. Željko Ražnatović sekaantui rikolliseen toimintaan kuten koruvarkauksiin ja pankkiryöstöihin läntisessä Euroopassa 1970- ja 1980-luvulla. Hän sai vankilatuomioita ja karkasi vankiloista Belgiassa, Alankomaissa ja Saksassa.
1990-luvulla hän perusti Serbien vapaaehtoiskaarti-nimisen puolisotilaallisen ryhmän, jota kutstuttiin tiikereiksi.

Arkan sodissa

Arkanin "tiikerit" toimivat vuosina 1991-1995 alkuaan Itä-Slavoniassa. Heidän koulutusleirinsä oli Erdutissa entisellä sotilasalueella.
Arkanin "tiikerit" puhdistivat Bosnian sodassa huhtikuussa 1994 Bijeljinan, Zvornikin ja Brčkon. Syksyllä 1995 Arkanin joukot taistelivat Banja Lukan, Sanski Mostin ja Prijedorin alueella. Arkanin nimi liitetään Vukovarin sairaalamassamurhaan, Srebrenican joukkoteurastukseen ja Sarajevon piiritykseen. Arkan johti monia Bosnian sotatoimia ja palkitsi urheimmat sotilaansa. "Tiikerit" teloittivat vankinsa. Saatujen tietojen mukaan he myös ryöstivät ja salakuljettivat. Arkan itse toistuvasti kielsi haastatteluissa osallistuneensa sotarikoksiin 1990-luvulla.

Luksuselämää sotien jälkeen

Željko Ražnatović oli eräiden serbien juhlittu sankari, ja pääsi parlamenttiin vuonna 1992. Seuraavana vuonna Arkan kumppaneineen perusti Serbian yhtenäisyyspuolueen.
Arkan avioitui huomattavasti nuoremman serbialaisen suosikkilaulajan Svetlana "Ceca" Veličkovićin kanssa 19. helmikuuta 1995. He saivat kaksi yhteistä lasta seitsemän Arkanin aikaisempien avioliittojen lasten lisäksi. Ražnatovićit asuivat varakkaiden asuinalueella ja harjoittivat sekä kunniallisia että hämäriä liiketoimia. Heitä haastateltiin usein televisiossa.

Arkanin murha

Naamioituneet miehet ampuivat Ražnatovićin 15. tammikuuta 2000 Belgradissa sijaitsevassa viiden tähden hotellissa. Todistajien mukaan teko oli palkkamurha.
Arkanin asianajaja on esittänyt, että murhan takana olisi ollut Ison-Britannian erikoisjoukko Special Boat Service. Vuoden 1999 sodan aikana Arkan oli ilmoittanut mobilisoivansa tiikerinsä puolustamaan Jugoslavian liittotasavaltaa mikäli NATO käyttäisi maajoukkoja.
Keni Karalahti

Ura

Karalahti on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän toimi kaudella 2007–2008 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2009–2010 Karalahti toimi HJK:n A-nuorten varakapteenina ja hän voitti tehoilla 23+23=46 koko A-nuorten III-divisioonan puolustajien pistepörssin. Kaudeksi 2010–2011 Karalahti siirtyi kolme sarjatasoa ylemmäs A-nuorten SM-liigaan Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 joukkue kuitenkin putosi A-nuorten Mestikseen.
Juniorivuosiensa jälkeen Karalahti siirtyi kaudeksi 2012–2013 kasvattajaseuraansa HJK:hon pelaamaan III-divisioonaa. Hän oli seitsemällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2013–2014 Karalahti pelasi samaa sarjaa HC Vissyn joukkueessa, jonka paras maalintekijä hän myös oli 23 osumallaan. III-divisioonavuosinaan Karalahti työskenteli myös Helsingin jääkenttäsäätiössä. Elokuussa 2015 hän siirtyi try-outille kolme sarjatasoa ylemmäs Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Karalahti sai syyskuussa sopimuksen kaudeksi 2015–2016, joka toi hänelle 36 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa tehot 1+6=7.
Karalahti siirtyi kaudeksi 2016–2017 häntä KeuPassa valmentaneen Ville Niemisen vanavedessä vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Vaasan Sportia vastaan. Karalahti sai ottelussa jääaikaa 15.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 3. joulukuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Samana päivänä Karalahti oli tehnyt vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Hän teki tulokaskautensa aikana kaikkiaan 44 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Karalahden kausi päättyi kuitenkin leikkaushoitoa vaatineeseen olkapäävammaan helmikuussa 2017.
Kaudella 2017–2018 Karalahti voitti Jukureiden sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Joukkuetta siirtyi myös valmentamaan Karalahdelle KeuPasta ja Jukureista tuttu Ville Nieminen. Hänen roolinsa Pelicansissa jäi lopulta pieneksi ja Karalahti pelasi siellä alkukaudella vain kaksi runkosarjaottelua. Hän pelasi lopulta suurimman osan alkukaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa, jossa Karalahti sai tililleen kahdeksan runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Marraskuussa 2018 hänen sopimuksensa Pelicansin kanssa purettiin. Karalahden ilmoitettiin jo samana päivänä siirtyvän loppukauden sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin.
Karalahti palasi kaudeksi 2019–2020 Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueeseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.

