Stadium Arcadium

Tausta

Yhtyeen lähti By the Way -albumin jälkeen maailmankiertueelle, joka kesti kaksi vuotta. Yhtye piti vuonna 2003 kiertueella tauon, jonka aikana se nauhoitti 15 uutta kappaletta, joista kaksi julkaistiin yhtyeen Greatest Hits -albumilla. Kiertue jatkui vielä vuonna 2004, jolloin yhtye esiintyi Hyde Parkissa kolmena päivänä. Yhtye julkaisi konsertista live-albumin nimeltä Live in Hyde Park. Kiertueen jälkeen yhtye alkoi suunnitella uutta albumia.

Levyn teko

Yhtye kokoontui syyskuussa 2004 ja he päättivät yrittää tehdä vanhanaikaisen Meet The Beatles! -tyylisen levyn, joka olisi lyhyt ja hunajainen. He suunnittelivat tekevänsä noin tusinan verran hyviä kappaleita ja sitten äänittää ne, mutta mopo karkasi käsistä ja loppujen lopuksi yhtyeellä oli 35 mielestään hyvää kappaletta käsillä. Albumi äänitettiin samassa kartanossa kuin vuoden 1991 menestysalbumi Blood Sugar Sex Magik.
Albumista oli alun perin tarkoitus tulla 38 kappaletta sisältävä trilogia, jonka levyt olisi julkaistu puolen vuoden välein. Käytyään läpi kappaleet yhtye päätti luopua ideasta, valita parhaat 28 kappaletta ja koota niistä tupla-albumin.
Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen mukaan levyn tekoa edisti se, että kaikki olivat sitä tehdessä hyvällä miellellä, jäsenten välit eivät olleet kireitä ja he olivat huolettomia, levyä tehtäessä. Yhtye hyödynsi jokaisen idean, mikä johti monen kappaleen syntymiseen. Kiedis kuvasi albumia kertomalla, että osa albumin kappaleista muistuttaa yhtyeen kolmen ensimmäisen albumin kappaleita. "Albumilla on erittäin raskasta funkia. Osa kappaleista on todella likaista funkia". Myös yhtyeen basisti Flea kertoi levyn teon sujuneen hyvin. Hän kertoi tunteneensa, että koko yhtye oli parhaimmillaan levyn teon aikaan. Hän kertoi myös, että hänen mielestään oli mukavampi tehdä tätä albumia, kuin edellistä, By The Way:tä: "Silloin ryhmässä oli varmasti enemmän kireyttä, etenkin minun Johnin (Frusciante) välillä. En tuntenut itseäni luovasti mukavaksi, muun yhtyeen kanssa. En tuntenut, että olisin saanut ilmaista itseäni vapaasti. Ne ongelmat oli jo ratkaistu tätä albumia tehdessä"
Yhtye yritti nauhoittaa jokaisen kappaleen yhdellä otolla. Ajatuksena ei ollut tehdä kappaleista mahdollisimman täydellisiä teknologian avulla, vaan säilyttää yhtyeen luonnollinen ja raaka tunne. Albumi nauhoitettiin yhdessä pienessä huoneessa, jossa kaikki jäsenet olivat samaan aikaan, jotta albumi saataisiin nauhoitettua siten, että se kuulostasisi siltä, että se olisi nauhoitettu 70-luvulla.
Kappaleella "Warlocks" vierailee Billy Preston soittamassa 1970-luvun funk-klavinettia.

John Fruscianten kitaransoitto

Edellistä studioalbumia, By the Way, oli leimannut John Fruscianten minimalistinen, lähes sooloton soitto, mutta nyt hän oli kyllästynyt jo tähän ja palasi takaisin sooloiluun. Soitellessaan kitaraa Frusciante kuunteli laulajia, kuten Beyonce, Aaliyah ja Brandy, ja räppäreitä kuten Wu-Tang Clan, Eminem ja Eric B ja Rakim. Hän muutti rytmisen fraseerauksen ja blues-tyyliset jutut, joita he tekivät, ja käänsi ne kitaralle, ja lopputulos kuulosti hänen omien sanojensa mukaan Jimi Hendrixiltä.
Lähes jokainen levyn soolo on improvisoitu.
Levyn aikoihin John Frusciante kuunteli paljon Jimi Hendrixin tuotantoa ja opetteli tämän sooloja ensimmäistä kertaa uudelleen sen jälkeen, kun hän niitä nuorempana oli opetellut konemaisesti. Tällä kertaa hänen aloittamansa meditaatio antoi hänelle uuden kyvyn kuulla, oppia ja kokea tätä musiikkia. Suuri osa Hendrixin Electric Ladyland -levyä oli kitaristin mukaan hänen musiikillinen raamattunsa Stadium Arcadiumia äänitettäessä.