google/wiki40b huggingface dataset:
Kreikan maavoimat

Historia

Kreikan maavoimat syntyi Kreikan vapaussodan alettua vuonna 1821, kun aiemmin hajanaiset osmanivaltaa vastaan kapinoineet joukot keskitettiin järjestäytyneen komennon alaisuuteen. Muiden maiden armeijoissa palvelleet kreikkalaistaustaiset upseerit sekä ulkomaiset vapaaehtoiset auttoivat armeijan organisoinnissa. Ensimmäisen järjestäytyneen yksikön perusti Aléxandros Ypsilántis Moldovassa 3. maaliskuuta 1821. Sitä kutsuttiin nimellä Pyhä joukko (Ierós Lóchos). Dimítrios Ypsilántis järjesti armeijaa Kalamátassa kesäkuussa 1821.
Virallisesti armeijan järjestämisestä määräsi Aléxandros Mavrokordátos vuonna 1822. Alussa se koostui jalkaväestä, ratsuväestä, tykistöstä ja pioneereista. Sotilaat käyttivät omia aseitaan, ja lisäksi saatiin joitakin tykkejä. Tämä virallinen armeija oli kuitenkin pitkään lähes toimintakyvytön taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Lopulta armeija perustettiin uudestaan vuonna 1828 Ioánnis Kapodístriaksen käskystä. Kapodístriaksen murhan jälkeen maa oli joutua anarkiaan. Kreikan kuninkaaksi vuonna 1833 valittu Otto toi Baijerista mukanaan 4 000 miehen joukot, ja Kreikan armeija järjestettiin uudelleen. Uusi hallinto otti tehtäväkseen järjestyksen palauttamisen. Armeija otti kuitenkin usein osaa poliittisiin kiistoihin sekä Oton aikana että tämän syrjäyttämisen jälkeen, uuden kuninkaan Yrjö I:n aikana.
Armeijaa yritettiin kehittää edelleen 1800-luvun lopun vaikeina vuosina, jolloin käytiin sotia Epeiroksesta ja Thessaliasta muun muassa vuoden 1897 sodassa. Erityisesti uudistaminen pääsi vauhtiin vuosina 1904–1912 armeijan kapinoitua. Tämä näkyi sotamenestyksessä vihdoin ensimmäisessä ja toisessa Balkanin sodassa 1912–1913.
Maavoimia uudistettiin jälleen ensimmäisen maailmansodan yhteydessä sekä toisen maailmansodan alla vuonna 1935. Toisessa maailmansodassa maavoimat taisteli ensin Italiaa ja sitten Saksaa vastaan. Kreikan tultua miehitetyksi maavoimat korvautui erilaisilla Kreikan alueilla toimineilla vastarintajoukoilla, siinä missä meri- ja ilmavoimat saattoivat jatkaa taistelua evakuoituina osana brittijoukkoja. Sodan jälkeen armeijaa uudistettiin jälleen, ja perustettiin muun muassa kansalliskaartin joukot. Kreikan liityttyä puolustusliitto Natoon vuonna 1952 maavoimat organisoitiin toimimaan tarvittaessa sen puolustuksen osana.

Sotilasarvot

Kreikan maavoimien sotilasarvot (ja niitä Suomessa vastaavat lähimmät sotilasarvot) ovat:

Kalusto

Maavoimat käyttää muun muassa seuraavaa kalustoa:
Stade Helvétique Marseille

Stade Helvétique Marseille on jalkapalloseura Marseillen kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1904 ja lakkautettiin 1930. Seura voitti kolmasti Ranskan mestaruuden, 1909, 1911 ja 1913.
Ellen Barkin

Ellen Rona Barkin (s. 16. huhtikuuta 1954 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen. Hän aloitti näyttelijänuransa 1980-luvun vaihteessa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Svengijengi vauhdissa jälleen (Diner, 1982), Kantrin kaipuu (Tender Mercies, 1983), Down by Law (1986), Likaiset lahjukset (The Big Easy, 1987), Siesta (1987), Rakkauden meri (Sea of Love, 1989) ja Ocean’s Thirteen (2007). Tämän lisäksi hän on näytellyt lukuisissa televisioelokuvissa ja voittanut Emmy-palkinnon televisioelokuvasta Before Women Had Wings (1997). Sen lisäksi hän on luonut uraa teatterissa.
Ellen Barkin on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta kummatkin avioliitot ovat päättyneet eroon. Ensimmäisestä avioliitosta näyttelijä Gabriel Byrnen kanssa hänellä on kaksi lasta.
Klaus Kultti

