google/wiki40b huggingface dataset:
LilyPond

Historia ja julkaisut

LilyPond on syntynyt 1.8.1997 Jan 'Janneke' Nieuwenhuizen'in ja Han-Wen 'Wendy' Nienhuys'in tyttärenä. Syntymäpaino oli 345 ktavua. Ensimmäisen julkaisun numero oli 0.1.
LilyPondista on nykyisin kaksi sarjaa julkaisuja: Vakaat ja kehitysjulkaisut. Vakaassa julkaisussa toinen numero on parillinen kuten esimerkiksi 2.14, 2.16 ja 2.18. Kehitysjulkaisuissa toinen numero on pariton kuten esimerkiksi 2.11, 2.13 ja 2.15. Nykyinen vakaa julkaisu on 2.18.2 ja kehitysjulkaisu 2.19.80.

LilyPondin käyttö

Lilypondin peruskäyttö tapahtuu komentoikkunassa. Kirjoitetaan ensin tekstitiedosto, joka teksti sisältää ohjeet sävellyksen kirjoittamiseksi. Tekstitiedosto kirjoitetaan jollain tekstieditorilla. Tekstinkäsittelyohjelmia kuten Word ei tässä voi käyttää. Tekstitiedoston päätteenä tulee olla .ly, esimerkiksi ukkonooa.ly. Seuraavassa on esimerkki yksinkertaisen kappaleen tekstitiedostosta.
\version "2.18.2"
\language "suomi"
\header {
title = "Ukko Nooa"
composer = "Sävelmän alkuperä tuntematon"
}
melodia = \new Voice{
\time 2/4
\key c
\major

c'8c'c'e'|d'8d'd'f'|e'8e'd'd'|c'4r4
e'8e'e'e'|g'4f'|d'8d'd'd'|f'4e'
c'8c'c'e'|d'8d'd'f'|e'8e'd'd'|c'2
\bar"|."

}\score{
\new Staff<<\melodia>>
\layout {}
\midi {}}
Kun tekstitiedosto on tallennettu ja varustettu .ly-päätteellä se ajetaan LilyPond-ohjelmalla. Esimerkiksi Debianissa tämä tapahtuu yksinkertaisesti seuraavasti.
käyttäjä@debian8:~/Musiikki$ lilypond ukkonooa.ly
Ohjelma tulostaa komentoikkunaan joko virhelistan (hyvin todennäköistä) tai sitten ilmoittaa että on onnistuneesti luonut nuottisivun. Mikäli tuli pitkä virhelista on palattava tekstieditoriin korjaamaan virheet ja yritettävä uudestaan. Jos virheitä ei ole, ohjelma luo PDF-tiedoston. Tämä nimetään oletusarvoisesti alkuperäisen tekstitiedoston mukaan eli esimerkiksi ukkonooa.pdf. Mikäli on haluttu myös äänitiedosto niin se nimetään vastaavasti ukkonooa.midi. LilyPond tallentaa luomansa tiedostot siihen hakemistoon missä ohjelma ajetaan. Siis tässä esimerkissä hakemistoon ~/Musiikki.
Edellisen esimerkin mukainen nuotti näyttää seuraavalta.
Ja kuulostaa seuraavalta:
Ukko Nooa

LilyPondin käyttöohjeet

Lilypond yhteisö tarjoaa vapaasti käytettäväksi kattavat ohjeet ohjelman käyttämiseksi. Käyttöohjeita on saatavissa tavallisesti kolmessa muodossa: Usealle sivulle jaetut HTML-ohjeet, yhden sivun HTML-ohjeet ja PDF-ohjeet. Usealle sivulle jaettuja HTML-ohjeita on kätevä käyttää suoraan selaimella verkkoyhteyden kautta. Yhden sivun HTML-ohjeet sisältävät aina koko aineiston yhdellä sivulla. Niiden käyttö voi olla hankalaa, koska jotkut ohjeet ovat todella laajoja. PDF-ohjeet on ladattavissa omalle koneelle ja niitä voidaan käyttää ilman verkkoyhteyttä.

