google/wiki40b huggingface dataset:
Suurkilpailu (raviurheilu)

Suurkilpailuksi kutsutaan ravikilpailua, jossa palkintosumma on huomattavasti normaalitasoa korkeampi. Suurkilpailut voivat olla avoimia kaikille saman rodun hevosille tai ne voivat olla rajattuja iän, sukupuolen tai syntymämaan mukaan. Jotkut suurkilpailuista ovat ennakkomaksullisia kilpailuja. Niissä osa palkintosummasta kerätään kilpailuun ilmoitetuilta hevosilta osallistumismaksuina.

Suurkilpailuja Suomessa

Suomen Hippoksen sääntöjen mukaan suurkilpailun ensimmäisen palkinnon pitää olla vähintään 15 000 euroa. Kilpailun järjestämiseen pitää lisäksi olla Suomen Hippoksen hallituksen lupa. Jokainen maakuntarata järjestää yleensä vähintään 2-3 suurkilpailua vuodessa.
Suomen suuripalkintoisin kilpailu on Vermossa juostava Finlandia-ajo, jonka ensimmäinen palkinto vuonna 2012 oli 110 000 euroa. Muita suurimpia kilpailuja ovat Kouvolan Kymi Grand Prix, Seinäjoen Prix d'Etain Royal, Mikkelin St. Michel sekä klassiset ikäluokkakilpailut Derby ja Kriterium. 
Vanhin ja perinteisin suurkilpailu Suomessa on vuodesta 1924 lähtien ratkottu Ravikuninkuus. Lämminveristen puolella vanhin on vuonna 1962 ensimmäisen kerran järjestetty Suomen Mestaruus.

Kansainvälisiä suurkilpailuja

Euroopan raviliitto UET on jakanut kansainväliset suurkilpailut kolmeen eri ryhmään; Grand Slam, Group I ja Group II. Grand Slamiin kuuluvat Euroopan neljä suurinta kilpailua; Pariisin Prix d'Amerique, Tukholman Elitloppet, Napolin Lotteria ja Oslon Oslo Grand Prix.  Group I:n ensimmäisen palkinnon pitää olla vähintään 150 000 euroa ja Group II:n 50 000. Group I-kilpailuja juostaan Euroopassa vuonna 2012 36 kappaletta ja Group II-kilpailuja 65. Kunkin maan omille hevosille rajattuja ikäluokkakilpailuja ei lasketa mukaan. 
Suomesta Group II:n kuuluvat Finlandia-ajo, Kymi GP, Prix Etain Royal sekä St. Michel.
Marxilainen sosiologia

Marxilainen sosiologia viittaa sosiologian harjoittamiseen marxilaisesta näkökulmasta. Marxismi itsessään voidaan ymmärtää sekä poliittisena filosofiana että sosiologiana, erityisesti niiltä osin kuin se pyrkii pysymään tieteellisenä, järjestelmällisenä ja objektiivisena ennemmin kuin puhtaasti normatiivisena ja preskriptiivisenä. Marxilainen sosiologia voidaan määritellä "konfliktiteorian muodoksi, joka liittyy ... marxismin pyrkimykseen luoda positiivinen (empiirinen) kapitalistisen yhteiskunnan tiede osana vallankumouksellisen työväenluokan mobilisointia". American Sociological Associationin marxilaisen sosiologian osasto "on kiinnostunut tutkimaan, kuinka marxilaisen metodologian ja marxilaisen analyysin käsityksiä voidaan käyttää selittämään modernin yhteiskunnan monimutkaista dynamiikkaa".

