Emiliano Brembilla

Uran alku ja nousu Euroopan junioriuinnin huipulle

Brembilla aloitti uinnin harrastuksena nuorena ja olikin jo alusta saakka hyvin lahjakas. Uintimaailman tietoisuuteen hän nousi 15-vuotiaana voittamalla junioreiden pitkän radan Euroopan mestaruudet 1500 metrin vapaauinnista ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä sekä hopean 400 metrin vapaauinnissa Tšekin Pardubicessä. Seuraavana vuonna hän jatkoi menestystään samoissa kilpailuissa Sveitsin Genevessä, nyt tuloksena hopea ja pronssi.

Läpimurto maailman huipulle

Brembilla hallitsi keväällä 1996 Italian vapaauintia; maan mestaruuskilpailuissa hän voitti 200, 400 sekä 1500 metrin vapaauinnit. Näyttöjensä siivittämänä hänet valittiin edustamaan Italiaa kesäolympialaisiin 1996 Yhdysvaltain Atlantaan. Siellä 17-vuotias Brembilla sijoittui neljännelle sijalle sekä 400 että 1500 metrin vapaauinneissa. Hän jäi 400 metrin vapaauinnista pronssista vain 48 sekunnin sadasosaa, 1500 metrillä eroa pronssiin oli kuitenkin yli kuusi sekuntia. Joulukuussa 1996 hän kauhoi lyhyellä radalla 400 metrin vapaauinnin Euroopan mestaruuteen Saksan Rostockissa järjestetyissä lyhyen radan EM-kilpailuissa. Brembilla oli matkalla ylivoimainen: hän voitti toiseksi tulleen Saksan Stefan Pohlin yli kolmella sekunnilla. 
Kevättalvella 1997 Brembilla sijoittui lyhyen radan maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hän hallitsi jälleen Italian mestaruuskilpailuissa vapaauintimatkoja: kevään pitkän radan mestaruuskilpailuissa kaksi kultaa ja syksyllä lyhyellä radalla kolme kultaa. Elokuussa Espanjan Sevillassa järjestetyissä pitkän radan EM-kilpailuissa Brembilla voitti ylivoimaiseen tyyliin 400 sekä 1500 metrin vapaauinnit; 400 metrillä toiseksi sijoittunut Brembillan maanmies Massimiliano Rosolino jäi hänestä lähes kolme sekuntia, 1500 metrillä toiseksi sijoittunut ukrainalainen Ihor Snytko jäi Brembillan taakse yli yhdeksän sekunnin turvin. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui lisäksi neljänneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Kilpailuiden jälkeen Brembilla kertoi uutistoimisto Reutersille seuraavaa:
»Kaksi kultaa Euroopan mestaruuskilpailuissa ei ollut minulle edes unelma. En ikinä uskonut, että pystyisin siihen.» 
 
Brembilla valittiin Euroopan vuoden miesuimariksi 1997 arvovaltaisen Swimming World Magazine-lehden äänestyksessä.

