google/wiki40b huggingface dataset:
Jori Sjöroos

Jori Sjöroos (s. 1976) on turkulainen muusikko ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi Fu-Tourist-, This Empty Flow ja Magenta Skycode -projekteistaan.
Sjöroos oli PMMP-yhtyeen musiikin pääasiallinen säveltäjä sekä tuottaja. PMMP:tä hän tuotti taiteilijanimellä Think Ink. Sjöroos on kertonut, että vielä 2010-luvun taitteessa hän ei kiinnittänyt sanoituksiin – PMMP:nkään – juuri mitään huomiota. PMMP:n perheväkivallasta kertovaa Joku raja -kappaletta lukuun ottamatta PMMP:n sanoitukset olivat Sjöroosille silkkaa sanahelinää – vaikka PMMP:n pääasiallista sanoittajaa Paula Vesalaa pidetään yhtenä Suomen parhaista pop-musiikin säveltäjistä ja sanoittajista. Sittemmin Sjöroosin mielipide muuttui, ja hän on todennut, että: "Sanat on 45 prossaa biisistä, musa 55".
Häntä pidetään tyypillisenä tuottajana: hän on arvostettu musiikkipiireissä, mutta suurella yleisöllä ei välttämättä ole selvää kuvaa siitä, millainen henkilö on kyseessä.
Sjöroos vaikutti 1990-luvun alkupuolella rumpalina Thergothon-yhtyeessä, joka on yksi doom metalin alagenren funeral doomin edelläkävijöistä.
Sjöroos tuotti Ismo Alangon ja Teho Majamäen vuonna 2008 ilmestyneen Blanco Spirituals -albumin. Jori Sjöroos sai 2009 Teosto-palkinnon yhdessä Mira Luodin ja Paula Vesalan kanssa PMMP:n levystä Veden varaan.
Vuonna 2015 PMMP:n ja Magenta Skycoden uran loppumisen jälkeen Sjöroos on perustanut uuden projektin nimeltä ROOXX, jolta julkaistiin ensimmäinen kappale Breath In lokakuussa 2015.
Vasta vuonna 2017 Sjöroos julkaisi ensimmäisen kappaleensa omalla nimellään. Animals-kappale nousikin YleX:n viikon parhaimpien biisien listalle. Kyseessä on lähes suora jatkumo Sjöroosin aiemmalle ROOXX-projektille. Molemmissa laulavat Ringa Manner ja Markus Perttula.
Nykyisin Jori Sjöroos tuottaa Vestaa.
Sisuspunos

Sisuspunokseksi (lat. plexus coeliacus), (lat. solar plexus), (lat. celiac plexus), kutsutaan ylintä selkärangan ja aortan etupuolella vatsaontelossa sijaitsevasta kolmesta sympaattisesta hermosolmusta eli gangliosta. Sisuspunos on aivan pallean alla sijaitseva, vatsa-aortasta lähtevän parittoman sisusvaltimorungon ympärillä. Sisuspunoksesta lähtee sympaattisia hermopunoksia vatsaontelon elimiin. Sisuspunos tunnetaan myös yleisesti nimityksellä solar plexus. Nimitys solar plexus tulee siitä että kyseisen hermosolmun hermotus haarautuu kuin auringon säteet.
Ludvig Saksalainen

Ludvig Saksalainen (804- 876) oli yksi frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kolmesta pojasta. Vuonna 817, kun isän valtakunta jaettiin kolmen pojan kesken, Ludvig sai Baijerin, ja Verdunin sopimuksella 843 hänestä tuli myös Itä-Frankkien kuningas. Hänen hallitsemiaan aluita kutsuttiin nimellä Itä-Francia. Ludvigin valtakunnasta tuli myöhemmin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja lopulta nykyinen Saksa. 
Ludvig vietti lapsuutensa isoisänsä Kaarle Suuren hovissa.
Hänen poikansa kapinoivat, mutta Ludvig taltutti kapinan. Isänsä kuoltua pojat Kaarle Paksu,  Baijerin Karloman ja  Ludvig Nuori jakoivat maat, mutta veljiensä kuoltua Kaarle Paksu kokosi ne jälleen yhteen.
Kari Ukkonen

