google/wiki40b huggingface dataset:
Unkarin ja Serbian raja-aita

Unkarin ja Serbian raja-aita on Unkarin vuonna 2015 rakentama raja-aita Serbian vastaiselle rajalleen. Unkari aikoo 175 kilometriä pitkän aidan avulla torjua laitonta reittiä pitkin Euroopan unionin alueelle pyrkivät siirtolaiset. Serbia, Yhdistyneet kansakunnat ja Euroopan neuvosto ovat tuominneet aidan rakentamisen.
Michael Chaput

Ura

Chaput pelasi vuosina 2008–2012 neljä kautta QMJHL-junioriliigassa joukkueinaan Lewiston Maineiacs ja Shawinigan Cataractes, tehden 216:ssa ottelussa yhteensä 187 pistettä, joista 77 oli maaleja.
Flyers kauppasi Chaputin Columbus Blue Jacketsiin 28. helmikuuta 2011, joka kiinnitti hänet kolmen vuoden tulokassopimuksella 28. huhtikuuta 2012.
Kaudella 2013–2014 Chaput teki debyyttinsä NHL:ssä pelaten Blue Jacketsin paidassa kauden aikana yhteensä 17 peliä, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Falconsissa Chaput teki 45 pistettä 55:ssä ottelussa, tehden 19 maalia.
Hypovolemia

Hypovolemia on tila, jossa elimistössä kiertävän veren tai kokonaisnestetilavuuden määrä on vähentynyt. Hypovoleemisen šokin aiheuttajia voivat olla dehydraatio, verenvuoto ulos elimistöstä tai elimistön onteloihin, pitkittynyt ripuli sekä vakavat palovammat, joiden kautta plasmaa vuotaa elimistöstä.
Angelo Dundee

Angelo Dundee (30. elokuuta 1921 Philadelphia – 1. helmikuuta 2012 Tampa, Florida), oikealta nimeltään Angelo Merena, oli yhdysvaltalainen nyrkkeilyvalmentaja, joka valmensi 15 nyrkkeilyn maailmanmestaria, muun muassa Muhammad Alia, Sugar Ray Leonardia, Jose Napolesia, George Foremania, Jimmy Ellisiä, Carmen Basiloa ja Luis Rodriguezia. Vuonna 2008 Dundee avusti myös Oscar de la Hoyaa. Suomalaisista hän on valmentanut Floridassa Jyri Kjällia ja Tarmo Uusivirtaa.
Tarra White

Elämä ja ura

White liittyi aikuisviihteen alalle 18-vuotiaana. Toukokuusta 2008 lähtien White on toiminut nimellä Martina Mrakviová Red News -ohjelmassa, jossa naispuoliset uutisankkurit riisuvat vaatteitaan uutisia lukiessa.
Märta Blomstedt