Historiallinen kehitys

Marxilainen sosiologia kehittyi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Karl Marxin ajatusten innoittamana. Marxia pidetään yhtenä varhaisen sosiologian merkittävimmistä ajattelijoista Max Weberin ja Émile Durkheimin ohella. Ensimmäinen marxilainen sosiologian koulukunta tunnettiin austromarxismina ja ajan huomattavia marxilaisia ajattelijoita olivat muun muassa Carl Grünberg ja Antonio Labriola. Marxilaisen sosiologian kehitys tapahtui pitkälti akateemisen maailman reunoilla, ja jotkut asettivat marxilaisen sosiologian vastakkain "porvarillisen sosiologian" kanssa.
Marxismin inspiroima Venäjän vallankumous, joka johti Neuvostoliiton syntyyn, vahvisti tätä jakoa joksikin aikaa; pian sosiologia kuitenkin joutui muiden "porvarillisten" tieteiden tavoin tukahdutetuksi kommunistivaltioissa. Joitakin vuosikymmeniä myöhemmin sosiologia sai jälleen jalansijan kommunistivaltioissa ja marxilaisen sosiologian sisälle kehittyi kaksi erillistä ajattelutapaa: neuvosto-marxismi, joka kehittyi 1900-luvun kommunistivaltioissa (pääosin Neuvostoliitossa), palveli valtion etuja ja oli pakotettu noudattamaan materialistisen historiankäsityksen dogmaa; sekä itsenäisempi marxilaisuuden tutkimukseen keskittynyt koulukunta länsimaissa. Länsimainen marxilainen koulukunta (1940-luvun tienoilla) tuli hyväksytyksi länsimaisessa akateemisessa maailmassa ja ajan myötä pirstoutui erilaisiin näkökulmiin, kuten Frankfurtin koulukuntaan ja kriittisen teorian koulukuntaan.
Entisissä kommunistivaltioissa kuten Puolassa marxilainen ajattelu on kohdannut takaiskuja johtuen sen aiemmasta valtion tukemasta erityisasemasta, mutta marxilainen ajattelu on edelleen määräävässä asemassa jäljellä olevien kommunistivaltioiden (esimerkiksi Kiinan) sosiologian tutkimuksessa.
Olavi Järvi

Olavi Edvard Järvi (2. tammikuuta 1918 Helsinki – 8. heinäkuuta 1994 Al Haurin Grande, Espanja) työskenteli useiden suomalaisten aikakauslehtien päätoimittajana.

Henkilöhistoria

Olavi Järven vanhemmat olivat kauppias Juho Järvi ja Sigrid Maria Myllyoja ja puoliso vuodesta 1943 Sirkka Sinikka Nevalainen. Järvi tuli ylioppilaaksi 1937. Seuran toimittaja ja toimitussihteeri hän oli 1944–1946 ja päätoimittaja 1954–1961. Kustannusyhtiö Mantereen toimistopäällikkö ja 100-julkaisun päätoimittaja Järvi oli 1946–1949, Miesten Kesken -lehden päätoimittaja 1949–1951, Suomen Autoklubin tiedotuspäällikkö ja Moottorin päätoimittaja 1952–1954, Koti-Postin päätoimittaja 1961–1976 ja vielä nuorisolehti Jipon päätoimittaja vuodesta 1977. Hän oli myös Lipeäkala-julkaisun toimittajia 1947–1953, samoin kuin suomentaja, joka julkaisi tietoteoksia, novelleja ja pakinoita.
Filisur

Sijainti

Kylä sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudessa  Albula- ja Landwasserjokien laaksossa. Filisurin kunnan korkein kohta oli Piz Ela (3 339 m mpy.).

Historiaa

Ensimmäinen maininta Filisurista on vuodelta 1262. Sen pääkieli on vuodesta 1914 alkaen ollut saksa, joka tuolloin syrjäytti retoromaanin kielen.
Ouro Modi

Maantiede ja ilmasto

Ouro Modin kunta rajoittuu pohjoisessa Moptin piirin Salsalbén ja Koubayen, idässä Soyen, etelässä Djennén piirin Kéwan ja lännessä Togué Morarin kuntiin.
Kunta sijaitsee Nigerin sisämaasuiston tulva-alueella. Pinnanmuodostukseltaan se on kumpuilevaa tasankoa. Vesistöjä ovat etelärajalla virtaavan Nigerin lisäksi sen sivuhaarat Sirki ja Sono sekä tulvajärvet kuten Déba, Nawré Samaye, Nawal Toumou, Moutéba ja Thiala. Luonnonvarainen kasvillisuus on kuivaa aroa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on noin 200 millimetriä.