Klaus Kultti on suomalainen taloustieteilijä. Hän on työskennellyt taloustieteen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2000. Kultin tutkimukset keskittyvät etsintämalleihin, immateriaalioikeuksiin ja peliteoriaan.
Kultti on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori. Hän väitteli vuonna 1995 Helsingin yliopistosta otsikolla "Money and Credit in Exchange, a theoretical study".
Indokiinanlivertäjä

Levinneisyys

Indokiinanlivertäjää tavataan Kambodžassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fernando Sabino

Fernando Sabino (12. lokakuuta 1923 Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia – 11. lokakuuta 2004 Rio de Janeiro) oli kirjailija ja toimittaja.
Sabino muutti kaksikymmentävuotiaana kotikaupungistaan Rio de Janeiroon. Hän on kirjoittanut 50 kirjaa ja runsaasti novelleja ja esseitä. Hänen esikoisteoksensa ilmestyi 1941, kun hän oli 18-vuotias. Hän nousi kotimaiseen ja kansainväliseen maineeseen 1956 romaanillaan O Encontro Marcado, joka kertoo kolmesta ystävyksestä sisämaan kaupungissa Belo Horizontessa. Sabino käytti kirjassa omia elämänvaiheitaan. Kaupallisia menestyksiä olivat myös hänen teoksensa O Grande Mentecapto ja A Homem Nu, joiden pohjalta on tehty elokuvat.
Sabino piti ystävyyttä elämän tärkeimpiin kuuluvana asiana. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat muun muassa Hélio Pellegrino, Otto Lara Resende, Paulo Mendes Campos, Rubem Braga, Clarice Lispector, Vinícius de Moraes, Carlos Drummond de Andrade, Mário de Andrade ja Manuel Bandeira.
Elämänsä kymmenen viimeistä vuotta Sabino piti etäisyyttä viestimiin. Monet läheiset ystävät olivat kuolleet ennen häntä. Hänelle todettiin syöpä, ja siitä kahden vuoden kuluttua hän kuoli syntymäpäiväänsä edeltävänä päivänä kotonaan Rio de Janeirossa.
Mont Ventoux

Tour de France

Mont Ventoux on ollut useasti Tour de Francen etapin maalina. Vuoren huipulle nousu on klassikko. Siinä viimeisen 20 kilometrin matkalla noustaan 1 582 metriä. Lisäksi vuorella tuulee paljon, mistä se on myös saanut useita lempinimiä. Vuoden 1967 Tourilla brittipyöräilijä Tom Simpson lyyhistyi kesken nousun ja menehtyi.

Kirjailijoiden Mont Ventoux

Ensimmäisenä vuorelle noususta kirjoitti italialainen runoilija Petrarca, joka nousi vuorelle 1300-luvulla. Nousu kesti kaksi päivää ja sen huipulta näkyi koko Comtat Venaissin, paaville kuulunut alue.
Ranskalainen filosofi Roland Barthes on kuvannut vuorta seuraavasti. Mont Ventoux on Moolok, pyöräilijöiden despootti, joka ei anna koskaan anteeksi heikoille, vaan vaatii kohtuuttomasti kärsimystä.
Huone kaupungissa

Huone kaupungissa (Une Chambre en ville) on ranskalainen musikaalielokuva vuodelta 1982. Se on ohjannut ja käsikirjoittanut Jacques Demy. Se on musikaali, jonka jokainen vuorosana lauletaan samaan tyyliin kuin Demyn 1960-luvun elokuvissa Cherbourgin sateenvarjot ja Rochefortin tytöt. Elokuva voitti Prix Mélièsin ja se nimettiin ehdolle yhdeksään César-palkintoon. Musiikin sävelsi Michel Colombier.