Märta Blomstedt (alk. Märta Elisabeth Adelaide von Willebrand, s. 8. kesäkuuta 1899 Turku – 16. helmikuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti ja yksi Suomen huomattavia funktionalismin edustajia.
Märta von Willebrandin vanhemmat olivat pormestari Reinhold Alexander von Willebrand ja Bertha Mathilda Hoffstedt. Von Willebrand opiskeli arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 1922. Vuonna 1924 hän avioitui opiskelutoverinsa, arkkitehti Pauli Blomstedtin (s. 1900) kanssa, ja he perustivat vuonna 1926 yhdessä oman arkkitehtitoimiston. Blomstedt työskenteli yhteisessä toimistossa miehensä kuolemaan saakka vuonna 1935. Sen jälkeen vuosina 1938–1961 hänellä oli arkkitehti Matti Lampénin (1906–1961) kanssa yhteinen Arkkitehtitoimisto Blomstedt & Lampén, ja vuosina 1961–1972 hän oli Arkkitehtitoimisto Blomstedt & Penttilän osakkaana.
Märta Blomstedt osallistui merkittävällä tavalla suomalaisen funktionalismin läpimurtoon. Yhdessä puolisonsa kanssa Blomstedt suunnitteli joitakin funktionalismin keskeisimpiä suomalaisia rakennuksia. Heidän töitään olivat jatkosodassa tuhoutunut hotelli-ravintola Pohjanhovin rakennus Rovaniemellä (1935), Kotkan säästöpankin talo (1935) sekä Kannonkosken kirkko. Kannonkosken kirkko valmistui vuonna 1938, kolme vuotta Pauli Blomstedtin kuoleman jälkeen. Märta Blomstedt huolehti suunnittelutyön loppuvaiheista yhdessä Matti Lampénin kanssa.
Kannonkosken kirkko on yksi harvoista Suomeen 1930-luvulla rakennetuista funktionalistisista kirkoista, ja se on Museoviraston suojelukohde. Kirkossa oli alun perin 400 istumapaikkaa, mutta peruskorjausten jälkeen sinne mahtuu nykyään 350 ihmistä. Viimeisimmät peruskorjaukset on tehty kunnioittaen Märta Blomstedtin yksityiskohtiin ulottuvaa kokonaissunnittelua, jossa muun muassa väreillä on tärkeä asema.
Blomstedt suunnitteli Lampénin kanssa myöhemmin monia merkittäviä rakennuksia heidän yhteisen toimistonsa Arkkitehtitoimisto Blomstedt & Lampén nimissä. Tunnettuja töitä ovat muun muassa Hotelli Aulanko (1938), Ruuskasen pukutehdas Tampereella (1942), Kivennavan sotakirkko (1943), Hämeenlinnan postitalo (1952), elokuvateatteri Bio-Vuoksi Imatralla (1954), Outokummun kaupungintalo (1956), Kuvalehtitalo Helsingin Hietalahdenrannassa (1957), Outokumpu Oy:n pääkonttori Kuparitalo Helsingissä (1958) ja Oulun kansainvälinen koulu (1961).
Blomstedt & Lampén suunnitteli myös useita Outokumpu Oy:n eri kaivosalueiden teollisuus- ja asuinrakennuksia. Yhdessä Olli Penttilän kanssa Blomstedt suunnitteli muun muassa Otaniemeen Teknillisen korkeakoulun Vuoriteollisuusosaston rakennuksen, joka valmistui vuonna 1964.
Tampereelle valmistunutta Ruuskasen pukutehdasta on luonnehdittu Tampereen funkisarkkitehtuurin tyylipuhtaimmaksi rakennukseksi.
Tampereen yliopiston tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta

Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta (lyhenne ENS) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta on muodostettu yhdistämällä entiset TTY:n teknisten tieteiden ja luonnontieteiden tiedekunnat sekä talouden ja rakentamisen tiedekunnasta tuotantotalouden ja tietojohtamisen opintosuunnat.
Jonas Andersson (jääkiekkoilija)