Asutus

Kuntaan kuuluu neljä kylää: Daima, Digani, Makadje ja Ouro Modi. Jokaiseen niistä kuuluu myös Nigerin vasemalla rannalla sijaitseva pikkukylä. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja ja bozoja.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan ainoa väylä on Nigerjoki. Liikennevälineitä ovat hevoskärryt, veneet ja moottoripyörät.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (48 % tuotannosta), hirssi (43 %), maissi (8 %), lehmänpapu (1 %), okra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii kaksi alakoulua, yläkoulu ja kaksi lukutaitokeskusta. Ouro Modissa on hyvin vaatimaton terveyskeskus ja karjan rokotuspaikka. Vesihuolto käsittää kuusi kaivoa ja kaksi porakaivoa. Muita palveluja ovat kaksi kauppaa ja kaksi viljavarastoa.
Alberto Tarantini

Alberto Tarantini (s. 3. joulukuuta 1955) on argentiinalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Hän pelasi puolustajana useammallakin paikalla.
Vuoden 1978 MM-kilpailuissa Tarantini kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa kaikissa Argentiinan seitsemässä ottelussa ja teki yhden maalin jatkolohko-ottelussa Perua vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 61 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1974–1982.
Taitojensa lisäksi Tarantini tunnettiin temperamentistaan.
Boca Juniorsin kasvatteihin lukeutuva Tarantini huomattiin myös afromaisen hiuspehkonsa ja etuhampaidensa takia, jotka toivat hänelle lempinimen conejo ("kaniini").
Kuurinhaffi

Kuurinhaffi (liett. Kuršių marios, ven. Kуршский залив, Kuršski zaliv, saks. Kurisches Haff) on Itämeren kaakkoisosassa, Liettuan ja Venäjän Kaliningradin alueen edustalla sijaitseva haffi eli laguunimainen merenlahti.
Haffin eteläosa kuuluu Venäjälle ja pohjoisosa Liettualle. Haffin erottaa Itämerestä Kuurinkynnäs, 98 kilometrin pituinen hiekkaniemi. Lahden leveys on enimmillään noin 35 kilometriä ja Kuurinhaffin pinta-ala on 1 584 km². Sen suurin syvyys on noin 7 metriä ja keskisyvyys 3,8 metriä.
Jokien purkuvesien johdosta veden pinta on tyypillisesti 12–15 cm Itämeren pintaa korkeammalla ja vesi on lähes makeaa. Suurin Kuurinhaffiin laskevista joista on rajajoki Niemen. Haffin pohjoisosassa, lahden suulla sijaitsee satamakaupunki Klaipėda ja 0,4-4 kilometrin levyinen Klaipedan salmi. Kuurinkyntään ranta-asutuksista suurin on Liettuan Neringan kaupunkikunnan keskuskylä Nida.
Faster Pussycat

1986–1988

Faster Pussycat perustettiin Los Angelesissa vuonna 1986. Yhtye on saanut nimensä Russ Meyerin klassikko elokuvasta Faster, Pussycat! Kill! Kill!. Useiden jäsenmuutosten jälkeen kokoonpanoksi vakiintui, Taime Downe (laulu), Greg Steele (kitara), Brent Muscat (kitara), Eric Stacy (basso), ja Mark Michals (rummut). Vuonna 1987 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Faster Pussycat jonka tiimoilta yhtye lähti kiertueelle Eurooppaan toisen Los Angelesista kotoisin olevan yhtyeen Guns N' Rosesin kanssa, jonka jälkeen Pussycatit kiersivät lämmittelemässä monia yhtyeitä muun muassa Alice Cooper, David Lee Roth, ja Motörheadia. Albumi ei menestynyt hyvin, mutta Pussycatit saivat paljon mainetta energisenä live-bändinä.

1989–1990

Kaksi vuotta esikoisalbumin jälkeen ilmestyi yhtyeen menestynein albumi "Wake Me When It's Over" jolta julkaistiin singlet "Poison Ivy" ja "House of Pain". "Wake Me When It's Over" myi yhdysvalloissa yli 500 000 kopiota ja sai RIAAlta Kultalevyn. Poison Ivystä ja House of Painista tehtiin molemmista musiikkivideot, jotka viihtyivät hyvin MTVn soitossa.
Kaarlo Salovaara