Muuta

Karalahden isovelipuoli on NHL- ja maajoukkuepuolustajana tunnettu Jere Karalahti, joka on myöhemmin toiminut hänen henkilökohtaisena valmentajanaan.
Jari-Erik Nurmi

Jari-Erik Nurmi (11. lokakuuta 1956 Pori – 9. lokakuuta 2017 Jyväskylä) oli Jyväskylän yliopiston psykologian professori. Nurmi oli assistentti Turun yliopistossa vuosina 1980–1984 ja Helsingin yliopistossa vuosina 1984–1990, Suomen akatemian nuori tutkija vuosina 1990–1996, ja vuodesta 1996 hän oli Jyväskylän yliopiston psykologian professori kuolemaansa asti Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1995. Vuodesta 2005 Nurmi oli Örebron yliopiston kunniatohtori. Hänen tutkimusalojaan olivat motivaatio ja oppiminen sekä motivaatio elämän siirtymävaiheissa. Hän johti Jyväskylän yliopistossa toimivaa vuonna 2006 perustettua Suomen Akatemian Oppimisen ja motivaation huippututkimusyksikköä. Nurmi kirjoitti (osan muiden kanssa) lukuisia psykologiaa käsitteleviä kirjoja.
Pienlehti

Pienlehti on usein niukoilla resursseilla sekä vapaaehtoistyönä tehty mielipide- kulttuuri- tai tiedeaiheinen julkaisu, jonka kustantajana toimii usein valtion tukema yleishyödyllinen yhteisö. Pienlehtiin lukeutuvat muun muassa seurojen, järjestöjen, yhdistysten kuin muiden vastaavien organisaatioiden
tuottamat julkaisut. Pienlehdiksi voidaan lukea jopa blogityyppisiä verkkojulkaisuja, vaikka yleensä lehden tulisi ilmestyä säännöllisesti ja sisältää edes jollain tasolla toimitettua, suunniteltua sisältöä.
Suomessa ilmestyy tällä hetkellä yli 300 pienlehteä, joiden lukijoiden määrä liikkuu sadoissa tuhansissa. Niiden määrästä ei ole tarkkaa tilastoa, sillä niitä ei luokitella virallisesti omaksi lajityypikseen.
Monissa pienlehdissä vaikuttavat aktiivisesti muun muassa järjestöihmiset, kansalaisvaikuttajat ja omien alojensa asiantuntijat, jotka kokevat alati lisääntyvän lehtimainonnan ja -markkinoinnin uhkana sanavapaudelle, uskottavuudelle sekä ammattitaidon osoittamiselle. Näiden järjestöjen aktivistit ovat sitä mieltä, että lehtimainonta sitoo lehden lisäksi myös sen toimittajatkin seisomaan mainostajan ja tämän mahdollisesti kyseenalaisen tai epäeettisen ideologian takana. Vaikka pienlehdessä mainostaminen olisi edullista, se ei usein ole kannattavaa, sillä yksittäisen lehden leivikki on pieni. Viestinnän dosentti Sinikka Sassi määrittelikin pienlehdistöä koskevassa tutkimuksessaan pienlehdet ei-kaupallisiksi ja mainostuloista riippumattomiksi lehdiksi. 
Sarjakuvapuolella pienlehti-käsitteellä tarkoitetaan yksittäisten tekijöiden kokoamia pieniä sarjakuvalehtiä.
Troff

Troff on tekstinmuotoiluohjelmisto, joka on alun perin kehitetty AT&T:llä Unix-käyttöjärjestelmälle.
troff- ja nroff-ohjelmat kehitti Joe Ossanna, jonka jälkeen Brian Kernighan jatkoi.

