Cosworth

Historia

1970-luvulla Cosworth toimitti Fordille ralleihin ja siviiliversiohinkin menestyksekkäät BDA-moottorit (Belt Drive series A), joista puristettiin ajanjaksoon nähden hämmästyttävät teholukemat. Myöhempiä moottoriversioita oli muun muassa 1980-luvun puolivälin BDT. Sitä käytettiin Ford RS200 B-ryhmän ralliautossa ja myöhempinä vuosina siitä mitattiin rallicrosskäytössä yli 700 hv. Tällaisella Fordilla ajoi rallicrossin maailmankartalle muun muassa norjalainen Martin Schanche, "Mr Rallycross".
Ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, joka sai virallisesti mallinimeensä sanan Cosworth, oli Chevrolet Vega Cosworth. Todellinen läpimurto tuli vuonna 1986, kun Ford julkisti Sierra Cosworthin. Autoa myytiin vuosina 1986-1987 alkuperäiskuosissaan, kolmeovisella korilla muhkein levikesarjoin.
Kun ralliluokitukset vaativat 5 000 kappaleen valmistussarjan, sallivat säännöt myös 500 kappaleen evoluutioversion luokittelun, josta erikoisversio sai nimensäkin: Ford Sierra Cosworth RS 500. Autossa oli lukuisia muutoksia, joilla siitä saatiin kelpo rata-auto silloiseen koppiautoluokkaan. Isossa takasiivessä oli nyt takareunassa tuuman korkuinen pystykieleke; takaluukussa oli lisäksi tavallisen Sierran kuminen pikkusiipi. Sumuvalot oli poistettu, koska aukot käytettiin etujarrujen jäähdytystä varten, ja etupuskurin muotoilu poikkesi alkuperäisestä. Moottoripuolen muutoksia olivat vahvempi sylinterilohkon valu, iso turboahdin ja välijäähdytin sekä polttoaineen suihkutusjärjestelmä, jossa oli alkuperäisen neljän sijaan kahdeksan suihkutussuutinta, siis kaksi sylinteriä kohden. Rataviritteisenä moottori kehitti 550 hevosvoimaa ja se riitti pitämään kilpailijat takana 1990-luvulle saakka.
Vuonna 1988 esiteltiin uusi Sierra-sukupolvi ja uudistunut Cosworth sai ylleen sivistyneemmät vaatteet neliovisen porrasperäisen korin muodossa hillittyine levikesarjoineen. 1990 alun perin takavetoinen Sierra Cosworth päivittyi nelivetoiseksi ja suurimmat ulkoiset muutokset olivat faceliftin mukanaan tuomat mustalinssiset takavalot keskipaneeleineen ja konepellin ilmanpoistoritilät. Tekniikka oli edelleen perustaltaan sama kaksilitrainen kaksilla sylinterikannen yläpuolisilla nokka-akseleilla, turboahtimella, välijäähdyttimellä ja polttoaineen monipistesuihkutuksella varustettu moottori. Takavetoisten mallien tehoksi ilmoitettiin 204 hv. Nelivetoisten teho nostettiin 220 hevosvoimaan kasvaneiden voimansiirtohäviöiden kompensoimiseksi, jolloin autojen suorituskyky säilyi ennallaan.
1993 pitkä ja pitkistä koriylityksistä ralleissa kärsinyt Sierra korvattiin Escort Cosworthilla, joka perustui 4x4 Sierran lyhennettyyn pohjalevyyn. Moottoriteho kasvoi nyt 227 hevosvoimaan. Escortia päivitettiin 1995 muun muassa pienemmällä turboahtimella, jolla saatiin luokitusversion turboviivettä pois. Ohjausjärjestelmä vaihtui Weber-Marellin valmistamasta Fordin omaan EEC-IV versioon ja autoon sai siviilikäyttöön soveltuvia varusteita. Viimeiset Cosworthit rullasivat Fordin tuotantolinjalta ulos 1996.
Kaudella 2006 kaksi Formula 1 tallia käytti Cosworthin moottoreita: Williams, joka käytti Cosworthin V8 moottoria, sekä Scuderia Toro Rosso, joka käytti rajoitettua Cosworthin kauteen 2005 pohjautuvaa V10 moottoria. Cosworthin DFV (Dual Four Valve, eli V-moottori neliventtiilikansilla) oli pitkään 1990-luvulle kaikkien aikojen menestyksekkäin F1-moottori.

Nykyään

Kaudeksi 2010 Cosworth palasi takaisin F1:iin toimittaen moottorit kolmelle tulokastallille, Lotukselle, Hispanialle (sopimuksen aikana Campos Meta) ja Virginille (sopimuksen aikana Manor). Myös Williams siirtyi Cosworthin moottorien käyttäjäksi F1-kaudelle 2010. Cosworth onnistui saavuttamaan Brasilian kilpailussa ensimmäisen paalupaikkansa sitten Stewart-tallin ja vuoden 1999 Ranskan GP:n. F1:n lisäksi Ford on saanut erittäin kestävän ja tehokkaan auton maineen käytettyään Cosworthin valmistamaa moottoria. Ford onkin tämän ansiosta tullut erittäin suosituksi ja tunnetuksi nopeimpien vakiourheiluautojen sarjassa. Fordien lisäksi Cosworthin kädenjälki näkyy monien muidenkin autonvalmistajien urheilullisempien mallien kohdalla, esimerkkeinä Mercedes-Benz 190 2.3 16V ja Audi RS4.