google/wiki40b huggingface dataset:
Matilda Joslyn Gage

Matilda Electa Joslyn Gage (1826 Cicero, New York – 1898 Chicago) oli yhdysvaltalainen suffragetti, ihmisoikeusaktivisti, vapaa-ajattelija ja kirjailija. 
Gage oli yksi kuuluisimmista 1800-luvun naisten oikeuksia ajaneista henkilöistä. Hän toimi National Woman Suffrage Associationin, kansallisen naisten äänioikeuden yhdistyksen, eli NWSA:n puheenjohtajana vuosina 1875–1876 ja kirjoitti yhteistyössä Susan B. Anthonyn, Elizabeth Cady Stantonin ja Ida Husted Harperin kanssa lopulta kuusiosaiseksi muodostuneen kirjasarjan nimeltä History of Woman Suffrage. Kirjasarja kertoi naisten äänioikeuden historiasta. Gage osallistui myös Stantonin teoksen The Woman’s Bible kirjoitustyöhön, joskaan häntä ei virallisesti merkitty kirjan kirjoittajaksi.
Gage tunnetaan kenties parhaiten työstään naisten oikeuksien parissa, mutta hän toimi sen lisäksi muun muassa orjuutta vastustavissa ja intiaanien oikeuksia kannattavissa liikkeissä. Gage myös kritisoi kristinuskoa ja kannatti valtion ja kirkon eroa. Hän oli naimisissa Henry Hill Gagen kanssa, ja heillä oli yhteensä viisi lasta. Gagen tytär Maud oli naimisissa kirjasarja Ozin luojan L. Frank Baumin kanssa. Kuollessaan Gage asui Baumien luona Chicagossa. Hänet on haudattu Fayettevillen hautausmaalle New Yorkin Fayettevilleen.
Wissam Ben Yedder

Seurajoukkueura

Ben Yedder aloitti ammattilaisuransa UJA Alfortvillessä, jota hän edusti vuodet 2009-2010. Otteluita kertyi 23 ja maaleja yhdeksän. Heinäkuussa 2010 Ben Yedder siirtyi Ligue 1:n Toulouse FC:hen. Hän debytoi seuran paidassa pääsarjatasolla lokakuussa 2010 Paris Saint-Germainia vastaan. Avausmaalinsa hän iski huhtikuussa 2012 Eviania vastaan. Parhaimmailla kaudellaan, kaudella 2013-2014, Ben Yedder teki 38 ottelussa 16 maalia. Kaudella 2012-2013 hän teki 15 maalia ja kaudella 2014-2015 36 pelissä 14 maalia.
Ben Yedder Siirtyi Sevilla FC:hen 31.7.2016.

Maajoukkueura

Ben Yedder on edustanut Ranskaa alle 21-vuotiaissa. Hän pelasi maajoukkueessa vuonna 2012 kolme ottelua ilman maaleja.

Ura futsalissa

Ben Yedder on pelannut myös futsalia Garges Djibson ASC:ssä. Ranskan futsalmaajoukkueessa hän on pelannut kuusi ottelua onnistuen kerran maalinteossa.
Ferdinand Hiller

Ferdinand Hiller (24. lokakuuta 1811 Frankfurt am Main – 11. toukokuuta 1885 Köln) oli saksalainen säveltäjä, pianisti, kapellimestari ja musiikkiaiheisten kirjoitusten laatija.

