google/wiki40b huggingface dataset:
Sanae Nakahara

Sanae Nakahara (jap. 原田 美枝子, Nakahara Sanae, (s. 31. heinäkuuta 1935) on japanilainen näyttelijä. Nakahara on ohjaaja Kinji Fukasakun leski (jap. 深作 欣二, Fukasaku Kinji). Heillä on poika Kenta Fukasaku (jap. 深作健太, Fukasaku Kenta (s. 15. syyskuuta 1972 Tokiossa, Japanissa) ja toimii näyttelijänä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaajana.
Nicki Thiim

Nicki Thiim (s. 17. huhtikuuta 1989 Sønderborg) on tanskalainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on DTM-mestari Kurt Thiim.

Ura

Thiim aloitti uransa Karting-sarjoissa. Vuonna 2006 Thiim voitti Tanskan Formula Ford -mestaruuden. Vuonna 2007 Thiim siirtyi koppiautoihin kilpailemaan Saksan SEAT Leon Supercopa -sarjaan voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2008 hän jatkoi sarjassa voittaen mestaruuden. Vuonna 2009 Thiim kilpaili Saksan Porsche Carrera Cupissa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon ollen SP3T -luokan voittaja. 
Vuonna 2011 Thiim palasi Saksan Porsche Carrera Cupiin sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Porsche Supercup -sarjassa. Vuonna 2012 Thiim ajoi täyden kauden sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän sijoittui myös kolmanneksi Saksan Porsche Carrera Cupissa. Samana vuonna hän osallistui Dubain 24 tunnin ajoon ja ajoi muutamia kilpailuja ADAC GT Masters -sarjassa. Vuonna 2013 Thiim jatkoi Porsche Supercup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän siirtyi kesken kauden kilpailemaan FIA World Endurance Championship -sarjaan korvaten Le Mansin 24 tunnin ajossa menehtyneen Allan Simonsenin. Vuonna 2014 Thiim kilpaili täyden kauden FIA WEC -sarjassa.
Bradley Whitford

Bradley Whitford (s. 10. lokakuuta 1959 Madison, Wisconsin) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka parhaiten tunnetaan roolistaan televisiosarjassa West Wing. Whitford on voittanut myös Emmy-palkinnon vuonna 2001. Vuosina 2006–2007 Whitford näytteli televisiosarjassa Studio 60 on the Sunset Strip, jota esitettiin Suomessa nimellä Studio 60.
Whitford on naimisissa näyttelijä Jane Kaczmarekin kanssa ja heillä on kolme lasta: Frances (s. 1997), George (s. 1999) ja Mary Louisa (s. 2002). Perhe asuu San Marinossa, Kaliforniassa.
Antti Eklund

Antti-Mikael Eklund (s. 2. tammikuuta 1960 Turku) on suomalainen muotoilija, joka toimi Taideteollisen korkeakoulun professorina 1998–2003. Vuosina 2004–2006 hän toimi mainostoimisto SEK & Greyn design-johtajana.
Eklund valmistui arkkitehdiksi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin osastolta vuonna 1988. Eklundin tuotantoa on Alessin ja Marimekon valikoimissa. Hänen suunnittelemansa VEEN-vesipullo on voittanut useita muotoilupalkintoja.
4-dimetyyliaminopyridiini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 4-dimetyyliaminopyridiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja muodostuva liuos on hieman emäksinen. 4-dimetyyliaminopyridiini on heikko emäs ja sen pKₐ-arvo on 9,5. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin.
Heksaklooributadieeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa heksaklooributadieeni on väritöntä tärpätinhajuista nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Kemiallisesti heksaklooributadieeni on stabiilia ja suhteellisen reagoimatonta. Se ei polymeroidu butadieenin tavoin eikä reagoi emästen kanssa. Kloorin kanssa heksaklooributadieeni reagoi korkeassa lämpötilassa ja tuotteina muodostuu lämpötilasta riippuen heksakloorietaania, tetrakloorieteeniä, oktaklooributeenia ja dekaklooributaania. Heksaklooributadieeni liuottaa eräitä muoveja ja kumeja.