LilyPondin hankkiminen

Ohjelma on ladattavissa omalle koneelle muun muassa ohjelmaa ylläpitävän yhteisön sivuilta. Linux-koneille ohjelman saa helpoiten ladattua oman jakeluversionsa pakettivarastosta. Koska kysymyksessä on avoimen lähdekoodin ohjelma on se saatavissa myös lähdekoodina. Lähdekoodin voi halutessaan kääntää itse ja asentaa sen omalle koneelle.
Brian Scalabrine

Lapsuus ja kouluajat

Scalabrine syntyi Long Beachissä, Kaliforniassa ja oli perheen neljäs lapsi. Hän valmistui Enumclawin lukiosta vuonna 1996. Scalabrine voitti osavaltion mestaruuden vuonna 1996 Thunderbirdsien kanssa 16,3 pisteen, 9,6 levypallon, 2,9 koriinjohtaneen syötön ja 1,2 riiston keskiarvoilla. Hänellä oli myös joukkueen paras vapaaheittoprosentti (75%).
Vuonna 1998 hän siirtyi Etelä-Kalifornian yliopistoon. Ensimmäisenä vuonna hän oli ainoa pelaaja, joka aloitti kaikki joukkueen 28 ottelua. Hänen kautensa keskiarvot olivat 14,6 pistettä ja 6,4 levypalloa. Toisena vuotenaan yliopistossa hän teki 17,8 pistettä ottelua kohden

NBA

Scalabrine teki NBA debyttinsä vasta 31.1.2002 oikean jalan murtuman vuoksi. Ensimmäisenä vuotenaan Scalabrine teki 2,1 pistettä, 1,8 levypalloa ja 0.8 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden. Hän pelasi kuusi pudotuspeliottelua debyyttikaudellaan ja teki näissä keskimäärin 0,3 pistettä ja 0,5 levyypalloa. Nets oli itäisen konferenssin mestari kaudella 2001–2002, mutta joukkue hävisi kauden NBA-finaalit Los Angeles Lakersille neljässä ottelussa.
2.8.2005 Scalabrine teki 15 miljoonan dollarin sopimuksen viideksi vuodeksi Boston Celticsin kanssa. Kaudella 2007–2008 Scalabrine oli aloitusviisikossa 48:stä ottelusta yhdeksässä ja pelasi 10,7 minuuttia ottelua kohden. Hän teki kauden aikana keskimäärin 1,8 pistettä ja antoi 1,6 levypalloa ottelua kohden. Kausi päättyi Bostonilta NBA-mestaruuteen, sillä se voitti loppuottelusarjassa Los Angeles Lakersin kuudessa pelissä.
Marraskuussa 2010 Scalabrine hyväksyi "määrittelemättömän" sopimuksen Chicago Bullsin kanssa. Hän pelasi kaudella 2010–2011 18 peliä Bullsissa ja teki 1,1 pistettä sekä otti 0,4 ottelua kohden.
Vuoden 2011 työsulun aikana Scalabrine pelasi italialaisessa Benetton Trevisossa.

Yksityiselämä

Scalabrine meni naimisiin Kristen Couchin kanssa vuonna 2003; heidän häänsä pidettii Havailla. Heillä on kaksi lasta.
Ktesifon

Ktesifon oli muinainen kaupunki Mesopotamiassa Tigriksen itärannalla. Kaupungin rauniot sijaitsevat Irakissa noin 35 kilometriä Bagdadista etelään. Joen toisella rannalla sijaitsi Seleukeia. Ktesifon oli parthialaisten arsakidien ja heidän seuraajiensa sassanidien pääkaupunki. 500-luvulla kaupunki oli maailman suurin.
Valérien Ismaël

