google/wiki40b huggingface dataset:
Philip Bliss

Philip Paul Bliss (9. heinäkuuta 1838, Pennsylvania – 29. joulukuuta 1876, Ohio) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, laulaja ja evankelista.
Blissin esi-isät olivat muuttaneet  Amerikkaan 1600-luvulla Englannista, jossa he olivat kokeneet uskonvainoja. Jo lapsena hän oli musikaalinen. 14-vuotiaana hän koki uskonnollisen heräämisen. 19-vuotiaana hän pääsi musiikkikouluun ja valmistui musiikinopettajaksi samalla kun hän toimi pyhäkoulunopettajana. Vuodesta 1870 hän toimi kongregationalistisen seurakunnan musiikinjohtajana Chicagossa.
Blissin yhteydet tunnettuun herätyssaarnaajaan Dwight L. Moodyyn saivat aikaan sen, että Blissistä tuli niin sanottu laulajaevankelista. Hän kirjottikin lauluja pyhäkouluja ja evankelioimiskokouksia varten. Hän kiersi paikkakunnalta toiselle ja julisti evankeliumia laulaen ja hänen vaimonsa toimi säestäjänä. Hän kirjoitti paljon lauluja ja virsiä, joista on jonkin verran myös suomennettu. Bliss kuoli rautatieonnettomuudessa 38-vuotiaana.
Toro y Moi

Varhainen elämä ja nuoruus

Chazwick Bradley Bundick syntyi 7. marraskuuta 1986 Columbiassa, Etelä-Carolinassa filippiiniläisäidille ja afroamerikkalaisisälle. Hän kävi Ridge Viewin High Schoolia, jossa hän perusti indie rock -yhtyeen The Heist and The Accomplice kolmen koulukaverinsa kanssa. 
Bundick valmistui Etelä-Carolinan yliopistosta vuoden 2009 keväällä graafisen suunnittelun kandidaatin tutkinnolla. Hänen koulu-uransa loppupuolella Bundick muodosti läheisen musikaalisen suhteen toiseen chillwave-artistiin nimeltä Ernest Greene, joka esiintyy nimellä Washed Out.
Kivikausi

Kivikausi oli aikakausi, jolloin ihmiskunta teki työkaluja pääasiassa kivestä, puusta ja luusta, eivätkä metallit olleet vielä yleisessä käytössä ainakaan työvälineinä. Muita yleisesti käytettyjä materiaaleja olivat savi sekä erilaiset eläimistä ja kasveista saatavat aineet, kuten nahka. Suomen kivikauden katsotaan alkaneen noin 8850-luvulla.
Kivikauden ajanjakso on pisin ihmisen kulttuurievoluution ajanjakso. Se alkaa ensimmäisen hominidin ilmaantumisesta Afrikkaan seitsemän miljoonaa vuotta sitten ja päättyy metallityövälineiden tullessa yleiseen käyttöön. Kivikausi päättyi siten eri puolilla maailmaa eri aikoina. Vieläkin on olemassa muutamia harvoja heimoja, jotka eivät käytä metalleja.

Kivikauden käsite

Kivikauden käsite syntyi tieteellisen arkeologian varhaisvaiheessa 1800-luvun alkupuolella, kun muinaisia esinelöytöjä jaettiin valmistusmateriaalin mukaan kivi-, pronssi- ja rautakautisiin ryhmiin. Vaikka kivikautisissa kulttuureissa tapahtui vuosituhansien kuluessa suuriakin mullistuksia, kuten esimerkiksi maanviljelyn kehittäminen, kivikauden käsite on kuitenkin säilynyt yleisessä käytössä.
Kiviesineet ovat arkeologiassa keskeistä ja joskus myös ainoaa löytöaineistoa, vaikka tiedetäänkin, että suurin osa esineistä valmistettiin orgaanisista materiaaleista. Tällaista materiaalia löydetäänkin, jos olosuhteet esineiden säilymiselle ovat olleet suotuisat. Varhaispaleoliittisen kauden löydöt eivät aina sisällä edes kiviesineitä, vaan ainoastaan ihmisluun palasia. Nämäkin löydöt sisällytetään mukaan kivikautiseen aineistoon.
Nykyään kivikautisen löydön ikä voidaan usein määrittää erilaisilla luonnontieteellisillä ajoitusmenetelmillä.
Esineiden luokittelu tekotavan ja muodon perusteella on kivikauden tutkimuksen tärkeimpiä menetelmiä. Esinetyypit kytkevät niitä valmistaneet ja käyttäneet ihmiset johonkin arkeologiseen kulttuuriin tai traditioon.