Valmistus ja käyttö

Heksaklooributadiieniä muodostuu sivutuotteena valmistettaessa muita kloorattuja hiilevetyjä kuten tetrakloorieteeniä tai tetrakloorimetaania. Näiden klorinolyysiprosessien tuotanto kattaa tyypillisesti myös heksaklooributadieenin tarpeen. Yhdistettä voidaan valmistaa myös klooraamalla butadieeniä ja kloorattuja butaanijohdannaisia ja näissä prosesseissa käytetään suurta klooriylimäärää, joka tyypillisesti on vähintään neljäkertainen tarvittavaan kloorimäärään verrattuna. Katalyyttinä prosesseissa voidaan käyttää rauta(III)kloridia. 
Tärkein heksaklooributadieenin käyttökohde teollisuudessa on muiden klooria sisältävien orgaanisten yhdisteiden liuotus. Yhdistettä voidaan käyttää myös kumien ja muovien liuottimena. Muita käyttökohteita ovat käyttö kylmäaineena ja hydraulisena nesteenä, sähköäjohtavien polymeerien valmistus, hiiliveyjen adsorboiminen kaasuista esimerkiksi vetykloridista ja levien kasvun estäminen teollisuuden vesisäiliöissä. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty myös tuhoeläinten hävittämiseen, mutta tästä käytöstä on luovuttu, koska yhdiste on myrkyllistä myös ihmisille.

Myrkyllisyys

Heksaklooributadieeni on myrkyllistä erityisesti maksalle ja munuaisille. Aineen hengittäminen aiheuttaa kurkkukipua, vaikeutunutta hengittämistä ja pahimmassa tapauksessa šokin. Yhdiste voi myös syövyttää kudoksia kuten ihoa. Eläinkokeissa heksaklooributadieenin on todettu aiheuttavan munuaiskasvaimia ja aine on todennäköisesti karsinogeeninen myös ihimisille.
Aroma

Aroma on purupusseissa myytävää irtotupakkaa. Se on tarkoitettu itse käärittäväksi. Aroma on ollut Suomen Tupakka Oy:n myydyin irtotupakka vuodesta 1983.
Laken piirikunta (Ohio)

Maantiede

Laken naapuripiirikuntia ovat Astabula idässä, Geauga etelässä ja Cuyahoga lounaassa sekä Kanadan puolella kaksi piirikuntaa.

Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 230 041 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 93,7%, mustiin (3,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,2%).
Kotitalouden mediaanitulo on 55 968 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 8,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Otto Noro

Otto Emil Noro (ent. Nieminen, oik. Mikkonen, 15. syyskuuta 1884 Pielavesi – 6. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Varsinaiselta ammatiltaan Noro oli räätäli. Noro aloitti uransa iltanäyttelijänä Tampereella Tampereen Työväen Teatterissa. Hän toimi iltanäyttelijänä myös Helsingin Kansanteatterissa.
Noro aloitti elokuvauransa vuoden 1934 elokuvasta Meidän poikamme ilmassa – me maassa. Hän näytteli yhteensä 79 elokuvassa, joista viimeinen oli Kahden ladun poikki vuodelta 1958. Hän teki kaikki elokuvansa nimellä Otto Noro.
Noro esiintyi Pekka Puupää -elokuvissa pienissä sivuosissa. Noron suurimpia rooleja lienevät Variksen isäntä elokuvassa Tulitikkuja lainaamassa (1938) sekä nahkapeitturi elokuvassa Seitsemän veljestä (1939).
Pitsundin taistelu

Taustaa

Keväällä 1809 venäläiset tunkeutuivat Länsipohjaan. Hörneforsin taistelun jälkeen ruotsalaiset katsoivat, että venäläisiä ei voinut karkottaa Länsipohjasta pelkällä maahyökkäyksellä. Ruotsilla oli Pohjanlahdella meriherruus ja ruotsalaiset päättivät tehdä maihinnousun venäläisten selustaan. Maihinnousulaivasto lähti liikkeelle 8. elokuuta ja ruotsalaiset aloittivat maihinnousun 16. elokuuta Ratanissa. Maihinnousu kuitenkin epäonnistui ja ruotsalaiset vetäytyivät 22. elokuuta.
Pääosa maihinnousulaivastosta suuntasi epäonnistumisen jälkeen Uumajaan, mutta pienempi osasto lähetettiin pohjoiseen, tarkoituksena hyökätä Piitimeen ja tuhota sen venäläisvarastot. Osastoon kuului fregatti Jarramas, kuusi saaristolaivaston tykkipurtta ja Ruotsin Pommerista rekrytoidut kaksi saksalaisrykmenttiä, joihin kuului 150 miestä. Osaston komentaja oli C. F. Hauswolff. Varastojen tuhoamisella pyrittiin vaikeuttamaan venäläisten vetäytymistä. Venäläiset joutuivat vetäytymään Länsipohjan eteläosista huoltovaikeuksien vuoksi.