Elämä

Hiller oli varakkaan juutalaisen liikemies Justus Hillerin ja tämän vaimon Regine o.s. Sichelin poika. Hän teki konserttidebyyttinsä 10-vuotiaana, muutti vuonna 1825 Weimariin ja sai siellä lisää musiikin opetusta Johann Nepomuk Hummelilta. Lokakuussa 1828 hän lähti Pariisiin, jonka salonkeihin pääsi suosituksillaan esiintymään. Hän tutustui muusikoihin ja kirjailijoihin, pääsi Luigi Cherubinin suojatiksi, tapasi Giacomo Meyerbeerin, Gioacchino Rossinin, Friedrich Kalkbrennerin sekä Hector Berliozin ja muodosti läheiset ystävyyssuhteet Franz Lisztin ja Frédéric Chopinin kanssa. Hänen taloudellinen tilanteensa mahdollisti täyden omistautumisen säveltämiselle, konsertoimiselle ja opettamiselle.
Vuonna 1836 Hiller palasi Frankfurtiin ja toimi vuoden ajan Cäcilienvereinin johtajana. Seuraavat viisi vuotta hän vietti jälleen ulkomailla, enimmäkseen Italiassa. Hänen oopperansa Romilde ei Milanossa ollut menestys, mutta Leipzigissä hän sai suosiota oratoriollaan Die Zerstörung Jerusalems (Op. 24). Hän myös johti Leipzigissä Gewandhausin konsertteja vuonna 1843 Felix Mendelssohnin sijaisena. Seuraavana vuonna Hiller asettui nuoren vaimonsa kanssa Dresdeniin. Hänen suunnitelmansa tilauskonserttisarjan luomisessa kapellimestarina epäonnistui, kuten myös hänen oopperansa Traum in der Christnacht (1845) ja Konradin (1847).
Vuonna 1847 Hiller otti vastaan kapellimestarin paikan Düsseldorfissa, jossa hän myös aktivoitui kaupungin politiikassa. Vuodesta 1850 lähtien hänen taiteellisen toimintansa keskuksena oli Köln, johon hän meni uuden nimityksen johdosta. Hän onnistui hankkimaan mainetta itse perustamalleen orkesterille ja sai Kölnin konservatoriolle tunnettavuutta sen johtajan asemassa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Max Bruch, Friedrich Gernsheim ja Engelbert Humperdinck. Hillerin lukuisat artikkelit keskittyvät lähinnä musiikkielämään ja -persooniin. Pianistina hän esiintyi eri puolilla Eurooppaa ja saavutti arvostusta muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Ludwig van Beethovenin teosten tulkinnoillaan, joiden ohella hän esitti omia sävellyksiään. Talvella 1852 hän vieraili jälleen Pariisissa johtamassa italialaista oopperaa.

Työ säveltäjänä

Hiller jätti jälkeensä lukuisten kirjoitustensa ohella yli kaksisataa musiikkiteosta. Hän pitikin itseään ensisijaisesti säveltäjänä. Hän kuitenkin oli musiikin suhteen ajalleen konservatiivinen eikä siksi menestynyt. Huomattava osa Hillerin tuotannosta koostuu pianomusiikista. Eniten kiinnostusta herättivät soolopianolle sävelletyt Rhythmische Studien (op. 52) ja Ghazèles (op. 54). Soolopianoteosten ohella hän sävelsi piano-osuuden sisältänyttä kamarimusiikkia sekä teoksia pianolle ja orkesterille, kuten kolme konserttoa (opukset 5, 69 ja 170) ja Konzertstückin (op. 113).
Mutajärvi (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee kapealla Mutasuolla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata. Järvi on kartan mukaan ruohottunut.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Pälkäneveden alueeseen (35.714) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,3 metriä mpy. Siihen on johdettu Mutasuon kuivatusoja, joka latjaa kaakkoon järven laskuojana. Oja laskee Sulkajärveen.
Jean-Michel Cavalli

Ura pelaajana

Cavallin peliura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti eri seuroja kotisaarellaan Korsikalla vuosina 1971–1990.
Point Roberts

Historia

Vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco de Eliza ja brittiläinen George Vancouver olivat samaan aikaan tutkimassa aluetta ja kartoittivat yhteistyössä Georgiansalmen ja Boundary Bayn. Vancouver nimesi Point Robertsin brittiläisen kapteenin Henry Robertsin kunniaksi.
Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Kanadan ja Yhdysvaltain raja määriteltiin seuraamaan 49:ttä leveyspiiriä, lukuun ottamatta Vancouverinsaarta joka jäi kokonaisuudessaan Kanadan puolelle. Tämän vuoksi Point Roberts on maantieteellisesti erillään muusta Washingtonin osavaltiosta. Maanteitse alueelle täytyy kulkea Kanadan Brittiläisen Kolumbian kautta. Alueelle on myös lossiyhteyksiä Washingtonista ja Point Robertsissa on pieni paikallinen lentoasema.
Otto Walter Ehrström