Ura

Ukkonen oli ensimmäisiä todellisia suomalaisia jalkapalloammattilaisia. Hän kuului maajoukkueen vakiokalustoon yli kymmenen vuoden ajan. Hänen normaali pelipaikkansa oli keskikenttä, mutta Martti Kuusela peluutti häntä myös liberona maajoukkueessa.
Peliuransa loppuvaiheessa Belgiassa ja Ranskassa Ukkonen kävi valmentajakursseja, minkä lisäksi hän on suorittanut Uefan pro-lisenssin. Hän valmensi vuosina 2002–2003 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Seuratasolla Ukkonen valmensi vuodesta 2004 lähtien Turun Palloseuran Veikkausliigajoukkuetta, kunnes hänet korvattiin kauden 2006 päätteeksi Mixu Paatelaisella.
Ukkonen valittiin tammikuusta 2008 lähtien seuraamaan Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö Sixten Boströmiä, joka siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavan Örebro SK:n päävalmentajaksi.
Ville Kupari

Ville Kupari (6. tammikuuta 1900 Rautalampi – 2. toukokuuta 1986 Tampere) oli suomalainen kirvesmies ja kirjanpitäjä, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana 1930- ja 1940-luvuilla. Hänen äitinsä oli torpparin tytär Anna Lydia Kupari.
Kupari kävi kansakoulun ja työskenteli sitten renkinä sekä metsä- ja uittotöissä Konnevedellä aina vuoteen 1924 saakka. Kupari oli kirvesmiehenä Karhulassa 1924–1925 ja sodan jälkeen rakennusyhtiön osakkaana Lahdessa 1945–1947 ja Helsingissä 1947–1958. Viimeksi hän oli rakennusliikkeen varastonhoitajana, asunto-osakemyyjänä ja kirjanpitäjänä Tampereella 1958–1968.
Kupari oli kansanedustajana 1936–1945 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän kuului myös Kymin kunnanvaltuustoon ja Kymenlaakson osuusliikkeen edustajistoon.
Ville Kupari oli naimisissa vuodesta 1922 Hilma Maria Hämäläisen kanssa.
Hal Jackson

Hal Jackson (3. marraskuuta 1915 – 23. toukokuuta 2012) oli afroamerikkalainen radiotoimittaja. Uransa aikana hän rikkoi useita roturajoja, ollen muun muassa maansa ensimmäinen musta urheiluselostaja toimiessaan washingtonilaisella WOOK-radioasemalla.
Jackson työskenteli Washingtonissa vuoteen 1954 asti, juontaen enimmillään neljää päivittäistä ohjelmaa neljällä eri radioasemalla. Tämän jälkeen hän siirtyi New Yorkiin. Vuonna 1971 Jackson oli perustamassa New Yorkin ensimmäistä afroamerikkalaisten omistamaa ja operoimaa radioasemaa.
Hal Jackson nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
V. Alamäki

Lappia-Express

Vuoro lähtee Helsingistä aamuyöllä ja on perillä Rovaniemellä iltapäivällä, matka-ajan ollessa noin 13 tuntia. Paluuvuoro lähtee Rovaniemeltä myöhään iltapäivällä ja on perillä Helsingissä varhain aamulla. Vuoro ajetaan vuoden jokaisena päivänä.
Temerario (D37)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975.
Uluburunin hylky

Uluburunin hylky tai Uluburunin laiva on pronssikautinen  laivanhylky, joka on ajoitettu 1300-luvulle eaa. Hylyn löysi turkkilainen sienensukeltaja vuonna 1982 Turkin Välimerenrannikolta läheltä Antalyan provinssissa sijaitsevaa Kaşin kaupunkia. Hylky on arvokas meriarkeologinen kohde, jossa on suoritettu vedenalaisia arkeologisia kaivauksia vuosina 1984–1994.
Alus lepää merenpohjan rinteessä noin 50 metrin syvyydessä. Aluksen keula on 52 metrin ja perä 44 metrin syvyydessä. Osa lastista on levinnyt rinteeseen 60 metrin syvyyteen saakka. Hylyn vedenalaisia arkeologisia kaivauksia johti Institute of Nautical Archaelogyssä työskennellyt George Bass.