Taistelun kulku

Ruotsalaisten alukset saavuttivat Piitimejoen suun ja Pitsundin viiden aikaan iltapäivällä 25. elokuuta 1809. Venäläiset olivat varustaneet Pitholmenin saaren kenttälinnoituksin. Hauswolff johti itse tykkipursien hyökkäystä venäläisten varustuksia vastaan. Tämän vuoksi hän laskeutui fregatin parkassiin. Jos venäläisten varastoja ei onnistuttaisi hävittämään, ruotsalaisten tavoitteena oli ainakin tuhota Pitsundin ylittävä silta. Venäläisten asemat olivat kuitenkin liian vahvat ja ruotsalaisten hyökkäys lyötiin takaisin, jonka jälkeen ruotsalaiset vetäytyivät. Ruotsalaiset kärsivät tappioina kahdeksan kaatunutta ja 17 haavoittunutta. Myös Hauswolff kaatui. Venäläisten tappiot olivat 15 kaatunutta ja 18 haavoittunutta. Alueella ollut venäläinen laivasto-osasto ei osallistunut taisteluun.

Lopputulos

Pitsundin taistelu jäi Suomen sodan viimeiseksi taisteluksi. Kenraalit Johan August Sandels ja Nikolai Mihailovitš Kamenski solmivat 2. syyskuuta aseleposopimuksen, joka piti rauhantekoon Haminassa (17. syyskuuta) asti.
Buzz!

Pelaaminen

Pelien tarkoituksena on vastata oikein esitettyihin kysymyksiin, jolloin pelaaja saa kasvatettua pistetiliään. Joillain kierroksilla on mahdollista hävittää tai varastaa toisten pelaajien pisteitä. Lopuksi suurimman pistemäärän kerännyt pelaaja voittaa ja saa itselleen sattumanvaraisen, kuvitteellisen palkinnon.
Pelin ohjaamiseen käytetään USB-keskittimellä kytkettäviä Buzz!-vastaussummereita, joissa on neljä värinäppäintä sekä Buzz!-näppäin. Pelit voidaan ostaa erikseen tai summereiden kanssa. Osa peleistä on myös yhteensopivia EyeToy-kameran kanssa. Pelejä on ilmestynyt eri alustoille jo toistakymmentä, joista suurin osa on eri aihealueita käsitteleviä visailuja ja loput Buzz!-summereilla pelattavia pulmapelejä. Peliä voi samanaikaisesti pelata 1–8 henkilöä ja ne ovat saatavina täysin suomenkielisinä.
Vuonna 2008 PlayStation 3:lle julkaistiin Buzz TV Visa, joka sisältää langattomat summerit.
Niko Seppälä

Ura

Seppälä on Helsingin IFK:n oma kasvatti. Hän aloitti kuitenkin jääkiekkoilun Helsingin Jääkiekkoklubissa (HJK). Siirtyi  juniorina sittemmin Jokereihin kahdeksi kaudeksi, ennen kuin teki paluun HIFK:hon. Seppälä pelasi kaudella 2013–2014 seuran C-nuorten lisäksi myös neljä ottelua lainalla Kiekko-Vantaan C-nuorissa. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi HIFK:hon ja siirtyi seuran B-nuoriin. Seppälä pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Grankulla IFK:n B-nuorissa. Kaudella 2015–2016 hän oli HIFK:n B-nuorten varakapteeni ja joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+17=24, joilla Seppälä jakoi koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Tapparan Juhani Hällin kanssa.
Kaudella 2017–2018 Seppälä toimi HIFK:n A-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 14+26=40 joukkueen tehokkain puolustaja, toiseksi paras maalintekijä Teemu Engbergin kanssa edellään vain Joel Kerkkänen sekä kolmanneksi paras pistemies. Seppälä voitti koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin sekä jakoi puolustajien maalipörssin voiton HPK:n Paavo Tynin kanssa. Hän voitti myös HIFK:n sisäisen tehotilaston lukemalla +30, joilla Seppälä voitti koko runkosarjan puolustajien tehotilaston. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.
Heinäkuussa 2018 NHL-varaamaton Seppälä osallistui Minnesota Wildin kehitysleirille. Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Seppälä teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan toisella kierroksella 2. syyskuuta 2018 vieraissa italialaista HC Bolzanoa vastaan. Hänet merkittiin HIFK:n seitsemänneksi puolustajaksi. Seppälä sai ottelussa jääaikaa 11.03 minuuttia ja hän keräsi teholukeman -1. Ottelu jäi Seppälälle kauden ainoaksi sarjaotteluksi HIFK:n miesten joukkueessa. Muutamaa viikkoa myöhemmin seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue Jokipoikiin. Seppälä pelasi siellä kauden loppuun ja teki tulokaskautensa aikana 47 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+6=8.
Mäntsälän Uutiset