Ura pelaajana

Ismaël edusti urallaan seitsemää eri seuraa: RC Strasbourgia (1984–1997, 2001, 2002–2003), Crystal Palace FC:tä (1998), RC Lensiä (1998–2000, 2001–2002), SV Werder Bremeniä (2003–2005), FC Bayern Müncheniä (2005–2007) sekä Hannoveria (2007–2009). 
Ismaël pelasi Ranskan nuorisomaajoukkueissa, muttei edustanut aikuisten tasolla mitään maajoukkuetta. Hän olisi voinut Ranskan lisäksi pelata Togon paidassa, sillä hänen isänsä on togolainen.
Ismaëlin uran loppua varjosti 14. elokuuta 2006 harjoituksissa sattunut säärimurtuma, joka piti hänet sivussa pelikentiltä vuoden 2007 kevääseen saakka. Ismaël lopetti ammattilaisuransa Hannoverissa vuonna 2009.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Ismaël toimi Hannover 96:n organisaatiossa urheilutoimenjohtajana kesästä 2009 lähtien.  Marraskuussa 2011 hän debytoi valmentajana Hannoverin II-joukkueessa.  Hän valmensi joukkuetta kesään 2013 saakka, kunnes siirtyi VfL Wolfsburgin U23-joukkueen päävalmentajaksi.  Ismaël johdatti joukkueen Regionalliga Nordin voittoon.
Kesäkuun alussa 2014 Ismaëlista tuli 2. Bundesliigaan pudonneen FC Nürnbergin päävalmentaja.  Seura pelasi Ismaëlin alaisuudessa alle odotusten ja hän sai potkut tehtävistään jo marraskuussa 2014. Kesällä 2015 Ismaël palasi VfL Wolfsburgin U23-joukkueen päävalmentajaksi. Ismaëlin johdolla Wolfsburg voitti Regionalliga Nordin mestaruuden kauden 2015/16 päätteeksi. 
Lokakuussa 2016 Ismaël nousi Wolfsburgin edustusjoukkueen päävalmentajaksi Dieter Heckingin saatua potkut tehtävistään. Ismaëlin väliaikaista sopimusta jatkettiin marraskuun alussa kahdella vuodella. Ismaëlin alun hyvä noste ei kuitenkaan kantanut pitkälle, eikä Wolfsburg onnistunut nousemaan hänen johdollaan pois putoamiskurimuksesta. Seura voitti hänen alaisuudessaan vain kuusi pelaamistaan 17 ottelusta. Seura erotti Ismaëlin helmikuun lopussa 2017.
Toukokuussa 2018 Ismaëlista tuli Kreikan Superliigassa pelaavan Apollon Smyrnisin päävalmentaja. Ismaël sai potkut seurasta jo elokuun lopussa 2018, kun joukkue oli aloittanut kautensa heikosti ja oli liigassa sijalla 10.
Toukokuussa 2019 Ismaël allekirjoitti sopimuksen Itävallan Bundesliigan hopeajoukkue LASKin kanssa.
Tiina Lindfors

Tiina Tuulikki Lindfors (s. 14. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen tanssija-koreografi. Hän on yksi Tanssiteatteri Erin perustajista.
Lindfors valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Hän oli Tanssiteatteri Jazz-Pointin tanssija 1980–1985 ja tanssija-koreografi 1985–1987. Lindfors kirjoitti vuosina 1976–1990 tanssikritiikkejä Turun Sanomiin. Vuonna 1989 hän oli vieraileva koreografi Kansallisbaletissa ja vuonna 1990 Estonia-baletissa.
Vuonna 1989 Lindfors perusti Tanssiteatteri Erin yhdessä Lassi Sairelan ja Eeva Soinin kanssa. Hän on tehnyt Erille yli 50 koreografiaa. Hän on esiintynyt 28 maassa noin 350 näytöksellä.
Lindfors sai Suomi-palkinnon yhdessä Tanssiteatteri Erin kanssa vuonna 1995. Lisäksi hän on saanut Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1999 ja Svenska kulturfondenin palkinnon vuonna 2005. Vuonna 2011 Lindfors sai Kirkon kulttuuripalkinnon tanssidraamasta Passio.
Lindfors on balettitanssija ja tanssikriitikko Irma Vienola-Lindforsin tytär. Hän on avoimesti lesbo. Lindfors työskenteli Setan historian ensimmäisenä toimistosihteerinä 1980-luvulla.
Justin Smith