Ominaisuuksia

Troffin syöttökieli on täysin ohjelmoitavissa. Taulukoiden, kaavioiden ja matemaattisten kaavojen tuottamisen helpottamista varten on erillisiä esikääntäjiä. Troffin ohjaukseen käytetään tekstitiedostoa, jota voi muokata, käsitellä ja säilyttää käyttäjän valitsemilla työkaluilla.
Eri käyttötarkoituksia varten on kehitetty erilaisia laajoja makropaketteja. Tyypillinen troff-toteutus sisältää me-makrot tieteellisten tutkimusjulkaisujen tuottamista varten, man-makrot Unixin manuaalisivujen tuottamiseen sekä ms- ja mm-makrot kirjeitä, kirjoja, muistioita ja raportteja varten.
ReadyBoost

Suorituskyky

Tietokone, jossa on 512 megatavua keskusmuistia hyötyy selvästi ReadyBoostista. Eräässä testitapauksessa ReadyBoost nopeutti aiemmin 11,7 sekuntia kestänyttä operaatiota siten, että se kesti enää 2 sekuntia. Keskusmuistin kasvattaminen 512 megatavusta yhteen gigatavuun nopeutti operaatiota siten, että se kesti enää 0,8 sekuntia.
Steffen Iversen

Steffen Iversen (s. 10. marraskuuta 1976, Oslo, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Iversen on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut englantilaisia Tottenhamia, Wolverhamptonia ja Crystal Palacea.
Iversen pelasi Norjan maajoukkueessa 79 ottelua ja teki 21 maalia vuosina 1998–2011. Hän kuului Norjan joukkueeseen vuoden 2000 EM-kisoissa.
Aili Nurminen

Elämä ja ura

Porilaisen vaatturin perheeseen syntynyt Nurminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1918 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1927. Myöhemmin maisterin tutkinnon suorittanut Nurminen työskenteli Ilmatieteellisellä keskuslaitoksella virkaatekevänä apulaisena, kunnes hänet valittiin joulukuussa 1936 Malmin lentokentälle perustetun erityisen lentosääaseman hoitajaksi lentometeorologin virkaan. Uutta lentosääpalvelua tarvittiin muun muassa Malmin lentokentän myötä alkaneen yölentotoiminnan vaatimia entistä tarkempia sääennustuksia varten.
Nurminen ryhtyi tehtävässään aktiivisesti kehittämään vasta alkuvaiheessa ollutta suomalaista ilmailumeteorologiaa. Hän oli jo aikaisemmin vuonna 1936 vieraillut opintomatkalla Ruotsissa ja Saksassa, joista saatuja oppeja Ilmatieteellisen keskuslaitoksen lisäksi hän sovelsi käytäntöön myös ilmavoimat. Saksasta Malmille hankittiin uudet havaintolaitteet, joiden käyttäjäksi Nurminen opetteli aikaisemmin täysin miesten hallitsemassa maailmassa. Vuonna 1938 hänestä tuli Suomen ensimmäinen päälentometeorologi. Nurmisen ansiosta Suomen lentosääasemilla otettiin käyttöön kaukokirjoittimet jo vuonna 1939, Posti- ja lennätinlaitos avasi oman kaukokirjoitinliikenteensä vasta sodan jälkeen 1946.
Talvisodan aikana Nurminen toimi Vaasan lentoaseman meteorologina ja jatkosodan aikana 1941–1942 Porin lentoasemalla, jossa tuolloin oli suuri saksalaisten tukikohta. Nurmista pidettiin niin taitavana, että esimerkiksi Tukholmasta otettiin huonolla säällä häneen yhteyttä ja kysyttiin, voiko lentokoneet lähettää kohti Suomea. Nurmisen väitöskirjan aiheena olivat Suomen sumuolot (”Some aspects of fog with special reference to South Finland”). Väitöskirjansa lisäksi Nurminen julkaisi yli 30 tieteellistä tutkimusta.
Vuonna 1959 Suomen liike- ja virkanaisten liitto valitsi hänet vuoden naiseksi. Aili Nurminen kuoli 76-vuotiaana lomamatkalla Barcelonassa. Hänen mukaansa on nimetty Suomen Kulttuurirahaston alainen rahasto, jonka tehtävänä on tukea naistutkijoiden väitöskirjatyötä fysiikan ja meteorologian aloilla.
Ofeq

Ofeq (suomeksi Horisontti) on 1990-luvun alkunsa saanut sarja Israelin asevoimien vakoilusatelliitteja.