Mäntsälän Uutiset on Suomen Lehtiyhtymän omistama, Mäntsälässä leviävä ilmaisjakelulehti, jonka aiempi omistaja oli Esan Kirjapainon tytäryhtiön Esan Paikallislehdet. Päätoimittaja on Kai Jauhiainen.
Toinen mäntsäläläinen paikallislehti oli tilattava Mäntsälä-lehti. Lisäksi paikkakunnalla ilmestyi ilmaisjakelulehti Mäntsälän Viikkouutiset.
Geatkejohka

Pääuoma

Joen pääuoman kulusta on erilaisia tietoja. Suomen Maanmittauslaitoksen peruskarttanimistön mukaan määriteltynä joki saa alkunsa nimettömästä, 790,1 metrin korkeudella merenpinnasta olevasta järvestä lähellä Norjan rajaa Enontekiöllä Suomessa. Norjan Vassdrags- og energidirektoratin uomaverkostotietokannassa joen hydrologisesti määritelty pääuoma on Norjan puolella Geatkegurran laaksossa Geatkejávrin luoteispuolella virtaava uoma. Joki laskee Raisinjokeen Raisissa Norjassa.

Sivujoet

Joen suurin sivujoki on siihen pohjoisesta yhtyvä Gánešjohka, jonka valuma-alueen pinta-ala on 71,6 km². Siihen yhtyvät lounaasta Hárrvesjohka ja etelästä Unotjohka. Muita pienempiä sivujokia ovat joen suulta lueteltuna siihen etelästä yhtyvät Roggejohka ja Hoallojohka sekä jokeen pohjoisesta yhtyvä Ráikojohka, johon yhtyy lännestä Láddojohka.

Norjan puolella

Suurimpia järviä joen valuma-alueen Norjan puoleisessa osassa ovat Geatkejohkan yläjuoksun leventymänä oleva Geatkejávri (27,01 hehtaaria, 709 metriä merenpinnan yläpuolella), Ráikojohkan lähteenä oleva Ráikojávri (51,63 hehtaaria, 684 metriä merenpinnan yläpuolella), Hoallojohkan lähteenä olevat Hoallojávrit (kaksi järveä, toinen 15,32 hehtaaria ja toinen 5,26 hehtaaria, molemmat 764 metriä merenpinnan yläpuolella), Roggejohkan lähteenä oleva Roggejávri (35,57 hehtaaria, 637 metriä merenpinnan yläpuolella), Láddojohkan lähteenä olevat Láddojávrrit (kaksi järveä, alempi 8,97 ha, 758 metriä merenpinnan yläpuolella, ylempi 45,72 hehtaaria ja 759 metriä merenpinnan yläpuolella) sekä Hárrvesjohkan keskijuoksun leventymänä oleva Hárrvesjávri (23,05 hehtaaria, 693 metriä merenpiunnan yläpuolella).