Kivikauden jaottelu eri kausiin

Kivikausi jaotellaan Euraasiassa kolmeen ajallisesti toisiaan seuraavaan aikakauteen: paleoliittiseen, mesoliittiseen ja neoliittiseen kauteen. Kausien ajalliset siirtymäkohdat vaihtelevat alueittain. Yleisesti paleoliittinen kausi käsittää ajan ennen jääkauden loppua noin 12 000 vuotta sitten. Mesoliittinen kausi on jääkauden jälkeisen kivikauden alkuvaihe, jolloin elettiin vielä metsästäjä-keräilijä-kulttuurissa. Neoliittinen kausi alkaa maanviljelyn omaksumisesta jatkuen pronssikauteen. Pohjois-Euroopassa myös metsästäjä-keräilijä-kulttuuri voidaan lukea neoliittiseksi tai subneoliittiseksi, jos se on ottanut käyttöönsä keramiikan.
Muissa maanosissa käytetään toisenlaisia jaotteluja. Esimerkiksi Australiassa kivikautta ei jaeta paleoliittisen, mesoliittiseen ja neoliittiseen, koska kehitys oli siellä erilainen. Amerikan arkeologiassa taas on pitkään ollut vallalla käsitys, että ihminen saapui sinne vasta jääkauden jälkeen.
Jiri Veistola

Seuraura

Veistola on Jokereiden kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-pronssia vuosina 2005 ja 2006. Kaudella 2006–2007 Veistola toimi Jokereiden A-nuorten varakapteenina. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudeksi 2007–2008 Veistola nostettiin Jokereiden SM-liigarinkiin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä A-nuorissa. Veistola pelasi kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarjaottelua ja kolme playoff-ottelua. Hän ei tehnyt runkosarjassa ainuttakaan tehopistettä, mutta Veistola avasi maalitilinsä SM-liigassa pronssiottelussa 5. huhtikuuta 2008 Tapparaa vastaan. SM-pronssin vei kuitenkin Tappara lukemin 3–4. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Myös kauden 2008–2009 Veistola pelasi lähinnä Jokereiden A-nuorissa. Otteluita SM-liigassa kertyi 11.
Veistola siirtyi kaudeksi 2009–2010 Mestis-joukkue KooKoohon, jossa ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 44 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 9+5=14. Varsinkin pudotuspeleissä hyvänä alivoimapelaajana kunnoustautunut Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi käsimurtumaan välierissä, mutta kausi 2011–2012 Veistolalla päättyi polvivammaan jo 26. marraskuuta 2011 pelattuun otteluun hänen jouduttua LeKin Ville Laineen taklaamaksi. Veistola ehti pelata vain 22 runkosarjaottelua, mutta ne kuitenkin oikeuttivat hänet voittamaan kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2012–2013 Veistola siirtyi Kiekko-Vantaaseen, jonka kapteeniksi hän nousi. Veistola edusti kauden aikana Etelän joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Hän pelasi myös myös kahdeksan SM-liigaottelua lainalla kasvattajaseurassaan Jokereissa.
Toukokuussa 2013 Veistola siirtyi try-outille Tampereen Ilvekseen. Hän jäi kesäkuussa ilman sopimusta, mutta palasi elokuussa joukkueeseen toistamiseen try-outille. Tällä kertaa Veistolan koejakso toi lokakuussa loppukauden 2013–2014 kattavan sopimuksen. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Helmikuussa 2014 Veistola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Veistola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestikseen perustettuun Espoo Unitediin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Veistola oli 15 osumallaan Espoo Unitedin paras maalintekijä. Hän myös voitti koko Mestiksen jäähypörssin 106 minuutillaan. Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Paderborn Baskets

Historia

Seuran juuret ovat vuonna 1969 perustetussa VBC 69 Paderbornissa. Vuonna 1991 seurasta päätettiin irtauttaa oma koripallojoukkue, jonka nimeksi annettiin Paderborn Baskets 91 e. V.. Joukkue pääsi ensimmäistä kertaa piipahtamaan Basketball-Bundesligassa kaudella 1993-1994. Kaudeksi 2006-2007 joukkue pääsi nousemaan Basketball-Bundesligaan, jossa se on nyt pelannut kolmen vuoden ajan perättäin.
Uusi Suomi