Juoni

Elokuva tapahtuu Nantesin satamakaupungissa vuonna 1955, suuren lakon aikana. Nuori satamatyöläinen, lakkolainen François Guilbaud vuokraa huoneen leskeksi jääneeltä, yläluokkaan kuuluvalta rouva Langloisilta. Françoisin tyttöystävä Violette Pelletier asuu äitinsä kanssa ja haluaa mennä naimisiin. François ei ole tästä innostunut, osittain siksi että hänellä ei ole rahaa eikä asuinpaikkaa.
François tapaa kadulla kauniin, pelkkään turkikseen pukeutuneen naisen. Nainen on Édith Leroyer, joka elää onnettomassa avioliitossa televisioliikkeen omistajan kanssa ja työskentelee sivutoimisesti prostituoituna. Heidän välilleen syntyy suhde. Tapahtumat saavat pian traagisia ja melodramaattisia käänteitä.
Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö

Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiö (PSOAS) on Oulussa toimiva opiskelija-asuntoja rakennuttava, omistava, ylläpitävä ja vuokraava yleishyödyllinen asuntoyhteisö. Säätiöllä oli alkuvuonna 2009 771 yksiötä, 1228 perhe- ja 1824 soluasuntoa, yhteensä noin 5300 vuokralaista.
Säätiö perustettiin vuonna 1971, perustajina Oulun yliopiston ylioppilaskunta, Domus Botnica -säätiö ja Pohjois-Suomen oppilasasuntolat Oy.
Keskustan Varsinais-Suomen piiri

Keskustan Varsinais-Suomen piiri on yksi Suomen Keskustan 21. piirijärjestöstä. Se asettaa kansanedustajaehdokkaat Varsinais-Suomen vaalipiiriin eduskuntavaaleihin.
Palmsen kartano

Palmsen kartano (vir. Palmse mõis) sijaitsee Vihulan kunnassa Viron Länsi-Virumaalla.
Palmse on Viron tunnetuin kartano, joka kuului alun perin Tallinnan sisterssiläiselle Mikaelin nunnaluostarille. Vuosina 1676–1922 kartanoa hallinnoi von der Pahlen -suku, ja vuodesta 1972 kartano on ollut osa Lahemaan kansallispuiston aluetta.
Päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jakob Stael von Holstein ja sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1679. Rakennus kärsi suuria tuhoja suuren Pohjan sodan aikana ja se kunnostettiin viimeistään vuoteen 1730 mennessä Arend Dietrich von der Pahlenin johdolla. Nykyinen barokkityylinen ilme on peräisin vuosien 1782–1785 rakennustöistä.
Ryūji Bando

Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008.
Vithoba

Vithoba (marathiksi विठोबा, Viṭhobā), myös Vitthala (marathiksi विठ्ठल, Viṭṭhala; kannadaksi ವಿಠ್ಠಲ ja teluguksi విఠల; myös Viṭṭala) ja Panduranga (marathiksi पांडुरंग, kannadaksi ಪಾಂಡುರಂಗ, teluguksi పాండురంగా; Paṇḍuraṇga), on hindujumala, jota palvotaan hartaimmin Maharashtran, Karnatakan, Goan, Andhra Pradeshin ja Gujaratin osavaltioissa Intiassa.
Vithoban pääpyhäkkö sijaitsee Pandharpurissa, Maharashtran osavaltiossa. Vithobaa pidetään hindujumala Vishnun tai Vishnun avataren, Krishnan ilmentymänä.
HMS Lobelia (K05)

Palvelus

Alus lainattiin 1941 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Lobelia. Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan Ranskan laivastossa vuoteen 1947, jolloin se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Alus myytiin toukokuussa 1947 Norjaan muutettavaksi valaanpyyntialukseksi, mutta se myytiin heinäkuussa 1948 Bryde & Dahlille. Alus muutettiin poijualukseksi nimellä Thorgeir ja sen omistajaksi merkittiin sandefjordilainen A/S Thor Dahl. Alukselle asennettiin vuonna 1955  dieselmoottori.
Aluksen viimeinen valaanpyyntikausi oli 1966-1967, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Sandefjordissa toukokuusta 1967 alkaen. Alus myytiin kesäkuussa 1969 Grimstadiin Norsk Skipsopphugningille romutettavaksi.
Pernjärvi