Kaarlo Freedrikki Salovaara (20. heinäkuuta 1874 Hämeenlinna – 4. tammikuuta 1956 Mikkeli) oli kirkkoherra, lääninrovasti ja Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustaja.
Salovaara syntyi Hämeenlinnassa ja kirjoitti ylioppilaaksi 1894. Papiksi vuonna 1898 vihitty Salovaara suoritti pastoraalitutkinnon 1907. Hän oli vuodesta 1900 avioliitossa Varma Matilda Petersonin kanssa. Salovaara toimi vuoteen 1907 siirtolaispappina Yhdysvalloissa. 
Isänmaallisen Kansanliikkeen Salovaara valittiin eduskuntaan Mikkelin läänin vaalipiiristä 1936. Hän istui eduskunnassa vuoteen 1938 asti. Rovastin arvonimen hän oli saanut 1926. Salovaara oli kirkolliskokouksen jäsen. Hän toimi vuosina 1930–1939 Juvan rovastikunnan lääninrovastina ja sitten vuoteen 1950 Pieksämäen rovastikunnassa. 
Salovaara oli 81-vuotias kuollessaan Mikkelissä 1956.
Ouwo Moussa Maazou

Seurajoukkueura

Maazou aloitti uransa nigeriläisessä Sahel SC:ssä. Vuonna 2007 hän siirtyi Belgian liigassa pelanneeseen KSC Lokereniin. Maazou oli seurassa kaksi vuotta, kunnes lähti venäläiseen TsSKA Moskovaan. Hän on pelannut moskovalaisjoukkueessa 15 ottelua ja ollut seurasta lainalla sekä AS Monacossa että FC Girondins de Bordeaux'ssa. Maazou oli mukana voittamassa Venäjän cupia vuonna 2009.
Heinäkuussa 2012 Maazou allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen ES Sahelin kanssa.

Maajoukkueura

Maazou on pelannut Nigerin maajoukkueessa vuodesta 2008 lähtien. Hän on edustanut joukkuessa muun muassa vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa, joissa hän pelasi viisi ottelua. Maazou on tehnyt maajoukkueessa yhden maalin, voittomaalin Egyptiä vastaan karsinnoissa Afrikan-mestaruuskilpailuihin 2012.
Scott Gammer

Ammattilaisura

Gammer siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2002.
Heinäkuun 16.päivänä 16 ammattilaisottelun jälkeen Gammer kohtasi Mark Krencen Ison-Britannian raskaansarjan kiistattomassa mestaruusottelussa. Gammer voitti ottelun 9. erän teknisellä tyrmäyksellä.
Hänen ensimmäinen tittelinpuolustuksensa oli 13. lokakuuta 2006. Gammer voitti Micky Steedsin pistein.
Toinen tittelin puolustus Williamsia vastaan oli 9. helmikuuta 2007. Tämä oli toinen yritys Williamsille, joka pääsi tavoittelemaan titteliä voittamalla Audley Harrisonin 9. syyskuuta 2006. Gammer viimeinkin nyrkkeili Williamsin kanssa maaliskuun toisena päivänä vuonna 2007 Neath Sports Centressä, Glamorganissa. Williams voitti ottelun yhdeksännessä erässä tyrmäyksellä tuottamalla Gammerille tämän ensimmäisen tappion hänen ammattiurallaan. Williams-ottelun jälkeen Gammer on otellut rankasti tappiollisen listan omaavaa Paul Kingiä vastaan. Kingin hän voitti pistein 6. erän jälkeen. Vuonna 2007 Gammer hävisi John McDermottille. Vuonna 2008 Gammer iski yhteen Francesco Pianetan kanssa luovuttaen 8 erässä käsivamman vuoksi.
30. toukokuuta 2009 Gammer hävisi Robert Heleniukselle tyrmäyksellä kahdeksaneräisen ottelun kuudennessa erässä.
Hirosaki

Historia

Hirosaki on historiallinen linnakaupunki, joka toimi Edo-kaudella Tsugarun klaanin hallitseman Hirosakin hanin pääkaupunkina. Meiji-uudistuksessa vuonna 1871 hanit lakkautettiin, ja alueelle perustettiin Hirosakin prefektuuri. Vain kaksi kuukautta prefektuurin perustamisen jälkeen prefektuurin pääkaupunki siirrettiin kuitenkin Aomoriin, jolloin prefektuurin nimikin vaihtui Aomorin prefektuuriksi. Vuodesta 1898 Keisarillisen Japanin armeijan kahdeksas divisioona oli sijoitettuna kaupunkiin. Toisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1949, kaupunkiin perustettiin yliopisto. Vuonna 2011 kaupungissa vietettiin Hirosakin linnan rakennuksen 400-vuotisjuhlia.