NFL-ura

Cincinnati Bengals varasi Missourin yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Smithin vuoden 2001 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, koko tilaisuuden neljäntenä pelaajana. Hän pelasi Bengalsissa seitsemän kauden ajan, kunnes teki vuonna 2008 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa.
49ersissa Smith nousi uudelle tasolle, ja valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin viisi kertaa peräkkäin vuosina 2009–2013. Jotkut asiantuntijat pitivät häntä jopa mahdollisena ehdokkaana vuoden parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi.
Kauden 2014 jälkeen Smith ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Antonio Maura

Antonio Maura y Montaner (2. toukokuuta 1853 Palma, Mallorca – 13. joulukuuta 1925 Torrelodones) oli espanjalainen valtiomies, joka toimi Espanjan pääministerinä viisi kertaa vuosina 1903–1904, 1907–1909, 1918, 1919 ja 1921–1922. Hänen konservatiiviset hallituksensa toteuttivat maltillista uudistuspolitiikkaa pyrkimyksenään perustuslaillisen monarkian säilyttäminen.
Ennen poliittista uraansa Maura oli menestynyt asianajaja. Hänet valittiin vuonna 1881 ensimmäisen kerran Espanjan parlamenttiin eli cortesiin liberaalipuolueen edustajana. Hän toimi vuosina 1890–1894 siirtomaaministerinä Práxedes Mateo Sagastan hallituksessa, mutta erosi, kun parlamentti oli hylännyt hänen ehdotuksensa Kuuban itsehallinnon lisäämisestä. Vuonna 1902 Maura oli Sagastan viimeisen hallituksen sisäministerinä, mutta siirtyi samana vuonna konservatiivipuolueseen. Hän jatkoi sisäministerinä Francisco Silvelan konservatiivihallituksessa, mutta hänen ja valtiovarainministeri Villaverden erimielisyydet johtivat hallituksen kaatumiseen kesällä 1903. Maura oli ensimmäisen kerran pääministerinä joulukuusta 1903 joulukuuhun 1904. Hänen hallituksensa uudisti Espanjan armeijaa ja teki lokakuussa 1904 Ranskan kanssa sopimuksen etupiirijaosta Marokossa. Kataloniassa hallituksen politiikka oli niin epäsuosittua, että ollessaan siellä maakuntamatkalla kuningas Alfonso XIII:n kanssa Maura joutui useamman murhayrityksen kohteeksi.
Maura palasi pääministeriksi tammikuussa 1907. Hänen toinen hallituksensa uudisti Espanjan paikallishallinnon ja sääti oppivelvollisuuslain. Hallituksen yritys vahvistaa Espanjan valtaa ja taloudellisia intressejä Pohjois-Marokossa johti vuonna 1909 Melillan sotana tunnettuun konfliktiin paikallista rifiväestöä vastaan. Sotaa vastustanut Espanjan työväenliike julisti heinäkuussa 1909 yleislakon ja Barcelonassa puhkesi levottomuuksia, jotka hallitus tukahdutti ankarin keinoin. Erityisesti työväenjohtaja Francisco Ferrerin teloitus herätti paheksuntaa ulkomaita myöten, ja tilanteen rauhoittamiseksi Mauran hallitus joutui eroamaan lokakuussa 1909. Maura luopui myös konservatiivipuolueen johdosta ja paikastaan cortesissa joulukuussa 1912.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Maura tuki Espanjan puolueettomuuspolitiikkaa. Hän johti maaliskuusta marraskuuhun 1918 konservatiivien ja liberaalien yhteishallitusta. Hän oli tämän jälkeen pääministerinä vielä kahdesti, huhtikuusta heinäkuuhun 1919 ja elokuusta 1921 maaliskuuhun 1922. Hänen viimeinen hallituksensa kaatui epäonnistuttuaan uuden Rifin sodan viemisessä päätökseen.
Tomas Ek