Maantietoa

Järvi sijaitsee entisellä Perttelin ja Kiikalan rajalla. Järven länsiosa kuuluu Perttelin Pöytiön kylään ja itäosa Kiikalan Kruusilan ja Rasvalan kyliin.
Järven pinta-ala on 119 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Se on 3,5 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee kallioisella ylänköalueella, jossa kallioperssä on syviä murroksia . Järvet mukailevat murroksien laaksoja, joten myös Pernjärvellä on paljon kapeita muotoja. Järven keskiosasta työntyy kaakkoon lähes järven pituinen kapea lahti, jonka pohjukassa on laajentuma. Myös pohjoiseen työntyy lahtimainen järvenosa, jossa sijaitsevat lahdet Paskalahti ja Joensuu. Järven länsiosa on sekin pitkä ja lahtimainen järvenosa. Siellä sijaitsee järven luusua. Järven ympäristössä on monia järvelle näkyviä mäkiä. Komein on Ramakkalanmäki, joka kohoaa jyrkänteidensä takana yli 30 metrin korkeuteen. Sen vastarannalla on matalampi Sotamäki. Kaakkoispäässä nousee Mustanpirtinmäki, jonka lakialue on rauhoitettu. Länsipään kapealla lahdella kohoaa etelärannalla kallioinen Tyrynmäki, joka on sekin yli 30 metriä korkea.
Järvessä on kartan mukaan kolme pientä saarta. Järven länsipäässä sijaitsee Vähäkari, keskiosassa Tokholma ja kaakkoisosassa Jortsaari. Vain Tokholmassa on rakennuksia. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 2,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0022 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä järveä Tokholman kaakkoispuolella.
Järven rantaviivan pituus on 14,2 kilometriä sen rannat ovat metsämaata, jonka väliin on raivattu pienialaisia peltopalstoja. Monet yksittäiset pellot ulottuvat rantaan asti. Järven lähiympäristössä on viisi maatilaa ja sen lisäksi hieman muuta haja-asutusta. Rannoille on rakennettu yli 100 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet valtatieltä 1, yhdystieltä 12222 ja Muurlan kirkonkylään menevältä tieltä. Valtatie 1 ylittää järven lahdenpohjukan sen kaakkoispäässä lähes 300 metriä pitkää siltaa myöten.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 24) Perniönjoen alueella (24.04), jonka Ruotsalanjoen valuma-alueeseen (24.044) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 68,3 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta lähialueeltaan sekä viereseltä Kyynäräjärvestä (66 hehtaaria). Pernjärven lähialueella on vielä toinen järvi, joka laskee järveen. Se on Hanhilampi (7 hehtaaria) ja se laskee järven koillispäähän Joensuuhun pitkää Puskanojaa myöten. Sen viereen laskee Räyskänoja, joka tuo kuivatusvettä kauempaa Räyskan maatilan pelloilta, Kukinkuljunsuolta ja Purppuunsuolta. Laihajärvi (2 hehtaaria) sijaitsee aivan Pernjärven vieressä, mutta sen ojat laskevat Kyynärjärveen. Järven lasku-uoma on oja Pernjokeen, joka on nimestään huolimatta pitkä ja kapea järvi. Tämän laskujoki on Kurkijoki, jonka nimi muuttuu Ruotsalassa Ruotsalanjoeksi, ja juuri ennen laskemistaan Ylisjärveen, se muuttuu vielä Koskenjoeksi. Ylisjärven laskujoki on Muurlanjoki, joka muuttuu sitten Perniönjoeksi. Vesistöalueen vedet kulkeutuvat lopuksi Itämeren Suomenlahteen Krailanselkään.
Snatch – hävyttömät

Juoni

Elokuvan juoni koostuu ikään kuin kahdesta toisiinsa yhdistyvästä tarinasta, jotka molemmat tapahtuvat Lontoossa. Ensimmäisen tarinan perustana on 84:n karaatin timantti, jonka Franky Four Fingers varastaa myydäkseen sen newyorkilaiselle Aville. Asetelmaa sekoittaa kuitenkin entinen KGB-agentti Puukko-Boris, joka palkkaa kolme amatööriä varastamaan himotun timantin itselleen.
Toisen juonen keskeisempänä henkilönä toimii nyrkkeilypromoottori Turkish, joka on ystävänsä Tommyn kanssa ostamassa asuntovaunua ”mustalaisilta”. Turkishin ja Tommyn henkivartija George joutuu kahnauksiin mustalaisten kanssa ja päätyy ottelemaan erään näistä, Mickey O'Neillin, kanssa. George tyrmätään. Huonoon kuntoon mennyt henkivartija on yksi Turkishin luottonyrkkeilijöistä ja nyt hänen tilalleen tarvittaisiin uusi nyrkkeilijä – seuraavat nyrkkeilykisat ovat jo parin päivän kuluttua. Turkish päätyy lopulta henkivartijansa tyrmänneeseen Mickeyyn. Ongelmana on kuitenkin se, että Mickeyn pitäisi hävitä ottelu neljännessä erässä mutta tämä ei suostu häviämään.