Vuodet 1998–2000 – kohti Sydneyä

Brembilla lähti pitkän radan MM-kilpailuihin Australian Perthiin hyvin valmistatautuneena, suunnitelmanaan uida 400 ja 1500 metrin vapaauinnit. Hän läpäisi alkuerät helposti ja selvityi kummallakin matkalla loppukilpailuun. Hän ui 1500 metrin finaalissa hyvin uimalla ajan 15.00,59, mikä jäi hänen Sevillassa uimasta ennätyksestään vain muutaman sekunnin. Hän voittikin 1990-luvun alussa matkaa yhdessä maanmiehensä Kieren Perkinsin kanssa hallinneen australialaisen Daniel Kowalskin, mutta ei pystynyt estämään matkan tulevan ME-miehen Grant Hackettin voittokulkua. Brembilla jätettiin 400 metrin finaalissa neljänneksi, sillä hänen edelleen kiilasivat australialaiset Ian Thorpe ja Hackett sekä britti Paul Palmer. Joulukuussa Yhdistyneen kuningaskunnan Sheffieldissä järjestetyissä lyhyen radan EM-kilpailuissa Brembilla uusi 400 metrin vapaauinnin kultansa uimalla uuden Euroopan ennätysajan 3.40,45. Hän saavutti myös pronssia 1500 metrin vapaauinnista kyseisissä kilpailuissa.
Vuoden 1999 ja kevättalven 2000 Brembilla tähtäsi harjoittelullaan Sydneyn kesäolympialaisiin 2000. Vuonna 1999 hän sijoittui neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa lyhyen radan MM-kilpailuissa Kiinan Hongkongissa. Samana vuonna hän osallistui lisäksi pitkän radan EM-kilpailuihin Turkin Istanbulissa, josta tuloksena oli hopeaa 400 metrin vapaauinnista.
Vuonna 2000 Brembilla osallistui heinäkuussa järjestettyihin pitkän radan EM-kilpailuihin, jotka olivat poikkeuksellisesti vuosi edellisten jälkeen, sillä Euroopan uimaliitto LEN halusi muuttaa kilpailuiden paikkaa parillisille vuosille. Seuraavina vuosina kilpailut järjestettiin taas joka toinen vuosi.
Kilpailut järjestettiin Helsingin Mäkelänrinteen uintikeskuksessa, ja ne toimivat hyvänä kenraaliharjoituksena lokakuussa alkaneille olympialaisille. Brembillan tuomisina kilpailuista oli loistava mitalisaalis: kullat 400 metrin vapaauinnista sekä 4 × 200 m vapaauintiviestistä, sekä hopea 1500 metrin vapaauinnista. Kilpailuiden jälkeen, 25. heinäkuuta 2000 Italian presidentti Carlo Azeglio Ciampi valitsi hänet tasavallan ritarikunnan jäseneksi palkintona saavutuksistaan.

Sydneyn olympialaiset 2000 ja sadasosan tappio

Sydneyn kesäolympialaisiin 2000 Brembilla lähti yhtenä mitalisuosikeista 400 metrin vapaauintiin. Hän selviytyikin matkalla helposti loppukilpailuun. Finaalissa Brembilla koki kuitenkin karvaan pettymyksen, sillä hän jäi neljänneksi pienimmällä mahdollisella marginaalilla; yhdysvaltalainen pronssimitalisti Klete Keller voitti hänet yhdellä sadasosalla. Brembillan edelle sijoittuivat myös hänen tutut kilpakumppaninsa Thorpe ja Rosolino. Italian joukkueen tuomisina 4 × 200 m vapaauintiviestistä oli myös neljäs sija; eroa pronssijoukkue Alankomaihin vaivaiset 21 sadasosaa.

Menestyksen vuodet 2001–2002

Vuonna 2001 Brembilla osallistui pitkän radan MM-kilpailuihin Japanin Fukuokassa. Siellä hän voitti MM-hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä yhdessä Rosolinon, Andrea Beccarin sekä Matteo Pelliciarin kanssa. 400 metrin vapaauinnista tuloksena oli pronssi, Thorpen ja Hackettin jälkeen.
Lyhyen radan EM-kilpailuista 2001 Belgian Antwerpenistä Brembilla voitti jälleen Euroopan mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa.
Vuosi 2002 oli Brembillalle todellinen menestysvuosi. Kesän pitkän radan EM-kilpailuista Saksan Berliinistä kotiintuomisina hänellä oli 400 metrin vapaauinnin sekä 4 × 200 m vapaauintiviestin kullat sekä 200 metrin vapaauinnin hopea. Joulukuussa järjestetyissä lyhyen radan EM-kilpailuissa Riesassa Brembilla oli ykkönen 200 sekä 400 metrin vapaauinneissa.
Vuonna 2003 Brembilla osallistui kolmansiin pitkän radan MM-kilpailuihinsa. Hän sijoittui neljänneksi 4 × 200 m vapaauintiviestissä yhdessä muun joukkueen kanssa.

Vihdoin olympiamitalistiksi

Ateenan kesäolympialaisiin 2004 Brembilla lähti hakemaan olympiamitalia uransa kruunuksi. Valmistautuminen kilpailuihin sujui hyvin, sillä Brembilla voitti Madridissa järjestetyissä pitkän radan EM-kilpailuissa neljännen pitkän radan Euroopan mestaruutensa 400 metrin vapaauinnissa ja kolmannen mestaruutensa 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä.
Ateenassa Brembillan unelma olympiamitalista toteutui vihdoin; Italian miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkue Brembilla–Simone Cercato–Filippo Magnini–Massimiliano Rosolino voitti olympiapronssia Yhdysvaltojen sekä Australian joukkueiden jälkeen. Italian joukkueen aika oli 7.11,83; voittajajoukkue Yhdysvallat oli Italiaa reilut neljä sekuntia nopeampi. Henkilökohtaisten matkojen puolella Brembilla sijoittui 200 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi ja 400 metrin vapaauinnissa yhdenneksitoista.