Historia

Uuden Suomen edeltäjiä olivat Uusi Suometar ja sen edeltäjä Suometar. Suomettaren ensimmäinen numero ilmestyi 12. tammikuuta 1847. Sen perustajana pidetään  Paavo Tikkasta. Lehden tavoitteena oli suomalaisuuden asian ajaminen ja kansan sivistäminen. Suometar kuitenkin lakkautettiin vuonna 1866. Uuden Suomen suora edeltäjä oli vuodesta 1869 ilmestynyt fennomaaniaatteen äänenkannattaja Uusi Suometar, joka lakkautettiin vuonna 1918. Lehden toimittajana toimi 36 vuoden ajan Viktor Löfgren.
Vuonna 1919 perustettiin itse Uusi Suomi, joka oli kokoomuksen pää-äänenkannattaja vuoteen 1976 asti. Vuoden 1976 jälkeen Uusi Suomi julistautui riippumattomaksi porvarilliseksi lehdeksi. 1970-luvulla lehti ajautui kuitenkin taloudellisiin ongelmiin. Vuonna 1977, jolloin Uuden Suomen eloon jääminen oli veitsen terällä, Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) toimitusjohtaja Max Jakobson ja puheenjohtaja Mika Tiivola sekä Uusi Suomi Oy:n hallituksen puheenjohtaja Jaakko Lassila aloittivat lehden elvyttämiseksi taloudellisen tukikampanjan, jolla se saatiinkin sillä kerralla jaloilleen. EVA piti Uutta Suomea tärkeänä markkinatalouden puolustajana aikana, jolloin länsimaisia arvoja kohtaan suuntautui voimakas yhteiskunnallinen kritiikki. Vuonna 1980 Uusi Suomi joutui taistolaisten lehden Tiedonantajan julkaisemalle "mustalle listalle" yhtenä "Neuvostoliitolle vihamielisenä" lehtenä.
Max Jakobsonin mukaan Uuden Suomen pelastusoperaatio jäi kuitenkin eräässä tärkeässä suhteessa puolitiehen; lehden toimittajakuntaa ei vahvistettu. Niinpä Uusi Suomi alkoi jälleen olla ahdingossa 1980-luvun lopussa, ja 1990-luvun alun lamassa lehdelle ei enää mistään löytynyt pelastajaa. Suurin osa Uutta Suomea aiemmin tukeneista yrityksistä oli itsekin ajautunut pahoihin talousvaikeuksiin. Lehden kuoleman taustalla oli Jakobsonin mukaan myös se, että 1970-luvulla vaikuttaneet ideologiset motiivit olivat sosialistisen yhteiskuntajärjestelmän luhistuttua menettäneet merkityksensä; markkinatalous oli voittanut, Uusi Suomi oli tehnyt tehtävänsä ja sai mennä. Uutta Suomea ei pelastanut edes Helsingin Sanomat; päin vastoin Sanoma Oy:n voimahahmo Aatos Erkko sanoi vielä lokakuussa 1991 Keskisuomalaiselle antamassaan  haastattelussa Uuden Suomen edeltäjineen olleen aina HS:n aatteellinen vastustaja ja pysyvän sellaisena loppuun saakka. 
Sanomalehtenä Uusi Suomi ilmestyi viimeisen kerran 1. lokakuuta 1991. Syyskuun lopulla 1991 Uusi Suomi Oy:n hallitus päätti muuttaa lehden viikkolehdeksi, mutta tämäkään ei enää auttanut. Tappiollisen lehden viimeinen numero ilmestyi 29. marraskuuta 1991.
Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Uusi Suomi oli vuonna 1933 sijalla 6, vuonna 1943 sijalla 3, vuonna 1953 sijalla 7, vuonna 1963 sijalla 11, vuonna 1973 sijalla 43 ja vuonna 1983 sijalla 23.
Uuden Suomen henkisenä jatkajana ilmestyy edelleen Iltalehti, joka aloitti ilmestymisensä vuonna 1980 Uuden Suomen iltapäiväpainoksena. Vuonna 2007 kustantaja Niklas Herlin osti oikeudet Uuden Suomen nimen käyttöön ja perusti syksyllä 2007 samannimisen vain internetissä ilmestyvän verkkolehden.
Jiho Lee