Yhtäläisyydet muiden elokuvien kanssa

Elokuva sisältää samanlaisia teemoja kuten Guy Ritchien ensimmäinen pitkä elokuva Puuta, heinää ja muutama vesiperä. Lisäksi muun muassa kohtaus, jossa Vinnie Jonesin näyttelemä Tony läimäyttää auton oven kiinni jolloin se paukahtaa erään gangsterin päähän, on samanlainen kuin kohtaus Puuta, heinää ja muutama vesiperä -elokuvassa.  Ritchie käytti myös ensimmäisessä elokuvassaan esiintyneitä Vinnie Jonesia, Jason Stathamia ja Jason Flemyngia myös Snatchissa. Snatchilla on juonellisia yhtäläisyyksiä myös Quentin Tarantinon vuonna 1994 ohjaaman elokuvan Pulp Fiction kanssa. Kummassakin elokuvassa hahmojen toimintaa motivoi jokin arvokas tavara, Snatchissa timantti ja Pulp Fictionissa salaperäinen salkku. Kummankin elokuvan juoneen liittyy myös järjestetty nyrkkeilyottelu.
Raymond Chandler

Raymond Thornton Chandler (23. heinäkuuta 1888 Chicago, Yhdysvallat – 26. maaliskuuta 1959 La Jolla, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti rikosromaaneja, -novelleja ja elokuvakäsikirjoituksia. Häntä pidetään yhtenä niin sanotun kovaksikeitetyn rikoskirjallisuuden tärkeimmistä kirjoittajista. Kaikissa Chandlerin romaaneissa päähenkilö on yksityisetsivä Philip Marlowe.

Elämä

Chandlerin molempien vanhempien sukujuuret olivat Irlannin englantilaisessa kveekari-yhteisössä. Raymond Chandler syntyi Chicagossa Yhdysvalloissa 1888. Vanhempien erottua Chandler ja äiti muuttivat Irlantiin. Chandler oli tällöin seitsemänvuotias. Irlannista äiti ja Chandler muuttivat Lontooseen, jossa Chandler kävi koulua yksityisessä Dulwich Collegessa. Sieltä on peräisin hänen kirjojensa sankarin nimi, sillä yksi koulun rakennuksista oli nimeltään Marlowe House. Koulun jälkeen Chandler työskenteli jonkin aikaa meriministeriössä. Tänä ajanjaksona hän myös kirjoitti runoja ja kirjallisuusarvosteluja. Los Angelesiin hän muutti 23-vuotiaana. Ensimmäisessä maailmansodassa Chandler palveli Kanadan armeijassa. Työskenneltyään monella alalla Chandler päätyi öljy-yhtiön johtajaksi, mutta sai potkut juomisen vuoksi 44-vuotiaana. Tämän jälkeen Chandler alkoi kirjoittaa rikoskertomuksia Black Mask -lehteen. Ensimmäisen romaaninsa hän kirjoitti 50-vuotiaana. Chandler meni 1925 naimisiin itseään 17 vuotta vanhemman Cissy Pascalin (1871–1954) kanssa. Avioliitto kesti Pascalin kuolemaan saakka.
Koko elämänsä ajan Chandleria vaivasi ulkopuolisuus. Englannissa hän oli yhdysvaltalainen ja Kaliforniassa liian englantilainen. Sama ulkopuolisuus välittyy Marlowen hahmosta.
Chandlerin esseestä "Se murhaa joka osaa":
»[N]oille kaduille täytyy mennä sen miehen, joka ei itse ole ilkeä, joka ei pelkää eikä ole tahrannut sieluaan. – – Hänen täytyy olla täydellinen mies ja tavallinen mies ja kuitenkin epätavallinen. Hieman kulunutta sanontaa käyttääkseni hänen täytyy olla kunnian mies – –. Hän puhuu kuin hänen ikäkautensa mies puhuu, toisin sanoen karkeasti veistellen, huomaten herkästi kaiken groteskin, inhoten puolivillaisuutta ja halveksien pikkumaisuutta.»