Ura

Andersson varattiin NHL:ään varaustilaisuudessa 1999, kun Nashville Predators huusi miehen oikeudet 33. varausvuorolla. Andersson siirtyi jo seuraavaksi kaudeksi pelaamaan OHL-juniorisarjaan North Bay Centennialsiin. Hän pelasi kauden aikana OHL:n tähdistöottelussa ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Hän aloitti Nashvillen organisaatiossa farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa, jossa pelasi sekä IHL- että AHL-liigaa. Kaudella 2001–02 hän sai tililleen tähän asti ainoat viisi NHL-otteluaan. Kausi 2002–2003 päättyi kuitenkin ikävästi. Andersson loukkasi olkapäänsä, ja kausi 2003–2004 jäi häneltä kokonaan väliin.
Kun hän lopulta toipui kovasta vammastaan, oli pelituntuma kadonnut täysin. Kaudella 2004–2005 Andersson pelasi Ruotsissa kolmessa joukkueessa: Leksandissa Allsvenskania ja Södertäljessä sekä Brynäsissä Elitserieniä. Kaudeksi 2005–2006 mies lähti hakemaan uraansa jälleen nostetta, tällä kertaa Suomesta. Andersson siirtyi Tampereen Ilvekseen.
Andersson pelasi yhden kauden Ilveksessä ja siirtyi kaudeksi 2006–2007 HPK:on. Anderssonin alkukausi HPK:ssa sujuikin kohtalaisesti, mutta olkapäävamman takia hän joutui jättämään runkosarjan kesken 23 pelin jälkeen. Andersson kuntoutui kuitenkin pudotuspeleihin ja kauden päätteeksi hän teki vuoden jatkosopimuksen HPK:hon.
HPK ajautui kaudella 2007–2008 liigan häntäpäähän. Joukkue myi Anderssonin kesken kauden Oulun Kärppiin. Kärppien kausi päättyi mestaruusjuhliin, ja Andersson voitti uransa ensimmäisen Suomen-mestaruuden. Kaudella 2008–2009 Andersson oli Kärppien toiseksi paras pistemies tehoilla 24+33. Kärpät oli jälleen SM-liigan loppuottelussa mutta jäi tällä kertaa hopealle.
Huhtikuussa 2009 Andersson teki kauden 2009–2010 kattavan sopimuksen KHL-liigassa pelaavan Dynamo Minskin kanssa. Toukokuussa 2010 ilmoitettiin ettei hän jatka joukkueessa kaudella 2010–11. Andersson siirtyi Vancouver Canucksiin, jossa hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Canucksin farmijoukkueessa Manitoba Moosessa hän pelasi 20 AHL-ottelua tehopistein 5+6=11. Tammikuussa 2011 Andersson siirtyi KHL:n Ak Bars Kazaniin, jossa hän pelasi seitsemän ottelua tehden yhden maalin ja antaen kolme maalisyöttöä. Kolmessa pudotuspeliottelussa hän jäi pisteittä.
Kaudeksi 2011–2012 Andersson siirtyi HK Atlantiin, jossa hän pelasi puolentoista kauden ajan. Tammikuussa 2013 Atlant myi hänet Torpedo Nižni Novgorodiin vaihdossa Ilja Krikunoviin.

Maajoukkue

Andersson pelasi jääkiekon MM-kilpailuissa 2010, jotka päättyivät pronssiin. Hän oli Ruotsin paras maalintekijä kuudella osumallaan. Koko turnauksen maalipörssissä Andersson oli toinen yhdessä Venäjän Pavel Datsjukin kanssa. Heidän edellä oli vain seitsemän maalia iskenyt Kanadan John Tavares.
Vuonna 2001 Andersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Muuta

Anderssonilla on tyttöystävä, Frida.
Edvin Luotonen

Edvin Leonard Luotonen (28. syyskuuta 1886 Uusikaupunki – 3. toukokuuta 1974 Uusikaupunki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kunnallispoliitikko.
Luotosen vanhemmat olivat leipurimestari Frans Viktor Luotonen ja Kristiina Vilhelmiina Nylander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja filosofian maisteriksi 1914. 
Luotonen oli Uudenkaupungin yhteislyseossa historian ja suomenkielen opettajana 1918–1930 ja suomenkielen vanhempana lehtorina vuodesta 1931 alkaen. Hän oli Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1921–1923 ja uudelleen vuodesta 1931 alkaen sekä toimi valtuuston puheenjohtajana vuodesta 1933 alkaen.  Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1967.
Edvin Luotonen oli naimisissa vuodesta 1921 Elli Helmi Evelina Palmrosin kanssa.
HMS Loyalty (J217)

Palvelus

Alus määrättiin palvelukseenotettaessa 18. miinanraivaajalaivueeseen, johon se liittyi kesäkuussa 1943. Alus raivasi laivueen mukana miinoja Lymenlahdelta ja Englannin kanaalista. Elokuussa alus siirtyi laivueen mukana Harwichiin raivatakseen Pohjanmerellä. HMS Loyalty siirrettiin 9. miinanraivaajalaivueeseen Doveriin.
Saksan laivaston sukellusvene U-480 upotti aluksen torpedoimalla 22. elokuuta 1944.
DeMarcus Ware

NFL-ura

Dallas Cowboys varasi Troyn yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Waren vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana.  Yhdeksän Dallasissa vietetyn kauden jälkeen Ware siirtyi vapaana pelaajana kolmivuotisella sopimuksella Denver Broncosiin. Toisen Broncosissa pelatun kauden päätteeksi Ware voitti Super Bowlin. Hän päätti lopettaa uransa kauden 2016 jälkeen.
Björn Kircheisen