Suomen puolella

Valuma-alueen Norjan puoleisista järvistä ylempi Láddojavri ulottuu länsireunastaan Suomen puolelle. Kokonaan Suomen puolella olevista valuma-alueen järvistä suurin on Geatkejohkan nimetön lähdejärvi (noin 21,3 hehtaaria, 790,1 metriä merenpinnan yläpuolella) ja lähinnä suurin Geatkejávriin Suomen puolelta laskeva Borijávri (noin 10,8 hehtaaria, 794,4 metriä merenpinnan yläpuolella).
Johan Reinhold Bergstadi

Johan Reinhold Bergstadi, myös Bergstadius (20. syyskuuta 1820 Pälkäne – 13. tammikuuta 1850 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän matkusti 1845 Siperiaan yhdessä M. A. Castrénin kanssa. Hän käänsi latinaksi Castrénin ostjakin kieliopin ja opiskeli ostjakki-samojedilaisia murteita ja tutki Jenisei-ostjakkien kieltä. Hän palasi Suomeen 1847 ja julkaisi Suomettaressa teoksensa Matkamuistelmia itämaisilta mailta. Hän oli Porin yläalkeiskoulun vt. toinen kollega 1847–1848. Helsingin teknillisen reaalikoulun saksanopettaja kevätlukukauden 1849. Turun lukion vt. venäjänopettaja syyslukukauden 1849.
Pälkäneen Kukkolassa syntyneen Bergstadin vanhemmat olivat auskultantti Johan Reinhold Bergstadius ja Anna Katarina Lindström. Hänen veljensä on Fredrik Bergstadi.
Žanna Block

Žanna Block (ukr. Жанна Блок) (s. 6. heinäkuuta 1972 Nižyn, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) on ukrainanjuutalainen pikajuoksija.
Žanna Block on omaa sukuaan Tarnopolska (ukr. Тарнопольска), mutta hän on käyttänyt uransa aikana useaa sukunimeä. Mentyään naimisiin aitajuoksija Ihor Pintusevytšin (ukr. Ігор Пінтусевич) kanssa hän vaihtoi sukunimensä miehensä nimeen. Toisen avioliittonsa jälkeen hänet tunnettiin hetken aikaa yhdistelmänimellä Pintusevytš-Block mutta nykyään hänet tunnetaan miehensä ja valmentajansa Mark Blockin sukunimellä.
Block lopetti kilpauransa vuonna 2006. Häntä epäiltiin jo uransa aikana yhteyksistä Balco-laboratorion doping-ohjelmaan. Hänen miehensä Mark Block sai vuonna 2011 kymmenen vuoden urheilun toimintakiellon, kun hänen todettiin välittäneen dopingaineita vaimolleen. Lokakuussa 2011 Žanna Block sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hänen kilpailutuloksensa 30. marraskuuta 2001 lähtien hylättiin takautuvasti ja näin hän menetti Pariisin MM-kilpailuiden 2003 MM-hopeansa 100 metrin juoksusta.
Alvar Kolanen

Ernst Alvar Kolanen (8. joulukuuta 1921 Kälviä – 9. joulukuuta 2007) oli suomalainen mainosvalokuvaaja, joka tunnetaan musiikki-, viihde- ja muotimaailman suomalaistähdistä ottamistaan PR- ja levynkansikuvistaan.
Kolanen astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen vuonna 1940 ja palveli linnoitustöissä sekä sittemmin lentomekaanikkona Aunuksen kannaksella. Valokuvaajana hän oli itseoppinut. Kolasen kuvauskohteina olivat miltei kaikki Suomen tunnetuimmat iskelmälaulajat 1950-luvulta 1970-luvun alkuvuosiin, jolloin hänen oli terveyssyistä lopetettava työt. Kolanen työskenteli levy-yhtiöissä 1930-luvulta lähtien mutta löi itsensä läpi valokuvaajana 1950-luvun puolivälissä työskennellessään Scandia-levy-yhtiössä. Hänestä tuli monen julkisuuden henkilön luottokuvaaja, ja hän pääsi hyvien suhteidensa ansiosta studiotyön ohella kuvaamaan tähtiä esiintymistilaisuuksissa, televisiotyössä ja myös kulissien takana. Kolasen usein kuvaamia artisteja olivat muiden muassa Irwin, Danny, Kirka, Tapio Rautavaara, Lenita Airisto ja Pirkko Mannola.
Alvar Kolasen puoliso oli Terttu o.s. Arhio vuodesta 1947. Kolasen perilliset ovat koonneet isänsä töistä kaksi valokuvakirjaa ja valokuvanäyttelyitä.
Frome