Tuotannosta

Kaikki romaanit liittyvät losangelesilaisen yksityisetsivän Philip Marlowen juttuihin. "Mukava rehti yksityisetsivä, joka ei pudottaisi sikarintuhkaa lattialle eikä koskaan pidä mukanaan yhtä asetta enempää", kuten Marlowe itseään kuvaili Vanhan kultarahan ensimmäisellä sivulla. Romaanien juonet on punottu hyvin mutkikkaiksi, jopa sekaviksi. Chandlerin tarkoituksena lienee ollut pyrkiä keskittämään lukijan huomio juonen sijaan muihin asioihin, erotuksena perinteisistä murhatarinoista, joissa palapelimäisen juonen seuraaminen on itsetarkoitus.
Kun Chandlerin tunnetuimmasta romaanista Syvä uni kuvattiin elokuvaa, joutui ohjaaja ottamaan yhteyttä Chandleriin, sillä hänkään ei pysynyt monimutkaisen juonen perässä.
Chandlerin varhaisissa novelleissa päähenkilönä ei vielä ollut Philip Marlowe. Kertomukset ilmestyivät etupäässä newyorkilaisessa Black Mask -viihdelukemistossa. Chandler kokeili novelleissa erilaisia yksityisetsivätyyppejä, ennen kuin vihdoin päätyi Philip Marlowen hahmoon.
Vietnaminvihervarpunen

Levinneisyys

Vietnaminvihervarpusta tavataan Vietnamin eteläosissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö

Vietnaminvihervarpunen elää avoimissa mäntymetsissä 1 050–1 900 metrin korkeudella merenpinnasta. Sitä on tavattu myös alempana 600 metrissä asti.
Uig

Uig (gaeliksi Ùige) on kylä Hebrideihin kuuluvalla Skyen saarella Skotlannissa. Kylästä on lauttayhteys Tarbertiin Leodhàs agus na Hearadh'n saarelle.
Bernard Cazeneuve

Ura

Bernard Cazeneuve syntyi Senlisissä vuonna 1963. Hän opiskeli Bordeaux’n politiikan tutkimuksen instituutissa ja aloitti uransa Banque populairen lakimiehenä. Sen jälkeen hän toimi eri ministeriöiden teknisenä asiantuntijana.
Vuonna 1994 Cazeneuve valittiin Manchen departementin yleisneuvostoon ja seuraavana vuonna Octevillen kaupungin pormestariksi. Octevillen pormestarina hän oli vuoteen 2000, ja siitä hän jatkoi 2001–2012 yhdistetyn Cherbourg-Octevillen kaupungin pormestarina.
Cazeneuve valittiin 1997 Manchesta Ranskan parlamenttiin, mutta hän menetti paikkansa vuoden 2002 vaaleissa. Vuodet 2004–2008 Cazeneuve toimi Cherbourgin kaupungin yhteistyöelimen varapresidenttinä ja vuodet 2004–2007 Ala-Normandian alueneuvoston varapresidenttinä. Cherbougin yhteistyöelimen presidenttinä hän oli 2008–2012.
Cazeneuve valittiin uudelleen parlamenttiin vuonna 2007. Hän jätti Cherbourg-Octevillen pormestarin tehtävät kesäkuussa 2012, kun hänet nimitettiin Eurooppa-asioista vastaavaksi ministeriksi. Kun Manuel Vallsista tuli Ranskan pääministeri keväällä 2014, Cazeneuve sai paikan uuden hallituksen sisäministerinä. Valls ilmoitti joulukuussa 2016 pyrkivänsä sosialistien ehdokkaaksi vuoden 2017 presidentinvaaleihin. Cazeneuve nostettiin pääministeriksi tehtävän jättäneen Vallsin tilalle. Cazeneuven on tarkoitus toimia pääministerinä vuoden 2017 parlamenttivaaleihin saakka.
Teka (yritys)