Jiho Lee (kor. 이지호; s. 29. heinäkuuta 1985 Soul) on eteläkorealainen miesmalli.
Lee muutti nuorena Syracuseen, Yhdysvaltoihin vanhempiensa työn takia. Hän on valmistunut Korean kansallisesta urheiluyliopistosta. Hän sai laajaa tunnustusta työstään Haruehun Airryn kanssa, mutta oli aloittanut fitnessmallina toimimisen jo vuosia aiemmin. Nyttemmin hän on työskennellyt muun muassa Attitudelle, Kenneth Colelle ja Ellelle.
Lee kirjoittaa ja toimii mallina myös Etelä-Korean L'Officiel Hommes'lle. Thaimaan Attitude nimesi yleisen äänestyksen pohjalta Leen "vuoden heteromieheksi 2011".
Phú Yên

Phú Yên on maakunta Vietnamin eteläosassa Nam Trung Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Tuy Hòa. Maakunnan pinta-ala on 5 061 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 862 tuhatta asukasta.
Donna D’Errico

Donna D'Errico (s. 30. maaliskuuta 1968 Dothan, Alabama Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Baywatchissa. Hän oli myös BattleBotsin juontaja ja hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Candyman: Day of the Dead. Donna oli myös Playboyn Playmate of the Month syyskuussa 1995.
Donna D'Errico oli naimisissa hard rock -yhtye Mötley Crüen basistin Nikki Sixxin, kanssa. Heillä on tytär Frankie-Jean Sixx, vaikkakin he ovat kasvattaneet yhdessä myös kolme Nikkin lasta tämän aiemmasta suhteesta. 27. huhtikuuta 2006 Donna haki avioeroa. He ovat olleet aiemminkin erossa toisistaan mutta menneet kuitenkin yhteen uudestaan. Keväällä 2006 Sixx ja D'Errico kuitenkin erosivat, ja Mötley-rokkari ja D'Errico ovatkin oikeuden kautta jakaneet omaisuuttaan avioeron jälkeen.
Donna ja Nikki tapasivat toisensa Mötley-rumpali Tommy Leen järjestämillä sokkotreffeillä. Tommy Lee oli tuolloin kimpassa Baywatch-tähti Pamela Andersonin, joka on Donnan ystävä, kanssa. Nikki rakastui Donnaan ensisilmäyksellä, ja oli iloinen siitä että kerrankin hänellä oli joku joka rakasti ja välitti hänestä, ja jonka kanssa oli helppo puhua asioista. Vuonna 2001 Donna sai tietää olevansa raskaana, ja he alkoivat heti miettiä lapselle nimeä. Tytön nimeksi tuli Frankie-Jean sillä Nikkille oli annettu syntyessään nimi Frank, ja teini-iässään hän oli hylännyt tuon nimen joten hän tahtoi nyt 43-vuotiaana tuoda sen nimen takaisin. Nimi Jean on Donnan äidin nimi.
Sixx ja D'Errico harrastivat liittonsa aikana huumeita. Myös D'Erricon tuhlaileva elämäntyyli aiheutti ongelmia. Hiljattain Sixx sai tietää salattuja asioita ex-vaimonsa menneisyydestä. Donna D'Errico oli työskennellyt stripparina Teksasissa ja Las Vegasissa. Prostituutio ei myöskään ollut ex-vaimolle vieras asia. Eräässä haastattelussa Sixx kertoo järkyttyneensä asiasta, sillä hänellä ei ollut asiasta mitään aavistusta.
M/S Tor Finlandia

Käyttöhistoria

28. elokuuta 2000 vastavalmistunut alus luovutettiin Nordic Forest Terminals Ltd:n haltuun, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä Finnmaid. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Saman vuoden syyskuussa alus aikarahdattiin Finncarriers Oy:n liikenteeseen nimellä Finnreel. 26. syyskuuta alkaen Finnreel liikennöi välillä Helsinki–Rauma–Hull.