Ura

Vuosina 2001–2003 Kircheisen voitti kaikkiaan kuusi nuorten MM-kultaa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän saavutti joukkuekilpailusta hopeaa, oli normaalikilpailussa viides ja sprintissä yhdeksäs. Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 hän kuului jälleen Saksan hopeajoukkueeseen sijoittuen lisäksi normaalikilpailussa seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 Kircheisen saavutti hopeaa sekä joukkuekilpailusta että henkilökohtaisesta normaalikilpailusta. Sprinttikisassa hän oli neljäs.
 Torinon olympialaisten 2006 joukkuekilpailusta Kircheisen saavutti uransa viidennen arvokisojen hopeamitalin. Lisäksi hän sijoittui seitsemänneksi molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa. Vuonna 2007 Sapporon MM-hiihdoissa Kircheisen oli sprintissä pronssilla, normaalikilpailussa seitsemäs ja joukkuekilpailussa jälleen Saksan joukkueen mukana toinen. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai joukkuekilpailussa sekä suurmäen Gundersen-kilpailussa hopeaa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Kircheisen sijoittui joukkuekilpailussa pronssille, suurmäen kilpailussa 20:nneksi ja normaalimäen kilpailussa 22:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli normaalimäen kilpailussa 28:s ja voitti hopeaa Saksan normaalimäen ja suurmäen joukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Kircheisen voitti pronssia normaalimäen kilpailussa ja oli suurmäessä 14:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti joukkuekilpailussa hopeaa ja oli suurmäen Gundersen-kilpailussa neljäs. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sai kultaa joukkuekilpailussa ja pronssia normaalimäen Gundersen-kilpailussa.
Yhdistetyn maailmancupissa Kircheisen saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan toinen normaalikilpailussa Kuopiossa 23. marraskuuta 2001. Ensimmäisen voittonsa hän sai Trondheimin sprinttikisassa 6. joulukuuta 2002. Hän on urallaan voittanut 17 osakilpailua ja ollut 45 kertaa palkintokorokkeella (13.3.2017 mennessä). Kokonaiskilpailussa hänen paras sijoituksensa on kolmas kausilta 2002—2003 ja 2005—2006.
Kircheisen päätti urheilu-uransa keväällä 2018.
Rafael Ramón Conde Alfonzo

Rafael Ramón Conde Alfonzo (s. 13. heinäkuuta 1943 Caracas) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Baparan titulaaripiispaksi 2. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.
Conde Alfonzo sai 21. elokuuta 1997 nimityksen La Guairan koadjuuttoripiispaksi ja 18. maaliskuuta 1999 Margaritan piispaksi. 12. helmikuuta 2008 Conde Alfonzo sai nimityksen Maracayn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. huhtikuuta.
Mänkeri

Mänkeri on vanha suomalainen klarinettisoitin. Erityisesti se tunnetaan Länsi-Suomessa, mutta mänkeriä on soitettu myös Pohjois-Pohjanmaalla, Lapissa, osissa Savoa sekä Itä-Uudellamaalla. Mänkerin itäsuomalainen vastine on varsinkin Karjalassa tunnettu liru.
Perinteinen mänkeri on noin 10–30 cm:n pituinen ja se on yleensä valmistettu männystä. Viistoksi muotoiltuun puhalluspäähän on kiinnitetty tuohesta tai katajasta tehty lehdykkä. Putken alapäässä voi olla kiinnitettynä pieni tuohinen äänisuppilo. Mänkereitä on männyn lisäksi valmistettu muun muassa eläinten sääriluista sekä koiranputkesta.
Mänkereitä on olemassa myös sormiaukollisina. Ne ovat aukottomia mänkeitä pidempiä, noin 20–40 senttimetrin mittaisia. Sormiaukkoja on 3–5 kappaletta. Niitä ovat käyttäneet lähinnä paimenet, mutta onnistuneen virityksen omanneita mänkereitä tiedetään käytetyn esimerkiksi tanssimusiikin soittamiseen. 
Soittimen alkuperää ei tunneta varmaksi, mutta sen arvellaan olevan klarinetin kansanomainen jäljitelmä, joita on suuremmissa määrin alettu valmistamaan 1800-luvulla.
Mänkeriä on viime vuosikymmeninä tehnyt tunnetuksi erityisesti vuonna 1984 perustettu The World Mänkeri Orchestra.
Runko (rakennustekniikka)