Ilmasto

Hirosaki kuuluu Tsugarun alueeseen, jossa vallitsee Japanin Japaninmeren puoleinen ilmastotyyppi. Alueelle tyypillisiä ovat runsaslumiset talvet, ja keskikesällä ilman lämpötila kohoaa lähelle kolmeakymmentä astetta. Hirosakin–Kuroishin alueella ilmankosteus on suuri föhnilmiön johdosta.

Liikenne

Kaupungin rautatieliikenteen keskus on Hirosakin asema, jonka kautta kulkevat Hirosakin Aomorin ja Fukushiman kaupungeihin yhdistävä JR Higashi-Nihonin Ōun päärata sekä Kōnan tetsudōn Kuroishiin kulkeva Kōnan-linja. Kaupungin alueella on myös muita, pienempia asemia.
Hirosakin bussiterminaalista kulkevat päivävuorot Moriokaan, Sendaihin ja Tokion Uenoon, ja näiden lisäksi useampi Tokioon kulkeva yövuoro. Kōnan bus -yhtiö ylläpitää 21:tä kaupunginsisäistä bussilinjaa. Lähimmät Tōhokun moottoritielle vievät liittymät ovat Ōwanin–Hirosakin liittymä sekä Kuroishin liittymä. Lisäksi kaupunkiin kulkevat valtatiet 7 (Aomori–Niigata) ja 102 (Hirosaki–Towada).

Nähtävyydet

Hirosakin puistossa sijaitseva Hirosakin linna on yksi Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi listatuista kohteista. Sen nykyinen päälinna rakennettiin vuonna 1810 korvaamaan vuonna 1627 salamaniskun aiheuttamassa tulipalossa tuhoutunut edellinen päälinna. Muita Hirosakissa sijaitsevia kulttuuriomaisuuskohteita ovat mm. Saishōin-temppelin viisikerroksinen pagodi, Hirosaki Hachiman-gū sekä Takaterun pyhättö.
Kaupungissa järjestetään vuosittain neljä suurta perinteistä juhlatapahtumaa: kevään kirsikankukka- ja kesän neputa-festivaalit, syksyn Hirosakin linnan krysanteemi- ja ruskafestivaali sekä talven Hirosakin linnan lumilyhtyfestivaali. Näistä neputa-festivaali, jossa värikkäät, samurai-aihein koristellut kärryt kiertävät kaupunkia väkijoukon vetäminä, on määritelty tärkeäksi aineettomaksi kansankulttuuriomaisuudeksi. Tapahtumaan osallistuu vuosittain noin 80 kärryä ja yli 100 000 katsojaa.

Urheilu

Kaupungissa toimivat baseball-joukkue Hirosaki Areds sekä jalkapallojoukkue Blancdieu Hirosaki FC.
Sam Loyd

Jälkimaine

Loydia pidetään laajalti yhdenä Yhdysvaltojen suurista ongelmatehtävien laatijoista ja popularisoijista, usein suorastaan kaikkein suurimpana. Martin Gardner nimitti häntä ”Amerikan suurimmaksi tehtävien laatijaksi” ja The Strand nimitti häntä vuonna 1898 ”tehtävän­laatijoiden ruhtinaaksi”.  Shakki­tehtävien laatijana hänen tyylinsä erottuu kekseliäisyytensä ja huumorinsa ansioista.
Loyd tunentaan kuitenkin myös valehtelijana ja itsekehusta, mistä häntä on arvosteltu. Martin Gardnerin lausunto jatkuukin: ”mutta myös selvästi touhuaja”.  Kanadalainen tehtävien laatija Mel Stover nimitti Loydia ”vanhaksi hylkiöksi” ja Matthew Costello ”ongelma­tehtävien suurimmaksi kuuluisuudeksi ... popularisoijaksi, neroksi”, mutta myös ”kaupustelijaksi”.
Jonkin aikaa hän teki yhteis­työtä Henry Dudeneyn kanssa, mutta Dudeney lopetti kirjeenvaihdon ja syytti Loydia hänen laatimiensa tehtävien varastamisesta ja julkaisemisesta omalla nimeltään. Dudeney halveksi Loydia siinä määrin, että samasti tämän paholaisen kanssa.