Otto Walter Ehrström (4. kesäkuuta 1890 Turku – 19. maaliskuuta 1966 Turku) oli suomalainen eläinlääkäri, eläinlääketieteen tohtori. Hän toimi vuosina 1918-1954 Helsingin kaupungineläilääkärinä. Hän oli Suomen maidontarkastutoiminnan uranuurtajia. Hän opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi Leipzigissä 1920. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka on väitellyt maitohygienian alalta tohtoriksi.
1920-luvulla Ehrström loi Helsinkiin maidontarkastusjärjestelmän. Se sisälsi säännönmukaisen näytteenoton tuotantoketjun eri vaiheista tuottajalta kuluttajalle. Oleellisena osana siihen kuuluivat tuottajatiloilla suoritettu hygieeninen valvonta sekä siihen liittyvä valistus- ja neuvontatyö. Hän otti ohjelmaan jo 1920-luvulla palkitsemis- ja kilpailutoiminnan. Helsingissä otettiin käyttöön vuonna 1932 laatumaksutapa maidon hinnoitteluun. Näiden toimenpiteiden johdosta maidon laatu parani tuntuvasti.
Helsingin maidontarkastusjärjestelmä otettiin käyttöön muissakin kaupungeissa ja kauppaloissa. Se oli mallina myös 1946 säädetyssä maidontarkastuslaissa. Sen valmistelussa ja toteutuksessa Walter Ehrström oli keskeisesti mukana. Myös nykyinen EU-lainsäädäntö rakentuu samoille periaatteille.
Walter Ehrström osallistui aktiivisesti kansainväliseen toimintaan. Hänellä oli merkittävät ansiot siinä, että UNICEF lahjoitti 1950-luvulla huomattavan määrän meijerikoneita Suomen valtiolle, joka sitten myi ne edelleen meijereille. Valuuttapulan takia meijerit eivät sodan jälkeen päässeet uusimaan vanhoja kuluneita koneitaan.
Kaukokatseisena miehenä Ehrström tajusi, ettei yksityinen henkilö tai pieni ryhmä yksin saa suuria aikaan yleisessä kehityksessä. Tämän takia hänen aloitteestaan perustettiin lukuisia terveydenhoitotyötä tekeviä yhdistyksiä. Vielä tänä päivänäkin näistä ovat toiminnassa mm. Maitohygienialiitto ja Maito ja Terveys r.y. Tunnustuksena työstään elintarvikehygienian, erityisesti maitohygienian hyväksi hänet promovoitiin kunniatohtoriksi vuonna 1953 Hannoverissa Saksassa ja 1965 Helsingin Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa.
Ehrströmin elämäntyötä kunnioittamaan perustettiin 1958 Walter Ehrströmin säätiö. Säätiö on lahjoittanut Helsingin yliopistoon jo kaksi pysyvää maitohygienian alan professuuria edistämään alan tieteellistä tutkimusta. Säätiö jakaa myös mitaleita laadukkaille maidontuotantotiloille.
KSOY Areena

KSOY Areena on Kotkassa Rauhalan kaupunginosassa sijaitseva jäähalli. Halli valmistui vuonna 2005.  Se on tunnettu aikaisemmin myös edellisten sponsorien mukaan Nordicbet Areenana (2005–2007), KYMP Areenana (2007–2010), Expert Areenana (2010–2012) ja Ilona Areenana (2012–2017).  Jäähalli toimii kaudella 2017–2018 Suomi-sarjassa pelaavan jääkiekkojoukkue Kotkan Titaanien kotihallina. Muista seuroista jäähallia käyttävät myös Titaani-Juniorit ry, Kotkan Jääkiekkoerotuomarit ry sekä Kotkan Taitoluistelu ry. Hallia käytetään myös erilaisten messujen ja tapahtumien näyttelytilana.