Historiaa

Ofeq 1 laukaistiin 19. syyskuuta 1988. Satelliitin massa oli 155 kg, perigeum 249 km ja apogeum 1149 km. Satelliitti testasi aurinkokennoja ja tietoliikenneyhteyksiä.
Ofeq 2 laukaistiin 23. huhtikuuta 1990, perigeum 149 km ja apogeum 251 km. Sitä käytettiin myös tietoliikenneyhteyksien testaukseen.
Ofeq 3 laukaistiin 5. huhtikuuta 1995. Se oli ensimmäinen Israelin satelliiti joka kykeni ottamaan tiedustelua varten valokuvia. Satelliin massa oli 225 kg, perigeum 369 km ja se laukaistiin Shavit-kantoraketin uudella versiolla.
Ofeq 4:n laukaisu 22. tammikuuta 1998 epäonnistui. Se ei saavuttanut kiertorataa ja menetettiin.
Ofeq 5 laukaistiin 28. toukokuuta 2002.
Ofeq 6:n laukaisu 6. syyskuuta 2004 epäonnistui. Kantoraketin kolmannen vaiheen toimintavirheen vuoksi satelliitti putosi Välimereen. Israel laukaisee satelliittinsa kohti länttä.
Huhtikuussa 2006 Israel laukaisi toisen vakoilusatelliittisarjan satelliitin, D3 Eros B1:n.

Ofeq 7

Israel laukaisi sotilaalliisella Shavit-kantoraketilla Ofeq 7-vakoilusatelliitin Palmahimin sotilastukikohdasta Tel Avivin eteläpuolelta 10. kesäkuuta 2007.

Ofeq 8

Ofeq 8 laukaistaneen vuonna 2010. Sen ja Iranin satlliittien kaavaillut laukaisut kuvataan Spacedaily-nettisivuilla alueellisena kilpavarusteluna.

Ofeq 9

Ofeq 9 laukaistiin 22. kesäkuuta 2010 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta.

Satelliitti

Satelliitti on kuvaavaksi satelliitiksi edelleen hyvin pieni, vain 300 kg painava. Se rakensi Israelin valtion omistava puolustusvälinetehdas Israel Aircraft Industries.
Shabu-shabu

Shabu-shabu (jap. しゃぶしゃぶ) on japanilaisen keittiön fondueta muistuttava hotpot-ruokalaji: pienessä rautapadassa kiehuvassa liemessä kypsennetään ohuiksi viipaleiksi leikattua lihaa, tofua ja kasviksia. Ruoka muistuttaa tekotavaltaan sukiyakia mutta on mausteisempi ja vähemmän makea. Ruoka voidaan valmistaa pöydässä ja syödä yhdessä valmistusastiasta. Shabu-shabu tarjoillaan yleensä riisin, joskus myös nuudelien kanssa. Aterian lopuksi riisin tähteet sekoitetaan keitinliemeen, ja syntynyt keitto jaetaan ruokailijoiden kesken.
Kantatie 93

Historiaa

Tie Hettaan asti on valmistunut vuonna 1905. Hetan, Kautokeinon ja Alattion välillä on ollut kauppareitti vuosisatojen ajan. Hetan ja Kivilompolon tie rakennettiin maantieksi vuosina 1961–1963. Palojoensuun ja Kivilompolon välisen maantien numero oli alun perin 958. Kantatie 93 siitä tuli vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
3C 75

3C 75 on radiolähde, jonka muodostavat kaksi supermassiivista mustaa aukkoa NGC 1128-galaksissa, Abell 400 -galaksijoukossa noin 300 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Tietokonesimulaatioiden mukaan nämä mustat aukot kiertävät toisiaan spiraalinmuotoisella radalla, kunnes lopulta yhdistyvät. Sen punasiirtymä on +0,0230.