Alus

Hylky on Lähi-idän kauppa-alus, joka on oletettavasti kyproslaista tai levanttilaista alkuperää. Aluksen pituus on noin 15 metriä, ja se saattoi kuljettaa noin 20 tonnia rahtia.
Aluksen runko on osin pahoin vaurioitunut, mutta osia siitä on hyvin säilyneenä. Runkolaudoitus on setripuuta ja rungon rakennustapa on samanlainen kuin myöhemmissä kreikkalaisissa ja roomalaisissa kauppa-aluksissa. Hylystä on löytynyt myös airojen jäänteitä.
Aluksella oli myös ainakin 24 kivistä ankkuria, jotka painoivat 120–210 kilogrammaa; kaksi keveintä kuitenkin vain 16 ja 21 kilogrammaa. Jotkin ankkureista ovat tiettävästi olleet vain vara-ankkureina sekä painolastina aluksen vakauttamiseksi. Vastaavanlaisia yksireikäisiä kiviankkureita on löydetty Cape Gelidonyan laivanhylystä.

Ajoitus

Hylky on ajoitettu myöhäiselle pronssikaudelle. Vuonna 1996 tutkija Cemal Pulak ilmoitti ajoittaneensa aluksen runkoon käytettyjen puiden kaatoajankohdaksi noin 1400 eaa. Aluksella oli myös polttopuuta, joka oli peräisin noin vuonna 1316–1305 eaa. kaadetusta puunrungosta. Tämä on ilmeisesti aluksen uppoamisajankohta, sillä sitä tukevat myös aluksen esinelöydöt.

Aluksen oletettu reitti

Erään mielipiteen mukaan alus olisi ollut purjehtimassa poispäin Kyprokselta, mukanaan kuuden tonnin kupariharkkolasti. Aluksen kuparilasti on analyysien mukaan peräisin kyproslaisista kuparikaivoksista.
Aluksen kansallisuutta ei ole kyetty varmuudella määrittämään, sillä esineistöön kuuluu mykeneläistä, kyproslaista, kaanaalaista, egyptiläistä ja assyyrialaista esineistöä.
Devon Sawa

Nuoruus

Sawa syntyi Vancouverissa kodinhoitaja Joyce Sawalle ja mekaanikko Edward Sawalle. Hänen isänsä on puolalaista syntyperää.

Ura

Sawan mieltymys näyttelemiseen alkoi, kun hän esiintyi pääosassa lastentarhan koulunäytelmässä. Hänen näyttelijän uransa kehittyi nopeasti 1990-luvulla. Sawa esiintyi  elokuvissa Little Giants, Casper, Now and Then, Wild America, Idle Hands, ja Final Destination – viimeinen määränpää. Casperissa hän teki suuren läpimurtonsa, vaikka hänen esiintymisensä kuvaruudussa kesti vain joitakin minuutteja.
2000-luvulla Sawa esiintyi Eminemin ja Didon esittämän Stan-kappaleen musiikkivideolla Stanin roolissa. Sawa on jatkanut tasaisesti työtä yksittäisten elokuvien parissa, kuten Extreme Dating, Devil's Den ja Creature of Darkness. Vuonna 2011 Sawa vieraili draamasarjassa Nikita, jossa hänen oli tarkoitus esittää Owen Elliot -nimistä hahmoa neljän jakson ajan. Hahmo kuitenkin jäi pysyväksi sarjaan ja Devon näytteli Owenia sarjan viimeiseen neljänteen tuotantokauteen asti. Hän myös liittyi elokuvien 388 Arletta Avenue ja The Sibling näyttelijäkasteihin.
Keuhkotuuletus

Keuhkotuuletus on tapahtuma, jossa hengityslihasten toiminnan seurauksena happipitoinen ilma saapuu keuhkoihin ja hiilidioksidipitoinen poistuu. Keuhkotuuletuksen määrä ilmoitetaan normaalisti tilavuutena minuutissa.
Zoran Filipović