15-peli

Loyd väitti vuodesta 1891 kuolemaansa saakka 1911 keksineensä 15-pelin. Teoksessa Cyclopedia of Puzzles, joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen, sanottiin: ”Ongelma­­pelien maan vanhemmat asukkaat muistavat, kuinka minä 1870-luvun alussa sain koko maailman hulluksi pienellä laatikolla, jossa oli siirrettäviä laattoja ja joka tuli tunnetuksi 14-15-pelinä.” Tämä ei kuitenkaan pitänyt paikkaansa, sillä pelin oli keksinyt posti­mestari Noyes Chapman, eikä Loydilla ei ollut mitään tekemistä pelin keksimisen eikä sen alku­peräisen suosion kanssa. Lisäksi peli tuli tunnetuksi vasta vuonna 1880, ei 1870-luvun alussa. Loyd julkaisi ensimmäisen artikkelinsa pelistä vasta vuonna 1896, mutta vuodesta 1891 lähtien hän 20 vuoden ajan pyrki valheellisesti väittämään keksineensä sen.
Loyd oli innostunut myös tangram-tehtävistä ja hän julkaisi kirjan, jossa oli 700 ainutlaatuista tangram-kuviota ja mieli­kuvituksellinen historiikki Tangramin alkuperästä. Kertomus esitettiin totena, mutta sitä on pidetty Sam Loydin onnistuneimpana huijauksena.

Takaisin Klondikesta

Tämä on yksi Sam Loydin tunnetuimmista ongelmapeleistä, joka tiettävästi julkaistiin ensimmäisen kerran New York Journal and Advertiser -lehdessä 24. huhtikuuta 1898. Loydin alkuperäiset ohjeet kuuluivat:
Aloita keskimmäisestä ruudusta ja kulje kolme askelta suoraan johonkin kahdeksasta suunnasta, pohjoiseen, etelään, itään tai länteen taikka vinottain koilliseen, kaakkoon, lounaaseen tai luoteeseen. Kun olet kulkenut kolme askelta samaan suuntaan, saavut ruutuun, jossa on jokin numero, joka ilmoittaa, kuinka monta askelta on kuljettavana seuraavana päivänä, johonkin kahdeksasta suunnasta. Kun tämä uusi piste on saavutettu, jatka jälleen sen mukaan, mikä luku siihen on merkitty, ja jatka samaan tapaan, noudattaen aina siihen ruutuun merkittyä lukua, johon olet saapunut, kunnes saavut ruutuun, jossa oleva luku ohjaa sinut juuri yhden askelen reunan ulkopuolelle, jolloin Sinun oletetaan saapuneen metsän ulkopuolelle ja voit huutaa mitä tahansa, sillä olet ratkaissut ongelman.
Stephan El Shaarawy

Genoa

El Shaarawy debytoi Genoa CFC:n miesten joukkueessa 21. joulukuuta 2008 16 vuotta ja 55 päivää vanhana pelaten 10 minuuttia vieraspelissä Chievo Veronaa vastaan. Hänestä tuli historian neljänneksi nuorin pelaaja, joka on pelannut Serie A:ssa.

Padova (laina)

Kesäkuussa 2010 El Shaarawy lainattiin Padova Calcioon Serie B:hen. Kauden päätyttyä hänet palkittiin Serie B:n vuoden pelaajana.

AC Milan

Kesällä 2011 Shaarawy siirtyi italialaisjätti AC Milaniin. Hänen debyyttiottelunsa oli syyskuussa 2011 ottelussa Napoli Socceria vastaan.
Katajalampi (Virrat)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Sulkavanjoen valuma-alueeseen (35.425) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 141,3 metriä mpy.
Nuppolanlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,1 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 81,6 metriä mpy.
Jive (tanssi)

Jive on 1940-luvulla kehitetty paritanssi. Suomessa jive oli yleinen tanssi 1950–60-luvuilla, mutta sen suosio on hieman hiipunut kilpatanssikuvioiden ulkopuolella. Jive-musiikkia soitetaan lavoilla 1 - 3 kertaa illassa, eli 2 - 6 kappaletta. Jive-musiikkiin sopii parhaiten (oikeastaan ainoastaan) jivenaskellus. "Tanssikansa" tanssii tällöin aina jiveä. Alaa ovat vallanneet fusku ja bugg. Fuskua tanssitaan kuitenkin pääasiassa foksimusiikkiin ja buggia tasatahtiseen musiikkiin.
Jiven askelkuvio vaatii etenkin nopeassa musiikissa melko nopeita jalkoja. Eri lähteissä optimitempoksi määritellään 42–46 tahtia/min. Lavatansseissa ja muussa vapaa-ajan tanssimisessa tanssia joudutaan hyvin usein tanssimaan hitaammallakin tempolla. Nopeampikin musiikki käy, mutta vaatii tanssijalta jo huomattavasti enemmän. Jive on kaikista nopein kilpatanssi.
Jiveä tanssitaan paritanssina nelijakoiseen musiikkiin. Jive on siis myös kilpatanssi, joka lasketaan latinalaistanssien joukkoon.
The Creeping Flesh