Frome ([fruːm]) on kaupunki Somersetissa, Englannissa lähellä Mendipien kukkuloita. Sen asukasluku on 26 203 (vuoden 2011 väestönlaskenta). Vuodesta 950 vuoteen 1650 se oli suurempi kuin 20 kilometriä pohjoiseen sijaitseva Bath. Alun perin kaupunki kasvoi kudontateollisuuden vuoksi ja kutojien mökkejä on säilynyt.
Viime aikojen tunnetuimmat Fromessa syntyneet ovat Formula 1 -ajaja Jenson Button ja näyttelijä Charlie Higson. Kaupungin jalkapallojoukkue Frome Town FC on perustettu vuonna 1904 ja se pelaa Western Football Leaguessa.
Elisabeth Tarras-Wahlberg

Astrid Birgitta Elisabeth Tarras-Wahlberg (o.s. von Engelhardt, s. 15. syyskuuta 1950 Kristianstad, Ruotsi) on ruotsalainen hovimarsalkka. Hän toimi Ruotsin hovin tiedotuspäällikkönä vuosina 1995–2004.
Vuosina 1973–76 Tarras-Wahlberg toimi Svenska institutetin tiedotus- ja lehdistösihteerinä sekä Aktuellt om Sverigen toimittajana. Vuonna 1976 hän aloitti kuninkaankanslian lehdistöassistenttina. Vuodesta 1979 vuoteen 1987 hän toimi lehdistösihteerinä hovimarsalkan virastossa. Vuonna 1988 Tarras-Wahlberg aloitti hovin lehdistöpäällikkönä ja toimi virassa vuoteen 1995 saakka, jolloin hänestä tuli hovin tiedotuspäällikkö. Nykyisin hän toimii hovimarsalkkana. Hän on työskennellyt myös TV4:n kuninkallisiin liittyvien asioiden raportoijana ja Qatarin emiirin neuvonantajana.
Noidan oppipoika (elokuva)

Juoni

Alussa, vuonna 740 eaa., Morgana Le Fay (Alice Kirge) on tullut tappamaan Merlinin. Merlinin oppipojista vain kahteen olisi pitänyt luottaa, koska Horvath (Alfred Molina) kääntyi Morganan puolelle. Morgana tappaa Merlinin ja aikoo herättää kuolleita armeijakseen, mutta Veronica (Monica Bellucci) ja Balthazar (Nicolas Cage) tulevat. Veronica ottaa Morganan sielun itseensä pelastaakseen muut. Balthazar vangitsee Morganan ja Veronican Grimhold-nukkeen pelastaakseen rakkauden kohteensa. Merlin antaa ennen kuolemaansa Balthazarille lohikäärmesormuksen, ja jonka sormeen se menisi, olisi Merlinin perillinen. Horvath pääsee pakoon, mutta Balthazar vangitsee hänet myöhemmin Grimholdiin. Balthazar on etsinyt Merlinin perillistä jo kauan, mutta häntä ei tunnu löytyvän. Kun nuori Dave (Jake Cherry) juoksee Balthazarin kauppaan Beckylle antamansa tyttöystäväkyselyn perässä, Balthazar tietää hänen olevan Merlinin perillinen. Balthazar lähtee hakemaan Davelle omaa oppikirjaa, kieltäen koskemasta mihinkään. Kuitenkin pian Dave saa käsiinsä Grimholdin, ja onnistuu vahingossa avaamaan sen, päästäen Horvathin vapaaksi. Balthazarin palatessa takaisin hän ja Horvath joutuvat taisteluun, jonka aikana kauppa syttyy tuleen. Dave saa nuken ja lähtee. Oven takana on luokka ja opettaja, ja kun Dave sanoo kaupassa olleen tulipalo (se katosi kun Balthazar ja Horvath päätyivät vanhaan uurnaan 10 vuodeksi) eikä olekaan, häntä luullaan hulluksi.
Kymmenen vuoden kuluttua Dave (Jay Baruchel) tapaa Beckyn taas. Hän korjaa Beckyn yliopistoradion laitteet salaman iskettyä antenniin. Samaan aikaan Horvath vapautuu uurnasta vanhan pariskunnan luona. Hän heittää uurnan ikkunasta, että Balthazar murskautuisi asfalttiin. Balthazar kuitenkin pääsee vapaaksi. Balthazar aloittaa Daven koulutuksen päämerliniaaksi, että tämä olisi valmis Merlinin perillisenä taikomaan ilman sormusta ja tuhoamaan Morganan lopullisesti, kun sen aika tulee. Horvath saa selville nuken olinpaikan ja alkaa avata kerroksia yksi kerrallaan jotta pääsisi käsiksi viimeiseen kerrokseen ja Morganan vapautettua. Horvath vapauttaa Morganan, jolloin Balthazar on taistelemassa häntä vastaan. Dave tulee paikalle hetkeä myöhemmin. Beckyn häiritessä yhtä antenneista kehä tuhoutuu, eikä Morgana voi herättää kuolleiden armeijaa, tuupertuen tilapäisesti. Balthazar siirtää Morganan hengen Veronican ruumista omaansa, mutta Morgana kuitenkin ilmestyy pian itsenään. Morgana tappaa Balthazarin taistelussa, mutta lopuksi Dave onnistuu tuhoamaan Morganan lopullisesti. Dave ei hyväksy Balthazarin kuolemaa, vaan herättää plasman avulla Balthazarin henkiin, jonka jälkeen hän antaa Balthazarille korun, jonka tuon piti antaa Veronicalle vuosia aiemmin ennen kuin oli vanginnut Morganan ja Veronican Grimholdiin. Balthazar antaa kaulakorun Veronicalle samalla, kun Becky tulee paikalle, ja Dave saa tietää mitä Becky oli valinnut ystävästä ja tyttöystävästä, vastauksella tyttöystävä.
Katakombi