Tomas Ek (s. 6. tammikuuta 1957 Helsinki) on suomenruotsalainen radiotoimittaja ja muusikko.
Ekin ura muusikkona alkoi kun hän voitti koulukaverinsa Pasi Hiihtolan kanssa Nylands svenska ungdomsföreningin järjestämän kykyjenetsintäkilpailun bändisarjan. Parhaat pääsivät esiintymään televisioon, josta Kompass Recordsin Christian Schwindt keksi Ekin. Vuonna 1976 Ekin säveltämä ja Hiihtolan sanoittama ”Nuoruus” kuultiin Syksyn Sävelen satoa -ohjelmassa ja se soi sen jälkeen myös radiossa. Ek lähti kuitenkin ensilevytyksen jälkeen opiskelemaan Helsingin yliopistoon.
Ekin seuraava levy oli vuonna 1979 Pave Maijasen tuottama albumi Elämänmyönteinen hyönteinen. Toinen albumi Mainosvalot ilmestyi seuraavana vuonna. Vuoden 1984 Euro­viisu­karsinnoissa Ek esitti Yleisradion valitsemana solistina kolme laulua, joista kaksi ruotsiksi ja yhden Leena Nilssonin kanssa. Vuoden 1990 Euroviisukarsinnoissa Ek sijoittui neljänneksi kappaleellaan ”Du går så skyggt”.
Vuodesta 1986 Ek on työskennellyt Yleisradion ruotsinkielisen radion toimittajana. Hänen puolisonsa on toimittaja Bettina Sågbom-Ek.
Lee Young-pyo

Lee Young-Pyo (hangul 이영표, hanja 李榮杓, kirjoitetaan myös Lee Yeong-Pyo; s. 23. huhtikuuta 1977, Hongchun Etelä-Korea) on eteläkorealainen jalkapalloilija, joka pelasi urallaan muun muassa alankomaalaisessa PSV Eindhovenissa, Englannin Valioliigan Tottenhamissa ja Saksan Bundesliigan Borussia Dortmundissa. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
176-senttinen Lee kävi Konkukin yliopistoa Soulissa ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 Korean liigan FC Seoul- joukkueessa. Samoihin aikoihin hän nousi Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueeseen ja oli tärkeä tekijä, kun Etelä-Korea selvitti tiensä 2002 MM-kisojen neljänneksi. Turnauksen jälkeen hän lähti valmentaja Guus Hiddinkin mukaan Alankomaihin PSV Eindhoveniin. Eindhovenissa Lee nousi pian koko Eredivisien johtavien puolustajien joukkoon. Vuonna 2003 seura voitti maansa mestaruuden ja vuonna[2005 se voitti sarjamestaruuden lisäksi myös cup-mestaruuden ja nousi Mestarien liigan välieriin, joissa kuitenkin putosi AC Milanille. Lee siirtyi elokuussa 2005 Tottenham Hotspuriin Eindhovenin estelyistä huolimatta kahden miljoonan punnan siirtosummalla.
Lee nimettiin maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006 ja hän pelasi siellä avauskokoonpanossa Etelä-Korean jokaisessa kolmessa ottelussa.
Elokuussa 2008 Lee siirtyi Borussia Dortmundiin.
Lee pelasi kaikkiaan 127 maaottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1999–2001.
Out of the Dark (elokuva)

Out of the Dark on eroottinen kauhukomedia, joka tuotettiin 1989 ja jonka pääosassa nähdään Karen Witter. Elokuva kertoo losangeleslaisten puhelinseksioperaattorien kautta toimivasta psykoottisesta klovnitappajasta, Bobosta.
Ilmari Halttunen