Runko on rakennuksen tukirakenne, joka kantaa koko rakennuksen painon ja kestää tarvittaessa myös ulkopuolelta tulevat rasitukset, kuten lumikuorman, myrskyt ja maanjäristyksen. Se välittää erilaiset kuormat rakennuksen perustukseen ja edelleen maahan. Rakennuksen runkoon liittyy useimmissa maissa monia lakisääteisiä vaatimuksia ja tarkastuksia materiaalin ja liitosten lujuuden sekä rakennustavan suhteen. Rungon on oltava riittävän kestävä ja jäykkä ja kestää heikentymättä vuosikymmenten rasitukset. Rungon mitat ja muoto, kuten runkosyvyys ja kantavien pystyrakenteiden väliset jännevälit, sanelevat myös rakennuksen sisätilojen tilankäyttöä ja väliseinien paikkoja.
Pientalon runko tehdään yleensä joko puusta tai jostakin kivimateriaalista, kuten tiilistä tai kevytbetoni- tai kevytsoraharkoista. Puurakentamisessa perinteisin menetelmä on hirsirakentaminen.

Betonirungot

Kerrostaloissa runko muodostuu nykyisin useimmiten betonielementeistä. Suomessa vanhimmat kaupunkien kivitalot on muurattu tiilistä. 1940–1950-lukujen kerrostalojen rungot ovat usein sekoitus tiilimuurirakenteita, paikalla valettua teräsbetonia ja kevytbetonia. 1960-luvulla alkoi betonielementtien valmistus, ja niiden standardointi kerrostalojen runkorakenteita varten synnytti Suomessa 1970-luvun alussa julkaistun BES-järjestelmän (sanasta betonielementtistandardi) ja 1980-luvulla liike- ja teollisuusrakennusten Runko-BES-järjestelmän. 2010-luvulla myös puutuoteteollisuus on tekemässä puuelementtien mitoituksesta ja liitostavoista vastaavaa Runko-PES-järjestelmää (puuelementtistandardi).

Teräsrungot

Teräsrungot kehitettiin Yhdysvalloissa 1800-luvun lopulla tavaksi tehdä entistäkin korkeampia taloja, pilvenpiirtäjiä, kaupunkien yhä kalliimmille tonteille. Teräsrunkorakentaminen on yleistä myös teollisuus- ja varastohalleissa ja pilvenpiirtäjiä matalammissa liikerakennuksissa, nykyisin usein suuriin lasijulkisivuihin yhdistettynä.
Teräsrunkojen varhaisempi muoto oli rakennuksen rungon tekeminen valurautaisista osista. Tämän tekniikan merkittäviin kehittäjiin kuului ranskalainen arkkitehti Henri Labrouste.
Männistö

Palvelut

Suurin osa palveluista sijaitsee Männistön ostoskeskuksessa, jossa on ainakin K-Market, R-kioski, posti, pizzeria, kaksi baaria sekä joitakin pienyrityksiä. Ostoskeskuksen lähellä on lisäksi katolinen Pyhän Joosefin kirkko, päiväkoti ja nuorisotalo. Männistössä on myös Teboil-huoltoasema.
Itkonniemi–Männistö–Linnanpelto-alueelle on sijoittunut noin 2 200 työpaikkaa.

Asuminen

Männistössä on pääosin vanhoja 1950–1970-luvuilla rakennettuja kerrostaloja. Alueelta löytyy myös muutamia vanhoja pientaloja.
Orivuoren kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Saimaaseen kuuluvan Pihlajaveden Moinselältä työntyy pohjoisrannalta sisään Orilamminlahti, jonka perällä kohoaa Orivuori Orilammen ja sitä ympäröivän suon ääreltä. Orivuoren lounaaseen avautuva kalliojyrkänne on korkea, mutta muinoin Saimaan vedenpinnan ollessa korkeammalla vaikutelma ei ollut niin vaikuttava. Maalaus sijaitsee nykyään noin neljä metriä maanpinnasta mitattuna.