Katakombi on maanalainen hautakäytävä tai hauta-alue. Katakombeihin on eri aikoina haudattu ruumiita varsinkin Pohjois-Afrikassa ja eteläisessä Euroopassa. Nimi ”katakombi” on peräisin keisariajan Rooman kristillisestä hauta-alueesta, joka sijaitsi Via Appian varrella, San Sebastiano fuori le murassa. Hauta-alue sai aikoinaan lisänimen ad catacumbas, kreikan sanasta kata ’alla’ ja latinan sanasta cumba ’laakso’, millä lienee viitattu alueen kumpuilevaan maastoon. Alun perin nimitys on tarkoittanut vain tätä yhtä hauta-aluetta, mutta nykyisin katakombeiksi kutsutaan kaikkia maanalaisia käytävämäisiä hautaholveja, joihin on haudattu kuolleita.
Roomassa kristityt louhivat San Sebastianon pehmeään kallioperään laajan käytäväverkoston. Käytävien seinustoille tehtiin ruumiita varten syvennyksiä (loculus) useisiin päällekkäisiin kerroksiin. Merkkihenkilöitä varten rakennettiin erityisiä kammioita (cubiculum), joissa oli alttari ja kaarella rajattu seinäsyvennys ruumista varten (arcosolium). Kaikki hautasyvennykset suljettiin kivilaatoilla, joihin kaiverrettiin tai maalattiin vainajan nimi. Kristinuskon tultua valtionuskonnoksi hautaaminen Rooman katakombeihin loppui vähitellen.
Rooman ohella huomattavimmat katakombit sijaitsevat Palermossa ja Pariisissa. Palermon katakombeihin haudattiin vainajia 1600–1800-luvulla, kunnes hautaustapa kiellettiin. Pariisin katakombit puolestaan syntyivät 1700-luvulla, kun alun perin kalkkikivilouhoksina syntyneisiin luoliin ryhdyttiin hautaamaan kuolleita. Hautausmailta siirrettiin runsaasti luita maanalaisiin käytäviin. Pariisin katakombeissa myös asui ihmisiä 1800-luvulla.
Gjumri

Gjumrin nähtävyydet

Gjumrin kaupungissa on paljon nähtävyyksia. Gjumrissa on paljon vanhoja kirkkoja, joista monia on kunnostettu. Kaupungissa on paljon patsaita muun muassa Äiti Armenian patsas. Gjumrissa on useita museoita, teattereita ja taidegallerioita. Kaupungissa on myös säilynyt muutamia historiallisia rakennuksia.
Huuto pimeydestä

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän arvosti Streepin näyttelijäntyön ohella elokuvan dokumenttimaista tyyliä.