Ilmari Johannes Halttunen (30. elokuuta 1894 Keuruu – 28. maaliskuuta 1918 Messukylä) oli suomalainen mestarihiihtäjä, joka kuoli vuoden 1918 sisällissodassa.
Keuruun Kisalijoita edustanut Ilmari Halttunen voitti talvella 1917 Keski-Suomen piirin mestaruuskilvassa 30 kilometrillä myöhemmät suurhiihtäjät Anton Collinin ja Mauno Vuorisen. SM-hiihdoissa muutamaa viikkoa myöhemmin Halttunen oli samalla matkalla neljäs. Anton Collinin kanssa usein harjoitellut Halttunen oli ainoa sisällissodassa kuollut mestarihiihtäjä.
YH Kodit

Historia

Yhtiö on historiallisesti osa YH-konsernia, ja se tunnettiin aiemmin nimellä YH Länsi Oy. Nimi vaihtui kesäkuussa 2012 YH Kodit Oy:ksi. Nimenvaihdoksen syynä oli muun muassa toiminnan laajentuminen valtakunnalliseksi. Nimen kirjainyhdistelmä YH viittaa yleishyödyllisyyteen.
YH Kodit Oy on käynyt historiansa aikana Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen kasvukeskuksissa läpi monia muutosvaiheita. Pirkanmaan ja Varsinais-Suomen yhtiöt fuusioitiin vuonna 2007 YH Länsi Oy:ksi, ja yhtiö täytti 30 vuotta.
YH-Asumisoikeus Länsi Oy oli mukana perustamassa Suomen Asumisoikeusyhteisöt ry:tä vuonna 2009. Muut perustajajäsenet olivat Asuntosäätiön Asumisoikeus Oy, Avain Asumisoikeus Oy, Senioriasumisoikeus Oy, Suomen Asumisoikeus Oy, TA-Asumisoikeus Oy, Varsinais-Suomen Asumisoikeus Oy ja YH-Asumisoikeus Länsi Oy.

Asuntotuotanto ja kiinteistöomistus

YH Länsi on keskittynyt rakennuttamiseen ja isännöintiin, vuokra- ja asumisoikeusasuntojen omistamiseen sekä asumisen palveluiden tuottamiseen. Yhtiö rakennuttaa vuosittain noin 600–1 000 uutta asuntoa. Yhtiön omistuksessa oli vuonna 2012 noin 8 000 asuntoa, ja se isännöi noin 12 000 omistus-, asumisoikeus- ja vuokra-asuntoa. 30 toimintavuotensa aikana yhtiö on tuottanut noin 30 000 asuntoa. 
YH Kodit Oy omistaa ja hallinnoi yleishyödyllisiä yhtiöitä, joista tulevat tulot koostuvat pääosin asuntojen ja liikehuoneistojen vuokrista. Yrityksen omistuksessa on noin 8 000 asuntoa ja isännöinnissä noin 12 000 omistus-, asumisoikeus- ja vuokra-asuntoa. Lisäksi omistuksessa on sijoituskiinteistöjä potentiaalisina saneeraus- ja uudisrakennuskohteina. Yhtiö omistaa ja vuokraa eteenpäin pitkäaikaisilla vuokrasopimuksilla myös kuntien palvelutiloja, muun muassa päiväkoteja.
Kotosalla Säätiö on yhdessä YH Kodit Oy:n kanssa kehittänyt Kotosalla-asumiskonseptin, joka on suunnattu yli 55-vuotiaille. Kotosalla-asunto on mahdollista ostaa omaksi, vuokrata tai hankkia asumisoikeusasunnoksi. Asuntoja on tarjolla Tampereella, Turussa, Kaarinassa, Naantalissa, Pirkkalassa, Nokialla, Kangasalla. Kotosalla Säätiö on yhteistyössä YH Kodit Oy:n kanssa johtava seniori-ikäisten asumisen palveluiden tarjoaja Suomessa. Toiminta on aloitettu vuonna 2004, ja valmistuneita Kotosalla-asuntoja on yli tuhat.
Aulikki Jaakkola