Juoni

Viktoriaaniaikainen tiedemies palaa Lontooseen paleontologisen luurankopussinsa kanssa, minkä hän oli löytänyt Papua-Uusi-Guineasta. Luut kuitenkin sisältävät pahoja voimia... Kun luut laitetaan säilöön veteen, liha palaa luiden päälle ja vapauttaa hirveän olennon tiedemiehen perheen ja ystävien keskuuteen.
Ami Varjotie

Ami varjotie (s. 1947 Keuruu) on suomalainen laulaja, joka on ollut Korsuorkesterissa vuodesta 2002. Hän teki yhden pitkäsoiton Selecta levymerkille vuonna 1991.
Simmondsin tauti

Simmondsin tauti on englantilais-saksalaisen lääkärin Morris Simmondsin (1855-1925) kuvaama toiminnanvajavuus aivolisäkkeessä. Hypopituitarismin muiden oireiden lisäksi tyypillistä on voimakas laihtuminen.
Mobira Talkman

Mobira Talkman on Mobiran valmistama vuonna 1984 julkaistu NMT 450 verkossa toiminut autoradiopuhelin jota voitiin käyttää myös kannettavana matkapuhelimena.
Wilhelm Ruuth

Johan Wilhelm Ruuth (12. toukokuuta 1854 Rauma – 18. maaliskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen historioitsija. 
Ruuthin vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Ruuth ja Edla Charlotta Hahnsson. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1872 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1876 ja lisensiaatiksi 1882. Hän oli Valtionarkiston arkkivaari vuodesta 1905 ja valtionarkistonhoitaja vuosina 1917–1926. Hän julkaisi paikallishistorioita, muun muassa Turun, Porin, ja Viipurin kaupunkien historiat. Hän toimi Maailmanhistoria-julkaisun päätoimittajana 1912–1922. Hän sai professorin arvonimen 1921. Ruuthin ja hänen vaimonsa Hiljan, o.s. Tolpo, poika oli aktivisti, tutkija ja suomalaisuuden teoreetikko Yrjö Ruuth, myöhemmin Ruutu.
Viktor Emanuel II:n monumentti

Viktor Emanuel II:n monumentti on suuri marmorinen monumentti Rooman keskustassa, toiselta nimeltään Altare della Patria eli Isänmaan alttari. Monumentin suunnitteli Giuseppe Sacconi vuonna 1885, sen tekemiseen osallistuivat monet kuvanveistäjät Italian eri osista, se vihittiin 1911 ja valmistui lopullisesti 1925. Monumentti on pystytetty yhdistyneen Italian ensimmäisen kuninkaan Viktor Emanuel II:n kunniaksi. Monumentissa on majesteetillinen portaikko, korinttilaisia pylväitä, kuninkaan ratsastajapatsas ja kaksi jumalattaren kuvaa. Koko teos on 135 metriä leveä ja 70 metriä korkea. Materiaalina on käytetty poikkeuksellisen hohtavan valkoista marmoria Botticinosta Bresciasta. Patsaan jalustassa on Italian yhdistymisen museo. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monumenttiin lisättiin Italian tuntemattoman sotilaan hauta.
Apianlahden linnosaari

Linnasaari

Linnosaari sijaitsee keskellä Apianvirtaa, jota säännöstelee nykyään voimalaitos ja sulkurakenteet. Saari on kooltaan noin 80×140 metriä. Saaressa on kaivantoja, kivilatomuksia ja palaneiden puurakenteiden jäänteitä. Hirrestä tehty radiohiiliajoitus on antanut sille ajoituksen vuoteen 1213. Kaivauksissa on löydetty palanutta savitiivistettä ja keskiaikaan ajoitettavia esineitä. Tehdyt radioajoitukset viittaavat keskiaikaiseen linnoitukseen. Alueelta löytyy jälkiä kivikautisesta asutuksesta sekä rautakautista röykkiöistä.