Hannibal

Hannibal Barka (247 eaa.–183 eaa.) oli karthagolainen poliitikko ja yksi antiikin ajan nerokkaimmista sotapäälliköistä. Hänet tunnetaan parhaiten toisen puunilaissodan aikaisista saavutuksistaan. Hannibalin isä oli karthagolainen sotapäällikkö Hamilkar Barka. Hannibalilla oli kaksi veljeä Hasdrubal ja Mago. Nimi "Hannibal" on latinalainen muoto puunin kielen sanoista "Baal on armollinen".

Sotavalmistelut

Karthago ja Rooma olivat 200-luvulla eaa. Välimeren kaksi johtavaa valtiota, ja ne kävivät toisiaan vastaan kolme puunilaissotaa, joista Hannibal osallistui toiseen sotaan. Hannibal arvioi, että Roomalla oli suurempi ja iskukykyisempi jalkaväki. Sen vuoksi hän pyrki kehittämään ratsuväkeään. 
Karthagon kärsittyä tappion ensimmäisessä puunilaissodassa Hannibalin isä Hamilkar yritti saada valtion uuteen nousuun. Hamilkar pyrki ulottamaan Karthagon vallan Hispanian heimojen alueille. Karthagon laivasto oli heikolla tolalla, ja Espanjaan oli marssittava Gibraltarinsalmen kautta. Tarinan mukaan Hannibal oli mukana tällä retkellä ja hänen isänsä oli vaatinut häntä vannomaan ikuista vihaa Roomaa kohtaan. Hamilkar valloitti Hispanian, mutta hän kuoli taistelussa. Hänen veljensä Hasdrubal oli hänen seuraajansa ja pyrki lujittamaan Karthagon aseman Iberian niemimaalla. Hän muun muassa solmi sopimuksen Rooman kanssa aluejaosta. Hasdrubalin kuoltua 221 eaa. Hannibal julistettiin armeijan ylipäälliköksi.

Toisen puunilaissodan päätös Afrikassa

Vuonna 203 eaa. Rooman sotapäällikkö Scipio oli hyökännyt Afrikkaan. Jotkut karthagolaiset poliitikot suunnittelivat aselepoa Rooman kanssa. Sodan kannattajat päättivät kutsua Hannibalin kotiin Italiasta. Hannibalin saapumisen myötä sodan kannattajat pääsivät uudelleen niskan päälle karthagolaisessa politiikassa. Hannibalin käyttöön annettiin hänen oman palkka-armeijansa lisäksi afrikkalaisia vahvistuksia. Vuonna 202 eaa. Hannibal tapasi Scipion neuvotteluissa, mutta, huolimatta molemminpuolisesta ihailusta, neuvottelut eivät edistyneet. Lopulta Scipio ja Hannibal kohtasivat toisensa Zaman taistelussa. Tällä kertaa tasaisen kamppailun jälkeen Rooman kokeneet joukot ottivat voiton Hannibalin suurelta osin kokemattomista joukoista. Karthagolaisten tappiot olivat merkittävät. Karthagon sotakone oli nyt lyöty lopullisesti ja heidän oli pakko antautua Roomalle.

Myöhempi elämä

Sodan jälkeen Hannibal toimi Karthagossa rauhanajan poliittisissa tehtävissä. Karthagon nopea toipuminen sodasta kuitenkin herätti roomalaisten epäluulot. Seitsemän vuotta Zaman jälkeen he vaativat Hannibalin luovuttamista, mutta Hannibal lähti vapaaehtoiseen maanpakoon. Hannibal pakeni aluksi seleukidien hallitsemaan Aasiaan Antiokhos III:n luokse. Kun roomalaiset löivät seleukidit vuonna 189 eaa., oli Hannibalin paettava. Moninaisten vaiheiden jälkeen hän päätyi Bithynian kuninkaan Prusias I:n luokse. Vuonna 182 eaa. roomalaiset vaativat että Prusias luovuttaisi Hannibalin heille, mutta Hannibal teki mieluummin itsemurhan kuin antautui. Hän joi myrkkyä ja kuoli. Viimeisinä sanoinaan Hannibalin kerrotaan todenneen: "Tahdon vapauttaa roomalaiset pelosta, koska he eivät salli vanhan miehen kuolla rauhassa."

Antiikin lähteet

Tärkeimmät lähteet Hannibalin elämästä ovat roomalaisia ja niitä värittää roomalaisen historian viholliskuva karthagolaisista. Livius ja Cicero sanovat Hannibalia julmaksi. Polybios suhtautui Hannibaliin myönteisemmin, mutta oli monilta osin roomalaisten, mahdollisesti propagandan värittämien, lähteiden varassa.