Karille

14. maaliskuuta 2001 alus ajoi karille 2,5 meripeninkulmaa Rauman ulkopuolella. Onnettomuushetkellä Finnreel oli luotsin ohjailussa. Syy karille ajoon oli pääkoneen öljysumuhälyttimen aktivoituminen, joka puolestaan pysäytti pääkoneen ja niin alus kääntyi oikealla ja ajoi karille väylän ulkopuolella. Hälytyksen aktivoitumisen syytä ei ole selvitetty. Finnreel saatiin kellumaan uudelleen sen jälkeen, kun osa aluksen paperilastista oli purettu.
Onnettomuudessa ei syntynyt päästöjä eikä henkilövahinkoja. Ainoastaan itse alus kärsi karilleajossa, saaden vuodon keulapiikkiin, keulapotkuritilaan sekä kolmeen kaksoispohjan painolastitankkiin. Alus korjattiin kuivatelakalla Göteborgissa, Ruotsissa.

2005–

13. toukokuuta 2005 Finnreel siirtyi norjalaisen Parline RoRo KS:n omistukseen. 17. maaliskuuta 2008 tanskalainen DFDS Tor Line ilmoitti ostavansa Finnreelin sekä sisaralus Finnmasterin. DFDS Tor Linen liikenteeseen alukset siirtyivät tammikuun 2009 lopulla. Samalla alus sai nimen Tor Finlandia, ja se rekisteröitiin Liettuan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Klaipėda.
Didier Pitre

Joseph George Didier "Cannonball" Pitre (1. syyskuuta 1883— 29. heinäkuuta 1934) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija. Hänen lisänimensä oli "Cannonball". Yhtenä Montreal Canadiensin ensimmäisistä pelaajista, Pitren kanadanranskalainen tausta vaikutti siihen, että hänen ketjukaverinsa saivat lempinimen Flying Frenchmen, jonka antamiseen vaikutti hänen huomattava luistelunopeutensa. Canadiensin lisäksi Pitre ehti edustaa useita seuroja sellaisissa sarjoissa kuin International Professional Hockey League ja Pacific Coast Hockey Association. Mainiona maalintekijänä Pitre auttoi Canadiensia voittamaan sen ensimmäisen Stanley Cupin 1916.
Port Arthur (Ontario)

Port Arthur on entinen satamakaupunki ja piirikunnan keskus Ontarion provinssissa Kanadassa Yläjärven länsirannalla. Se yhdistyi 1. tammikuuta 1970 Fort Williamin, Neebingin ja McIntyren kaupunkien kanssa, muodostaen nykyisen Thunder Bayn kaupungin.

Historia

Kaupunki muodostui suojaisaan Thunder Bayn lahteen Yläjärven länsirannalle 1850-luvun puolessa välissä. Kun Kanadan provinssit yhdistettiin 1867 Simon James Dawson sai Kanadan julkisten töiden osastolta tehtäväkseen suunnitella ja toteuttaa Dawson Route vankkuritien Thunder Bayn lahdelta Red Riverin siirtokuntaan. Tietyömaan satamapaikka Yläjärven rannalla sai virallisen nimensä 1870 kun eversti Garnet Wolseley antoi tuolle pienelle tulipalon tuhoamalle paikkakunnalle nimeksi Prince Arthur Landing kuningatar Viktorian pojan mukaan. Vuonna 1871 valmistui Prince Arthur Landing Town Plot eli kaupungin kaavasuunnitelma, joka samalla virallisti paikkakunnan nimen ja mahdollisti lainmukaiset maakaupat. Prinssi Arthur itse saapui paikkakunnalle vasta 1890 Kanadan kiertomatkallaan. Vuonna 1883 kaupungin nimeksi oli jo vaihdettu Port Arthur Canadian Pacific Railwayn virkailijoiden toivomuksesta.
Port Arthurista tuli kauppala vuonna 1884 Canadian Pacific Railwayn rakennustöiden (1882–1885) myötä. CPR myös pystytti kaupunkiin läntisen Kanadan ensimmäisen viljasiilon, mutta vuokrasi sen myöhemmin Joseph Goodwin Kingille. Port Arthurin kukoistuskausi jäi kuitenkin lyhyeksi rautatieyhtiön siirtäessä toimintojaan pois kaupungista ja muuttaessa pääratansa linjauksen pohjoisemmaksi. Paikallinen talous oli lamassa aivan 1800-luvun loppuun saakka, kunnes 1897–1899 liikemiehet William Mackenzie ja Donald Mann hankkivat omistukseensa rautatieyhtiöt Ontario & Rainy River Railwayn sekä Port Arthur, Duluth & Western Railwayn. Näistä muodostettiin yhdistämisen myötä uusi rautatieyhtiö, Canadian Northern Railway. Yhtiön Yläjärven päätoimipaikaksi tuli Port Arthur, joka nousi tärkeäksi viljan laivaussatamaksi vuonna 1901 kun CNoR:n rautatie Port Arthurin ja Winnipegin välille valmistui.
Paikallisessa taloudessa metsäteollisuus oli suurimmassa roolissa aivan 1900-luvun alusta alkaen. Muita teollisuuslaitoksia kaupunkiin ei tullut vuosisadan alussa teollistamisyrityksistä huolimatta. Sahalaitosten jatkoksi kaupunkiin perustettiin myös sellu- ja paperitehdas vuonna 1917.
Canadian Northern Railway fuusioitui Canadian National Railwayn kanssa johti myös rautatieliikenteen vähenemiseen, sillä CNR vähensi Port Arthuriin johtavan radan kunnossapitoa ja alensi sen luokitusta. Tämä ei kuitenkaan vaikuttanut viljayhtiöihin, jotka tästä huolimatta päättivät rakentaa viljasiilonsa mieluummin Thunder Bayn alueelle kuin Fort Williamsiin.
Port Arthurista tuli kauppala (town) vuonna 1884 ja kaupunki (city) vuonna 1907.
Tiina Heikka