Anita Aulikki Jaakkola (o.s. Lehmijoki, s. 28. syyskuuta 1935 Lavia) on entinen suomalainen pikajuoksija. Hän saavutti yhteensä 13 Suomen mestaruutta 100 metrin, 200 metrin ja 400 metrin juoksuissa. Jaakkola edusti Lavian Kisaa, Kankaanpään Urheilijoita ja Rosenlewin Urheilijoita.
Heikki Kaljunen

Heikki Kaljunen (s. 2. heinäkuuta 1893 Sortavala, kadonnut 1938, Neuvostoliitto) oli Suomen sisällissodassa Karjalan rintamalla punakaartin johtaja. 
Heikki Kaljusen mainitaan olleen yksi Terijoen punakaartin perustajista. Hän johti jo tammikuussa punaisten sotaretkiä Karjalassa. Kaljunen toimii punaisten Itäisen rintaman ylipäällikkönä ja piti esikuntaansa Terijoen asemalla. Hän ampui Viipurissa ylioppilas Petter Siilin ja Terijoen asemalla useita sotavankeja sekä myös henkilöitä, joita hän epäili valkoisten hyväksi toimimisesta. Kaljunen pakeni sodan jälkeen panssarijunalla Venäjälle.
Venäjällä Kaljunen oleskeli ainakin Omskissa, jossa hänen kerrotaan joutuneen joksikin aikaa Aleksandr Koltšakin joukkojen vangiksi. Tämän jälkeen Kaljunen oli nähtävästi organisoimassa urheilujoukkoja Siperiaan ja toimi niiden ylipäällikkönä.
1920-luvun alkuvuosina Kaljunen muutti Moskovaan ja toimi täällä valtion urheilutarviketehtaiden johtajana 1930-luvulle saakka. Hän saattoi myös jossain vaiheessa olla Tšekan ja sen seuraajan GPU:n palveluksessa.
Arvo ”Poika” Tuominen kertoo muistelmateoksessaan Kremlin kellot Kaljusesta kokonaisen luvun ("Heikki Kaljusen kalaasit") verran. Hänen mukaansa Kaljunen oli niin kova kerskumaan, että joutui tuon tuostakin vaikeuksiin NKVD:n kanssa: tosikot poliisimiehet kun eivät löytäneet mistään vahvistuksia salakuuntelussa selville saamilleen kerskajutuille – ja Kaljunen vietiin jälleen Lubjankaan, josta Otto Wille Kuusinen sitten sai hänet hankkia ulos.
Lopullisesti Kaljunen vangittiin vuodenvaihteessa 1937–1938 Stalinin puhdistuksissa ja hän sai 15 vuoden tuomion keväällä 1938. Tämän jälkeen hänen vaiheistaan ei ole tietoa.
Kaljunen oli ammatiltaan ilmeisesti räätäli (Etsivän keskuspoliisin mapin tietojen mukaan hänen ammattinsa oli satulaseppä). Hän pukeutui itse valmistamaansa univormuun ja valkoiset kutsuivat häntä nimellä ”Kenraali Kaljunen”.
Inari Krohn