Hallit

Jäähallin yleisökapasiteetti on 1 958 katsojaa, joista 1 020 on istumapaikkoja, 928 seisomapaikkoja ja 10 invapaikkoja. Kaukalon koko on 27 × 58 metriä. Jäähallin vieressä sijaitsee harjoitushalli, jonka kaukalon koko on 26 × 56 metriä ja yleisökapasiteetti 100 henkilöä.
Ihalan koulu

Ihalan koulu on Raision suurin luokkien 1-6 koulu ja siellä opiskelee yhteensä noin 430 oppilasta.
Ihalan koulussa aloitettiin englantipainotteinen luokka vuonna 2000.
Ihalan koulu koostuu kolmesta erillään olevasta rakennuksesta. Ihalan koulun päärakennuksessa toimivat luokat 1-6. Ihalan koulussa aloitti vuonna 2007 myös kaksi esiopetusryhmää. Nykyisin pääkoulussa toimii kolme esiopetusryhmää. Konsan ja Krookilan kouluissa toimii kummassakin kaksi alkuopetuksen luokkaa.
Ihalan koulun päärakennus on peruskorjattu. Peruskorjaus valmistui syksyllä 2007. Ihalan pääkoulu on virallinen äänestyspaikka.
Ihalan koulun rehtorina toimii Jari Miettinen.

Historiaa

Ihalan koulu perustettiin vuonna 1902 nykyisen Konsan koulun tiloihin. 1950-luvun alussa kouluun ilmoittautui yli 200 oppilasta, jonka vuoksi alettiin rakentaa Ihalan pääkoulua. Lauantaina 28.9.2002 vietettiin Konsan koululla Ihalan koulun 100-vuotispäivää.
Eero Seppänen

Eero Seppänen (18. elokuuta 1924 Punkaharju – 2. lokakuuta 2004 Kuopio) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Hän oli kolmanneksi nuorin kaikista ritareista.

Panssarien tuhoaja

Seppänen oli vain 17-vuotias sotamies jatkosodan alkaessa. Hyökkäysvaiheen loputtua hän päätyi käymään asemasotaa kahdeksi ja puoleksi vuodeksi Mustilanmäen lohkolle JR 49:n tykkikomppaniassa. Juuri ennen Kannaksen suurhyökkäyksen alkua 1944 hän sai pikakoulutuksen ”kauhuampujaksi” eli käyttämään uutta panssarikauhu-nimellä tunnettua saksalaista sinkoa.
Kesäkuun 14. ja 15. päivän välisenä yönä Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yksinään panssarikauhulla kuusi vihollispanssaria. Yhden hän joutui tuhoamaan kiertämällä sen taakse ja ampumalla sen polttoainesäiliön tuleen. Seppänen haavoittui lievästi, mutta jatkoi taistelua, tuhoten vielä kaksi muuta panssaria parin päivän aikana. Siiranmäessä tuhotuista yhteensä 21 vaunusta Seppäsen osuus oli siis yli kolmannes.

Ritari ja kirvesmies

Seppänen sai ansioistaan Mannerheim-ristin 4. heinäkuuta 1944. Hän oli yksi harvoista sotamiehistä, jotka sen saivat, ja ristin saadessaan vasta 19-vuotias. Tätä korkeaa ansiomerkkiä hänelle esitti everstiluutnantti Adolf Ehrnrooth, JR 7:n komentaja, vaikka Seppänen kuuluikin vieraan rykmentin alaisuuteen.
Myöhemmin miehet ystävystyivät ja maaliskuussa 2004 eli vain puoli vuotta ennen omaa kuolemaansa Seppänen oli jättämässä viimeisiä jäähyväisiä Ehrnroothille kolmen muun ritarin kanssa. Vuonna 1951 hän oli ollut kantamassa Suomen marsalkka Mannerheimin arkkua ritarien edustajana.
Sodan jälkeen Seppänen toimi isänsä Emelin tavoin A. Auvinen Oy:n omistamalla Putikon sahalla Punkaharjulla, kirvesmiehenä ja lämmittäjänä aina eläkkeelle jäämiseensä eli vuoteen 1984 saakka. Seppänen oli perheellinen, hänen vaimonsa oli Helvi Kosonen (k. 1986).
Kouluratsastusluokat