Tiina Heikka, o.s. Ahokas (s. 1978) on ollut Lapinjärven kunnanjohtaja vuoden 2014 alusta lähtien. Lapinjärven kunnanvaltuusto valitsi hänet yksimielisesti johtajaksi. Aiemmin hän on toiminut Myrskylän vs. hallintojohtajana ja Nurmijärvellä hallintopäällikkönä, talousjohtajana ja hallintosihteerinä. Heikka valmistui ylioppilaaksi Porlammin lukiosta vuonna 1997 ja hallintotieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2010. Kesällä 2014 hän jäi äitiyslomalle.
Nyjah Huston

Nyjah Huston (s. 30. marraskuuta 1994) on yhdysvaltalainen ammattirullalautailija. Hän on kotoisin Davisista Kaliforniasta. Huston aloitti skeittaamisen nelivuotiaana. Hänet tunnetaan portaiden hyppääjänä ja reilien vetäjänä. Hän osallistui X-Gamesiin 10-vuotiaana.
Hän on esiintynyt kahdessa videopelissä Tony Hawk's Project 8 ja Tony Hawk's Proving Ground. Joulukuussa 2008 Nyjah Huston lähti Element skateboardsista ja aloitti oman skeitti firmansa I&I Skateboards. Huston teki paluun Element skateboardsiin tammikuussa 2011. Nyjah Huston voitti vuoden 2011 street leaguen 1. 2. ja 3. skeittikilpailun. Nyjah Huston on voittanut useana vuonna X Gamesin street-kisat ja on yksi maailman parhaista ja parhaiten palkituista rullalautailijoista.
Veljesapu-Perinneyhdistys

Veljesapu-Perinneyhdistys ry on Waffen-SS:ään värvättyjen suomalaisten vuonna 1955 perustama järjestö. Järjestö toimii yhä. Sen jäsenistöön kuuluu kymmenen SS-veteraania (2018). Kokonaisjäsenmäärästä 302 on veteraanien leskiä 12 ja muita jäseniä 280.
Veljesapu ry:n jäsenlehti on nimeltään Achtung. Sen päätoimittaja on Pekka Kääriäinen. Yhdistyksen kotisivuilta poistettiin SS-riimua muistuttava symboli sen jälkeen kun asia oli herättänyt huomiota Saksassa.
Tony Sampson

Ura

Sampson teki ensimmäisiä ääniroolejaan 1990-luvulla ja myöhemmin toimi dubbaajana useissa animesarjoissa, kuten Hikaru no Go, Mobile Suit Gundam Seed ja Ranma ½. Näytelmärooleja hän teki harvemmin 1990-luvulla esitetyn The Odyssey televisiosarjan jälkeen.
Charas