Silja Inari Krohn (s. 18. syyskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hän on opiskellut Suomen taideakatemiassa 1965–1969 ja Ranskassa Aix-en-Provencessa (École des Beaux-Arts) 1971. 
Ensimmäisen öljymaalauksia esitelleen näyttelynsä Krohn piti vuonna 1969. 1970-luvulla Krohnin tekniikka siirtyi poliittisista maalauksista luontoaiheisiin akvarelleihin ja grafiikkaan. Taidegrafiikassa Inari Krohn kutsuu teoksiaan vedoskollaaseiksi, joista syntyy jokaisella vedostuskerralla ainutkertainen teos. Hän yhdistää toisiinsa vesiväripuupiirroksen ja viivasyövytyksen tekniikkaa, minkä seurauksena lopputulos on usein akvarellimainen. Krohn valmistaa värit itse pigmenteistä, ja kunkin vedoksen värisävyt voivat olla yksilöllisiä.
Vuosina 1995–1998 Krohn toimi Kuvataideakatemian taidegrafiikan professorina. Inari Krohnin sisar on Leena Krohn, jonka kirjoja hän on kuvittanut.
Krohn on kirjoittanut kaksi omaelämäkerrallista kirjaa. Muusa kirjahyllyssä (2004) on taiteilijan lapsuusajoista kertova muistelmateos ja Musta ja muut värit (2006) on taiteilijaromaani, joka kertoo nuoren taiteilijan opiskeluvuosista 1960-luvun Suomessa ja kuvataiteilijuuteen kasvamisesta.
Valanti

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (35.339) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,1 metriä mpy.
Johann Jakob Heckel

Johann Jakob Heckel (23. tammikuuta 1790 Mannheim – 1. maaliskuuta 1857 Wien) oli itävaltalainen eläintieteilijä ja iktyologi. Hän myös täytti eläimiä. Heckel kuvasi lukuisia kalalajeja.
André André

Seurajoukkueura

André aloitti uransa aikuisten tasolla vuonna 2008 toiseksi korkeimman sarjatason Segunda Ligan Varzim SC:ssä, jota edusti vuoteen 2010 asti pelaten 49 ottelua ja viimeistellen kuusi maalia. 
Heinäkuussa 2010 André siirtyi Espanjan pääsarjassa pelanneen Deportivo de La Coruñan kakkosjoukkueeseen. Hän pelasi seuran paidassa vain kolme ottelua ja palasi tammikuussa 2011 takaisin vanhaan seuraansa Varzim SC:hen. André edusti Varzimia puolitoista vuotta pelaten 37 ottelua, joissa syntyi 12 osumaa. 
Kesällä 2012 André siirtyi Primeira Ligan Vitória SC:hen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2012 Sporting CP:tä vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden joulukuussa SC Olhanensea vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan André teki 24 pelissä yhden maalin. Toisella kaudellaan André debytoi Eurooppa-liigassa pelaten siellä kuusi ottelua, joissa syntyi yksi maali. Primeira Ligassa maaleja kertyi 26 ottelussa neljä kappaletta. Kolmannella kaudellaan eli kaudella 2014-2015 André onnistui maalinteossa 11 kertaa 31 pelaamassaan ottelussa. Yhteensä André pelasi Vitórian paidassa 81 ottelua tehden 16.
Heinäkuussa 2015 André siirtyi saman sarjan FC Portoon. Hän debytoi Mestarien liigassa saman vuoden syyskuussa.

Maajoukkueura

André pelasi Portugalin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen paidassa vuonna 2008 yhden ottelun. Portugalin jalkapallomaajoukkueessa André debytoi maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Kap Verdeä vastaan. Avausmaalinsa hän teki marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Luxemburgin verkkoon.
Harold Laski

Harold Joseph Laski (30. kesäkuuta 1893 Manchester – 24. maaliskuuta 1950 Lontoo) oli englantilainen politiikan tutkija, taloustieteilijä, tietokirjailija ja luennoitsija, joka 1945–1946 toimi työväenpuolueen puheenjohtajana.
Iso-Kukkamo

Maantietoa

Järven pinta-ala on 92 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 4,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0046 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,0 metriä ja suurin syvyys on 18,0 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Tarhianjoen alaosan alueeseen (35.631) se kuuluu.
Laululeikki

Laululeikki on leikki tai peli, johon kuuluu laulun ja liikkeiden yhdistäminen omaksi kokonaisuudekseen.
Laululeikkejä on monenlaisia sormileikeistä isoihin piirileikkeihin ja tanssipeleihin. Laululeikeissä on usein leikinjohtaja tai -aloittaja, jonka ohjeiden ja esimerkin mukaan toimitaan.