Maalaus

Maalauskenttä on noin metrin leveä ja 40 senttimetriä korkea. Kuvioita on kolmessa ryhmässä. Kuviot ovat tuhoutuneet eikä selviä merkkejä enää erotu. Oikealla on kolme vierekkäistä pystyviivaa, jotka on tulkittu jäänteiksi venekuvion miehistöviivoista. Keskellä on punaväriä, mutta kuvioita ei pysty erottamaan. Punavärin alla on kaksi pystyviivaa. Kuvioita peittävät osittain harmaat jäkälät.
Antidora

Antidora (kreik. αντίδωρον, antidoron ven. аитидор, antidor) on ortodoksisessa liturgiassa ehtoollisen jälkeen kirkkokansalle jaettava kirkkoleivän palanen. Se on samaa ehtoollisleipää, josta ehtoollinen on valmistettu proskomidin yhteydessä.
Antidoraa voidaan jakaa jälkiviinin kanssa ehtoolliseen osallistumattomallekin, mutta vain kastetuille kristityille.
Ingrid Jacquemod

Ingrid Jacquemod (s. 23. syyskuuta 1978 Bourg-Saint-Maurice, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Jacquemod on edustanut Ranskaa olympialaisissa kolme kertaa sijoittuen parhaimmillaan kymmenenneksi Vancouverin 2010 syöksylaskussa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Jacquemod on ollut mukana viisi kertaa, vuosina 2001, 2003, 2005, 2007 ja 2009. Hän on menestynyt paremmin MM-kisoissa kuin olympialaisissa, sillä hänen paras sijoituksensa on viides Santa Caterinan syöksyssä 2005. Åressa 2007 hän oli syöksylaskussa kahdeksas. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sai suurpujottelussa hopeaa 1997 ja 1998 sekä syöksylaskussa pronssia 1998.
Maailmancupissa Jacquemod laski ensimmäisen kisansa vuonna 1996 Park Cityssä ollessaan vasta 18-vuotias. Hän on voittanut urallaan yhden maailmancupin kilpailun, syöksyn Santa Caterinassa vuonna 2005. Lisäksi hän on ollut kolme kertaa toinen ja kahdesti kolmas (tilanne 22.2.2010).
Dneprin-Donetskin kulttuuri

Dneprin-Donetskin kulttuuri oli Dneprin ja Donin välillä 2000-luvulla eaa. sijainnut kulttuurialue. Alueella käytettiin kultaa ja kupariaa, se harjoitti erätaloutta ja karjanhoitoa. Kulttuuri katosi muiden kulttuurien sekaan.
Grand Theft Auto: Vice City Stories

Pelaaminen

Grand Theft Auto: Vice City Stories on toimintaseikkailupeli. Koska pelialue on avoin, pelaajalla on mahdollisuus tutkia ympäristöä ja valita pelityyli. Pelaaja voi päätehtävien lisäksi suorittaa erilaisia sivutehtäviä.
Peli sijoittuu myös Grand Theft Auto: Vice Cityssä nähtyyn Vice Cityn fiktiiviseen kaupunkiin. Peli sijoittuu vuoteen 1984, mikä on kaksi vuotta ennen alkuperäisen GTA: Vice Cityn tapahtumia. Pelissä pelataan GTA: Vice Citystä tutun Lance Vancen veljellä, Victor ”Vic” Vancella. Victor nähtiin kerran alkuperäisessä Vice Cityssä; alkuintrossa, jossa hänet ammuttiin väijytyksessä hänen ja päähenkilön Tommy Vercettin ollessa sinetöimässä huumesopimusta. 
Toisin kuin GTA: Vice Cityssä, GTA: Vice City Storiesissa päähenkilö pystyy uimaan kuten Grand Theft Auto: San Andreasissa. Uiminen on kuitenkin aluksi hyvin rajallista, koska hahmo väsyy uidessaan nopeasti ja tarpeeksi väsyttyään hukkuu. Hahmon voi kehittää väsymättömäksi suorittamalla kaikki rantavahtitehtävät. Sukeltaminen ei kuitenkaan ole mahdollista.
Haastattelussa tekijät kertoivat, että pelissä on paremmat animoinnit sekä enemmän sisätiloja kuin aiemmissa GTA-peleissä. Myös näköetäisyyden kerrottiin paranevan, kuten myös latausaikojen pituuden vähenevän. Peliin tuotiin myös kaksi uutta ajoneuvoluokkaa; amfibioautot sekä vesiskootterit. Myös väestön ja autojen määrä kaduilla on lisääntynyt.
Pelissä toimii samankaltainen moninpelisysteemi kuin Grand Theft Auto: Liberty City Storiesissa.
Endosytoosi