Historia

Charas on kauan ollut tärkeä osa intialaista kulttuuria ja on yhdistetty tiiviisti hindujumala Shivaan. Charasia on käytetty tuhansia vuosia ja onpa sitä myyty valtionkin kaupoissa (oopiumin muassa) Britti-imperiumin aikaan. Se oli yhtä suuri osa intialaisten arkea kuin chai tai chapati.
Huolimatta charasin pitkistä kulttuurijuurista, se julistettiin lainvastaiseksi 1980-luvulla, mikä aiheutti vastarintaa. Vielä enemmän vastarintaa kohtasi 10 vuoden vankilatuomiolla uhkaava laki. Nämä lait ovat nykyään löyhempiä, mutta Intian poliisit hyödyntävät yhä toisinaan vankilatuomiouhkaa ja kiristävät polttamisesta kiinnijääneitä.
Charas selvisi lainsäädännön aiheuttamasta romahtamispisteestä ja on yhä suosittu nautinto, etenkin Intian sadhujen keskuudessa. Kenties suosituin tapa nauttia charasia on polttaa sitä chillumissa, josta poltettaessa saatetaan suorittaa erinäisiä rituaaleja. Intian valtio jopa toimittaa sadhuille tonnin charasia pyhien miesten juhlaa (Kumbh melaa) varten.
Nykyään otollisin paikka charasista nauttiville reissaajille on Manali ja sitä ympäröivässä Pohjois-Intian vuoristossa sijaitseva Himachal Pradesh.
Ammattimaiset huumekauppiaat kuten Henry de Monfreid salakuljettivat aiemmin charasia laittomasti maasta ja yhä monet reissaajat tekevät samoin polttaakseen ja myydäkseen sitä lännessä.

Paikallinen viljely

Laadukkain intialainen charas tulee vuoristosta. Täten alue on reissaajien ja salakuljettajien jatkuvassa suosiossa. Paras charas on valmistettu korkealla poliisin ulottumattomissa ja sitä kutsutaan 'creamiksi' (=kerma).
Korkeassa ympäristössä kasvatettu hamppu on tunnetusti vaikutukseltaan erityisen voimakasta. Korkealla ultraviolettisäteily on vahva ja sille altistunut hamppu tuottaa huomattavasti enemmän THC:ta (tetrahydrokannabinoli, kasvin pääasiallinen psykoaktiivinen ainesosa). THC:ta on ehdotettu käytettäväksi lyhytaaltoista ultraviolettivaloa vastaan.
Charasia valmistetaan hieromalla hampun kukkaa käsien välissä ja on pitkäjännitteisyyttä vaativaa työtä. Hartsi tarttuu hierojan kämmeniin ja yhden työpäivän aikana valmistuu 8-9 grammaa charasia. Mitä nopeammin charas valmistetaan sitä huonolaatuisempaa siitä tulee. Täten aidon kerman valmistus edellyttää hidasta työtä, joka suo hyvin vähän tuotetta.
Tätä muinaista taidetta uhkaa kaupallistuminen sekä kotimaisilla että ulkomaisilla markkinoilla.

Vaikutukset

Charasia poltetaan yleensä chillumista, ja vaikutukset voivat (tupakkaan sekoittamisesta huolimatta) olla hyvin vahvat, toisinaan jopa psykedeeliset. Charas on länsimaista hasista huomattavasti puhtaampaa, vaikkakin kokeneen charasinpolttajan chilussa voi palaa 10 grammaa päivää kohden. Tämän verran charasia maksaa viidestä kymmeneen dollaria, aineen laadusta riippuen. Kerma, joka on tasokkaampaa, maksaa Intiassa kahdestakymmenestä kolmeenkymmeneen dollaria. Toisinaan ostajaa yritetään petkuttaa kengänkiillokkeella tai lannalla.
Oksidi

Oksidi on hapen ja jonkin toisen alkuaineen yhdiste. Esimerkiksi ruosteessa on raudan oksideja. Oksideja on paljon maankuoressa.
Eräitä jalokaasuja lukuun ottamatta kaikki alkuaineet muodostavat oksideja. Oksideja syntyy yleensä hapetusreaktioissa.

Ominaisuuksia

Oksidit voidaan jakaa ionisidoksellisiin ja kovalenttisiin oksideihin, jälkimmäiset edelleen molekulaarisiin ja polymeerisiin oksideihin. Metallien oksidit ovat yleensä ionisidoksellisia, epämetallien oksidit kovalenttisia.

Happamat ja emäksiset oksidit

Sen mukaan, miten oksidit reagoivat vesiliuoksissa taikka happojen ja emästen kanssa, ne voidaan jakaa happamiin, emäksisiin, amfoteerisiin ja neutraaleihin oksideihin.