Varusteet

Kouluratsastuksessa käytettävät varusteet ja vaatetus vaihtelevat tasoittain. Helpoissa luokissa saa yleensä käyttää hevosen suuhun lievemmin vaikuttavia nivelsuitsia. Vaativissa luokissa ratsastaja saa halutessaan esittää ohjelman frakkiin pukeutuneena. Turvakypärän käyttö päähineenä on sallittua kaikilla tasoilla, mutta vaativalta tasolta alkaen on tapana käyttää knallia tai frakin kanssa silinteriä.
RN Francesco Stocco

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus upotettiin 24. syyskuuta 1943.
SS-Aseveljet

SS-Aseveljet ry oli 1942–1944 toiminut suomalainen järjestö, joka toimi suomalaiseen SS-vapaaehtoispataljoonaan kuuluneiden asevelijärjestönä ja loppuvaiheessa myös heidän tarpeitaan hoitavana toimistona.

Toiminta

SS-aseveljet ry perustettiin 1. marraskuuta 1942 suomalaisten Waffen-SS-vapaaehtoisten yhdyssiteeksi ja sen tehtäväksi määriteltiin heidän asevelihenkensä ylläpitäminen sekä saksalais-suomalaisen aseveljeyden lujittaminen. Jäseniksi pääsivät vähintään puolen vuoden ajan Waffen-SS:ään kuuluneet suomalaiset. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi jääkärieverstiluutnantti ja kirkkoherra Kalervo Kurkiala. Sihteerinä oli Jukka Tyrkkö ja rahastonhoitajana Olli Somersalo.
Helmikuusta 1944 alkaen SS-Aseveljet myös jatkoi SS-Vapaaehtoistoimiston toimintaa. Järjestön toimisto sijaitsi Helsingissä Isänmaallisen Kansanliikkeen talon kolmannessa kerroksessa, osoitteessa Kansakoulukatu 8 A 5. Vapaaehtoisena saksassa palvellut Mika Hellemaa hoiti toimistoa arkisin klo 10–15 välillä.
Järjestö lakkautettiin valtioneuvoston päätöksellä syksyllä 1944, sillä Moskovan välirauhansopimuksen 21. artikla edellytti Suomea lakkauttamaan kaikki ”fasistiset” järjestöt. SS-aseveljet kuului niihin järjestöihin, jotka Urho Castrénin hallitus lakkautti heti ensimmäisinä 23. syyskuuta, välittömästi rauhansopimuksen astuttua voimaan.
Pahalampi (Virrat, Tulijoki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Sulkavanjoen valuma-alueeseen (35.425) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,8 metriä mpy.
Rōnin

Rōnin (浪人) -nimi annettiin alkujaan Japanissa Nara- ja Heian-kausina ennen 1000-lukua eläneille talonpojille, jotka hylkäsivät maansa välttääkseen ylisuuret verot ja muuttivat alueille, jotka eivät olleet buddhalaisluostareiden tai aateliston omistuksessa.
Myöhempänä aikana rōnin oli samurai, joka ei palvellut tiettyä isäntää, koska tämä oli joko kuollut tai menettänyt maansa. Osa rōnineista hakeutui takaisin daimioiden (lääninruhtineiden) alaisuuteen, mutta osa heistä kieltäytyi tekemästä tätä lojaaliudesta entistä isäntäänsä kohtaan. Tällaiset rōninit saattoivat hakeutua palkkasotureiksi tai maantierosvoiksi, tai ryhtyivät kauppiaiksi ja käsityöläisiksi. Rōninit perustivat myös kouluja, joissa opetettiin taistelutaitoja, tai ryhtyivät henkivartijoiksi tai kylien suojelijoiksi samuraietikettinsä mukaisesti. Yksi kuuluisimmista rōnineista oli Miyamoto Musashi, joka opetti kenjutsua.
Nykyjapanissa "rōnin" tarkoittaa välivuotta viettävää ylioppilasta; sellaista, joka on hakenut jatko-opiskeluun, muttei ole saanut opiskelupaikkaa ja on siksi "isännätön".
Lee Strobel