Lastin purkaminen endosytoosin jälkeen

Tarkastellaan aikaisen endosomin (kts. endosytoosin mekanismi yllä) käsittelyä käyttäen kolesterolia esimerkkinä.
Solun ulkopuolinen kolesteroli on liukenematon veteen ja eläimissä se kuljetetaan solusta soluun vesiliukoisessa LDL-muodossa (LDL tulee englannin kielen termistä low density lipoprotein). Tämä rakentuu esterisidoksin rasvahappoihin liittyneistä kolesterolimolekyyleistä koostuvasta ytimestä, jota ympäröi yksinkertainen fosfolipidikalvo, joka sisältää esteröitymätöntä kolesterolia. Kalvossa on spesifisiä proteiineja, jotka mahdollistavat LDL-rakkuloiden havaitsemisen LDL-reseptorilla. LDL-reseptori on solukalvolla oleva glykoproteiini, joka läpäisee kalvon vain kerran.
Aikainen endosomi yhdistyy erikoistuneen rakenteen kanssa, josta käytetään nimitystä myöhäinen endosomi (vaihoehtoisia nimityksiä ovat myös mm. CURL, joka tulee englannin kielen termistä Compartment of Uncoupling of Receptor and Ligand). Myöhäisen endosomin luumen eli sisus on alhaisemmassa 5,5:n pH:ssa, mikä aiheuttaa LDL:n irtoamisen reseptoristaan. Reseptorit pakkautuvat myöhäisen endosomin putkimaisiin laajennuksiin, jotka lopulta irtoavat kuljettaen reseptorit takaisin solukalvolle. Uudet rakkulat kuljettavat LDL:n sisällään lysosomiiin, jossa hajottavat entsyymit irrottavat rasvahapot kolesterolista.
Markus Niemeläinen

Seuraura

Niemeläinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2012–2013 päätteeksi B2-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2013–2014 Niemeläinen siirtyi Tapparaan, josta hän palasi taas HPK:hon kaudeksi 2014–2015. Niemeläinen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kesäkuussa 2015 Niemeläinen teki kolmivuotisen sopimuksen Helsingin IFK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Dinamo Riika varasi hänet 63. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä Niemeläisen varasi myös USHL-joukkue Fargo Force numerolla 199. sekä OHL-joukkue Saginaw Spirit 18. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. HIFK lainasi hänet Spiritiin kaudeksi 2015–2016. Niemeläinen nousi joukkueessa isoon rooliin ja hän pelasi kauden aikana CHL Top Prospects Gamessa.
Edmonton Oilers varasi Niemeläisen kolmannella kierroksella 63. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän päätti jatkaa myös kaudella 2016–2017 Saginaw Spiritin OHL-joukkueessa lainalla HIFK:sta. Kaudeksi 2017–2018 Niemeläinen palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kauden toisella kierroksella 9. syyskuuta 2017 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Niemeläinen merkittiin HPK:n seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän nousi joukkueen pelaavaan kuusikkoon, kun Roope Laavainen loukkaantui toisessa erässä. Niemeläinen sai ottelussa jääaikaa 9.59 minuuttia ja hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä. Liigauransa avausmaalin Niemeläinen teki 13. tammikuuta 2018 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Niemeläinen edusti HPK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Hän pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Kaudella 2018–2019 Niemeläinen teki SM-liigassa 50 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5 ja 18 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2019–2020 Niemeläinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin. Lokakuussa 2019 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Muuta

Niemeläisen isoveli Matias on pelannut jääkiekkoa hyökkääjänä alemmissa sarjoissa.