Kohti Pekingiä

Ateenan olympialaisten jälkeen Brembilla osallistui vuonna 2005 pitkän radan MM-kilpailuihin Kanadan Montréalissa. Hän osallistui kilpailuissa 400 sekä 200 metrin vapaauinteihin. 400 metrin alkuerissä Brembilla oli yhdeksäs ja oli näin ensimmäinen, joka karsiutui loppukilpailusta. 200 metrillä Brembilla selvityi alkuerien ja välierien kautta loppukilpailuun, jossa hän sijoittui toiseksi viimeiseksi eli seitsemänneksi. Saman vuoden joulukuussa Brembilla osallistui Triestessä järjestettyihin lyhyen radan EM-kilpailuihin. Siellä hän sijoittui 400 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi sekä 200 metrin vapaauinnissa kolmanneksitoista.
Budapestissa heinäkuussa 2006 järjestetyissä pitkän radan EM-kilpailuissa Brembilla sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kolmanneksitoista. Brembilla ui myös Italian 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa alkuerissä, mutta joukkuetta uusittiin loppukilpailuun ja Brembilla putosi siitä. Finaalissa Italian joukkue otti kultaa ennen Isoa-Britanniaa ja Kreikkaa.
Vuonna 2007 Brembilla vietti hiljaiseloa kansainvälisistä kilpailuista, eikä hän kilpaillut kotimaassansakaan kuin muutaman kerran. Tämä johtui hänelle tehdystä kirurgisesta operaatiosta. Huhut uran lopettamisesta kuitenkin kariutuivat, kun Brembilla kertoi 23. heinäkuuta 2007 jatkavansa uraansa Pekingin kesäolympialaisiin 2008 saakka,
Brembilla valittiin Italian joukkueeseen vuoden 2008 pitkän radan EM-kilpailuihin, jotka järjestettiin Eindhovenissa, Alankomaissa 13.-24. maaliskuuta. Eindhovenissa Brembilla osallistui 200 metrin vapaauintiin. Hän selvitti tiensä melko helposti finaaliin, sillä hän oli alkuerien neljäs ja välierissä lupaavasti toinen, Saksan Paul Biedermannin jälkeen. Loppukilpailussa Brembilla sijoittui kuudenneksi, häviten pronssia voittaneelle Rosolinolle vain 89 sadasosaa. Brembilla kuitenkin sai näistä kilpailuista mitalin, sillä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä Italia voitti joukkueella Brembilla–Rosolino–Nicola Cassio–Magnini. Tämä mestaruus oli Brembillalle jo neljäs kyseisellä matkalla.
Huhtikuussa 2008 Brembilla osallistui Ison-Britannian Manchesterissä järjestettyihin lyhyen radan MM-kilpailuihin. Siellä hän voitti MM-pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, yhdessä saman joukkueen kanssa, joka oli kuukautta aikaisemmin voittnut Eindhovenissä. Heidän aikansa 6.58,39 oli uusi Italian ennätys. Mitali oli myös Brembillan ensimmäinen lyhyen radan MM-kilpailuissa. Henkilökohtaisten matkojen puolella Brembilla osallistui 400 metrin vapaauintiin, jossa hän sijoittui loppukilpailun kuudenneksi.
Italian uimaliiton Finin presidentti Paolo Barelli ilmoitti 15. kesäkuuta 2008, että Brembilla on niiden 34 italialaisuimarin joukossa, jotka on valittu edustamaan maataan Pekingin olympialaisiin.

Yksityiselämä

Brembilla asuu Chignolo d'Isolassa yhdessä kihlattunsa Valentinan kanssa, "Brembon" harrastuksiin kuuluvat muun muassa jalkapallon pelaaminen, lukeminen sekä musiikki. Hän on horoskoopiltaan jousimies.