Lee Patrick Strobel (s. 25. tammikuuta 1952) on yhdysvaltalainen kirjailija ja kristillinen apologeetikko. Hän opiskeli journalismia Missourin sekä lakia Yalen yliopistossa ja työskentelikin pitkään toimittajana. Hän oli nuorena ateisti, mutta vaimonsa käännyttyä kristityksi vuonna 1979 hän alkoi tutkia Jeesuksen tapausta ja kääntyi itse kristinuskoon 1981.
Strobel on julkaissut muun muassa kirjan The Case for Christ, joka on julkaistu myös suomennettuna nimellä Tapaus Kristus. Teoksessa Strobel esittelee Jeesusta puoltavaa todistusaineistoa.
Kääntymyksensä jälkeen Strobel on työskennellyt myös pastorina.
Devil’s Mine Hotel

Devil’s Mine Hotel on Kauhavan PowerParkissa sijaitseva interaktiivinen kummitusjuna, jossa matkustajien tehtävänä on kerätä pisteitä tähtäämällä leikkipistooleilla pieniin punaisiin pisteisiin. Matkustajan painaessa pistoolin nappia, piipusta tulee pieni punainen valo ja oikea pistoolin ääni. Kun matkustaja on painanut nappia punaisen pisteen kohdalla, kuuluu piippaus joka kertoo että matkustaja on saanut pisteen ja punainen piste sammuu hetkeksi. Tällöin myös jokin yksityiskohta saattaa liikkua. Vaunuissa on tilaa neljälle matkustajalle ja kaikilla matkustajilla on oma pistooli ja pistelaskuri. Devil’s Mine Hotelin on valmistanut italialainen Gosetto.
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1931 elokuva)

Tuotanto

Pääosaa esittänyt Elsa Segerberg kuoli 1934 tuberkuloosiin ja ehti tehdä vain kaksi elokuvaa, joista ensimmäinen oli hänen miehensä Carl von Haartmanin ohjaama mykkäelokuva Kajastus (1930).

Vastaanotto

Kriitikko Jussi Karjalainen luonnehtii elokuvaa ”absurdiksi pönttöilyksi” ja arvelee sen suosion syyksi nakuilua. Iltalehden Jyrki Laelma arvioi sen olevan nykyisin elokuvallisesti lähinnä historiallinen kuriositeetti.
Pop eilen – tänään

Pop eilen tänään  oli Yleisradion rinnakkaisohjelmassa tiistai-iltapäivisin lähetetty juonnettu rock-ohjelma 1970-luvulla. Nimensä mukaisesti ohjelmassa soitettiin sekä vanhaa että uutta pop-musiikkia. 
Toimittajina ja juontajina olivat aluksi Heikki "Hector" Harma, myöhemmin myös Jake Nyman sekä Heimo Holopainen. Heikki Harma tutustutti suomalaisia nuoria uusiin brittipopin ilmiöihin kuten David Bowieen, ja usein kävin niin, että ohjelmassa soitetut kappaleet tulivat myöhemmin tutuiksi Hectorin suomentamina ja esittäminä cover-versioina. Holopaisen ohjelmissa kuultiin usein punkrockia; muut toimittajat eivät sitä yleensä soittaneet.
Ohjelma kesti tunnin, ellei urheilulähetys vienyt ohjelma-aikaa kokonaan tai osittain.
Heikki Harma teki myöhemmin Pop eilen – toissapäivänä -nimistä ohjelmaa Radio Suomeen sekä Radio Novaan.
Bikukulliini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa bikukulliini on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin sekä hieman etanoliin ja dietyylieetteriin. Hyvin bikukulliini liukenee muun muassa kloroformiin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Bikukulliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja kloroformiliuoksessa sen ominaiskiertokyky on +130,5. Luonnossa bikukulliinia esiintyy muun muassa keijunpikkusydämessä (Dicentra cucullaria), adlumiassa (Adlumia fungosa) sekä useissa kiurunkannusten (Corydalis) suvun lajeissa.
Bikukulliini sitoutuu kilpailevasti GABAA-reseptoreihin gamma-aminovoihapon sitoutumiskohtaan ja toimii reseptorin agonistina. Lisäksi yhdiste salpaa kaliumkanavia ja pidentää kalsiumionien aktiopotentiaalia. Bikukulliinin aikaansaama GABA-reseptorien aktivoituminen johtaa kouristuskohtauksiin tai tajuttomuuskouristuskohtauksiin. Bikukulliinia voidaan käyttää tutkittaessa antikonvulsiivisten lääkeaineiden tehoa ja esimerkiksi bentsodiatsepiinit ovat tehokkaita bikukulliinin vaikutuksia vastaan.
Brittiläinen 5. jalkaväkidivisioona

Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan alettua divisioonasta siirrettiin lokakuussa 1939 kaksi jalkaväkiprikaatia Ranskaan, jossa ne nimettiin erillisiksi jalkaväkiprikaateiksi. Divisioonan esikunta siirtyi Ranskaan 19. joulukuuta ja divisioona koottiin uudelleen 30. joulukuuta, jolloin siihen kuuluivat 13., 15. ja 17. jalkaväkiprikaati. Divisioona palasi Britteinsaarille toukokuun lopulla 1940 siirtoarmeijan vetäytyessä mantereelta.
Divisioonaan liitetyt 13. ja 17. jalkaväkiprikaati sekä osa divisioona joukoista irrotettiin huhtikuussa 1942 divisioonasta ja niistä muodostettiin Madagascarin valtaukseen lähetettävä Force 121. Divisioona oli seuraavan kerran kasassa vasta elokuussa.
Vuonna 1943 divisioona nousi 9. heinäkuuta liittoutuneiden mukana maihin Sisiliassa edeten edelleen Italian mantereelle, jossa se osallistui vuoden lopulla Sangron laakson taisteluihin. Vuonna 1944 divisioona osallistui Gariglianon ylimenohyökkäykseen, Anzion maihinnousuun ja Rooman valtaukseen. Divisioona viipyi Italiassa aina helmikuun loppuun 1945, jolloin se siirrettiin Luoteis-Euroopan rintamalle.
Suuri Terveenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,7 metriä mpy.
La Morera de Montsant

La Morera de Montsant on kunta Espanjan Kataloniassa. Kunta sijaitsee Tarragonan länsipuolella ja on osa Prioratin hallintoaluetta, joka kuuluu Tarragonan maakuntaan.
La Morera de Montsantin pinta-ala on 53 km², ja siellä on 158 asukasta (2013). Kunnan elinkeinot ovat maanviljelys ja matkailu. Erityisesti seutu on kuulu Priorat-viineistä, joita tuotetaan La Morera de Montsantissa 181 hehtaarin alueella. Kunnassa on kaksi hotellia.
Montsantin luonnonpuisto (esp. Parc Natural Serra del Montsant) on osittain La Morera de Montsantissa. Escaladein kartusiaaniluostarin rauniot sijaitsevat La Morera de Montsantissa.
Ronin (elokuva)

Juoni

Entinen CIA-agentti ottaa vastaan freelancer-keikan Ranskassa. Hän liittyy osaksi entisten erikoisjoukkojen sotilaiden ja tiedustelupalvelujen agenttien ryhmää, joka saa tehtäväkseen kaapata mysteerisen salkun. Salkkua havittelevat myös irlantilaiset ja venäläiset. Tarinan edetessä tapahtuu petoksia sekä syntyy paljon autonromua ja uusia alliansseja.
Lars Myra

Lars Myra (k. 1712) oli kiertävä maalari. Syntymäaikaa ei tiedetä, mutta nimi esiintyy ensi kerran manttaaliluetteloissa 1687. Hänen isänsä oli mestari Abraham Myra, jonka työtä hän jatkoi.
Myra valmistui maalarinkisälliksi vuonna 1691, minkä jälkeen hän kunnosti esimerkiksi Turun tuomiokirkkoa. Maskun kirkossa on hänen maalaamansa Kaarle XI:n ja Ulriika Eleonoora vanhemman muotokuvat, joita aiemmin pidettiin Michael Cotteuksen töinä. Hänen tekeminään pidetään myös toista Maskun kirkossa olevaa muotokuvaparia, kirkkoherra Simon Vaccenlusta ja hänen vaimoaan Regina Reuteria esittäviä maalauksia vuodelta 1709. Perniön kirkkoon hän on maalannut alttarilaitteen vuonna 1703.