Oy Teka Ab oli suomalainen Riihimäellä vuosina 1920–1970 toiminut teknokemian alan teollisuusyritys.
Yrityksen toiminta alkoi jo 1907 Forssassa toiminimellä Teknokemiallinen Tehdas Helios F. J. Niemelä, perustaja oli Frans Jaakko Niemelä (1881–1960). Vuonna 1910 tämä yritys siirtyi Riihimäelle jossa sillä oli tehdas Koulukadun ja Hämeenkadun kulmassa. Vuonna 1912 yrityksessä oli 20 työntekijää ja valmistusohjelmaan kuuluivat muun muassa hieno- ja pesusaippuat, kesakkovoiteet, Illodin-suuvesi, hyönteis- ja rotanmyrkyt, eau de cologne, kenkärasva, suksivoide ynnä muut teknokemian tuotteet. Vuonna 1913 valmistui uusi saippuatehdas.
Vuonna 1915 perustettiin osakeyhtiö Teknokemiallinen Tehdas Helios Oy joka osti toiminimen koneet, varastot ja saatavat. Yhtiön nimeksi muuttui 1920 Osakeyhtiö Teka Aktiebolag. Yrityksen perustanut F. J. Niemelä oli toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä vuoteen 1920 saakka. 1920-luvulla tehdas valmisti muun muassa Ilona-kauneusaippuaa, Nobless-kenkävoidetta, Läkerol-pastilleja ja Samarin-hedelmäsuolaa.
22. elokuuta 1928 tapahtuneessa tulipalossa tuhoutuivat Tekan tehdasrakennukset kotelotehdasta lukuunottamatta sekä rakennuksissa olleet koneet, irtaimisto, valmisteet ja raaka-aineet. Tuli tuhosi myös kadun toisella puolella sijainneen kolmikerroksisen puisen Paappalan asuin- ja liikerakennuksen ullkorakennuksineen ja vaurioitti Riihimäen yhteiskoulun koulutaloa. Tekalle aiheutui tulipalosta 4,5 miljonan markan vahingot ja palon kokonaisvahingot olivat noin 6 miljoonaa markkaa. Tehdas rakennettiin palon jälkeen uudelleen. 
Vuonna 1928 viipurilainen Havin Oy osti Tekan ja se jatkoi toimintaansa Havin tytäryhtiönä. Talvisodan aikana 1940 Havin Oy:n tuotanto siirrettiin Viipurista Tekan tehdasalueelle Riihimäelle. Vuonna 1970 Teka Oy fuusioitiin Havin Oy:hyn. Samana vuonna valmistui uusi teknokemian tehdas Herajoelle ja vuonna 1973 Koulunkadun tehdaskiinteistöt ja työväenasunnot purettiin. Vuonna 1997 saksalainen Henkel osti Havin Oy:n ja lopetti valmistustoiminnan Riihimäellä.
Maciej Lampe

Ura

Lampe syntyi Puolassa, mutta varttui Ruotsissa. Hän pystyykin puhumaan ruotsia. Hän pelasi nuoruutensa Alvik Stockholmissa, josta hän siirtyi 14-vuotiaana pelaamaan Real Madridin nuoriin. Hän pääsi pelaamaan Real Madridin edustusjoukkueeseen kaudella 2001–2002, jolloin hän oli nuorin Euroliiga-pelaaja. Koska hän ei ollut vielä täysin miesten tasolla, hänet lainattiin Complutense-yliopiston joukkueeseen, joka pelasi toiseksi korkeimmalla tasolla.
Vuoden 2003 NBA-draftissa New York Knicks varasi hänet numerolla 30. Vuonna 2004 hänet vaihdettiin Phoenix Sunsiin, jossa hänestä tuli nuorin pelaaja, joka on koskaan pelannut Phoenixin edustusjoukkueessa runkosarjaottelussa. Kaudella 2004-2005 hän pussitti myös NBA-ennätyksensä: 17 pistettä Milwaukee Bucksia vastaan. 2005 hänet lähetettiin New Orleans Hornetsiin ja 2006 hänet vaihdettiin Houston Rocketsiin. NBA-uransa aikana hän teki keskimäärin 3,4 pistettä ja otti 2,2 levypalloa peliä kohden.
NBA:sta hän palasi Eurooppaan ja meni pelaamaan ULEB Eurocupia Dynamo Pietariin. Joukkue meni kuitenkin pian konkurssiin, kun Pietarin kaupunki ei pystynyt tukemaan seuraa. Lampe teki sopimuksen Himkin kanssa, jonka kanssa hänellä oli sopimus vuoteen 2011 saakka. Sopimus oli arvoltaan 1,5 miljoonaa euroa.
Kaudeksi 2009–2010 Lampe siirtyi Maccabi Tel Aviviin yhden vuoden sopimuksella.