Ura pelaajana

Filipović aloitti uransa Belgradin Punaisen tähden riveissä vuonna 1970. Kymmenen seurassa viettämänsä vuoden aikana Filipović juhli kolmea Jugoslavian mestaruutta ja yhtä cup-voittoa. Kaudella 1976–77 hän voitti Jugoslavian liigan maalikuninkuuden 21 osumallaan. Filipović on 39 maalillaan myös Punaisen tähden paras europelien maalintekijä. Kaiken kaikkiaan Filipović esiintyi juniori- ja aikuisten ottelut huomioiden Punaisen tähden paidassa 477 kertaa ja teki hurjat 302 maalia.
1980 Filipović siirtyi ulkomaille. Belgiassa Club Bruggessa viettämänsä kauden jälkeen hän suuntasi portugalilaiseen SL Benficaan. Lissabonilaisseurassa Filipović voitti Portugalin mestaruuden ja cupin kaudella 1982–83. Hän oli myös viemässä omalta osaltaan Benficaa UEFA Cupin loppuotteluun samalla kaudella. Kaksiosaisessa finaalissa RSC Anderlecht oli kuitenkin parempi yhteismaalein 2–1. Filipović lopetti uransa kauteen 1984–85 Boavistan paidassa.
Jugoslavian maajoukkueessa Filipović ei koskaan onnistunut tekemään läpimurtoaan. Hänelle kertyi kaikkiaan vain 13 A-maaottelua ja niissä kaksi maalia.

Ura valmentajana

Filipović aloitti valmennusuransa Boavistan apulaisvalmentajana 1985. Kolmen kauden jälkeen hän sai ensimmäisen tilaisuutensa päävalmentajana SC Salgueirosissa. Hän toimi pienen portugalilaisseuran valmentajana kaikkiaan viisi kautta, kunnes siirtyi 1993 SC Beira-Marin peräsimeen. Pesti aveirolaisseurassa jäi yhden kauden mittaiseksi.
Jätettyään Portugalin kentät Filipović on toimi Jugoslavian jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajana kahteen otteeseen. Hän kuului Slobodan Santračin valmennusryhmään, kun Jugoslavia eteni 1.pudotuspelikierrokselle MM-kisoissa 1998. 
Kaudella 1998–99 Filipović toimi Vujadin Boškovin apulaisena italialaisseura UC Sampdoriassa. Hän siirtyi Boškovin aisapariksi Jugoslavian maajoukkueeseen ja oli mukana johdattamassa Jugoslaviaa EM-kisojen 2000 puolivälieriin.
Vuonna 2001 Filipović palasi päävalmentajan tehtäviin korvaten Slavoljub Muslinin Belgradin Punaisen tähden päävalmentajana. Kaksi kautta seurassa toivat Filipovićille vain yhden cup-voiton kaudella 2001–02. 
Jätettyään Punaisen tähden kauden 2002–03 jälkeen Filipović oli nelisen vuotta sivussa valmennustehtävistä. Helmikuussa 2007 hänet nimitettiin hiljan itsenäistyneen Montenegron maajoukkueen päävalmentajaksi. Filipovićin johdolla Montenegro lähti historiansa ensimmäisiin arvokisakarsintoihinsa syksyllä 2008. Piskuinen maajoukkue jäi lopulta karsintalohkossaan toiseksi viimeiseksi, taakse jäi ainoastaan Georgia. Tammikuussa 2010 kroatialainen Zlatko Kranjčar korvasi hänet maajoukkueen päävalmentajana. 
Maaliskuussa 2010 Filipović siirtyi kolmikuukautisella sopimuksella Romanian liigan hännille juuttuneen nousijajoukkue FC Ceahlăul Piatra Neamţin päävalmentajana.  Kesäkuussa 2010 Filipovićista tuli eteläafrikkalaisen Golden Arrowsin päävalmentaja.  Hän sai potkut maaliskuussa 2011. 
Marraskuussa 2011 Filipovićista tuli kazakstanilaisen FK Atyraun päävalmentaja kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Sivuhenkilöt

Sivuhenkilöt on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2017 Seinäjoella. Vaikuttajina ovat useat vinomman laidan laulu- ja soitinyhtyeet sekä elokuvat. Bändin ensimmäinen EP julkaistiin toukokuussa 2019.
Action SuperCross

Pelaaminen

Peliä ohjataan nuolinäppiä ja välilyöntiä käyttäen. Ylös/alas näppäimet ovat kaasu ja jarru, vasen/oikea näppäimistä kuljettaja 'heilauttaa' itseään mikä aikaansaa moottoripyörän kääntymisen myötä- tai vastapäivään ja välilyönnistä vaihdetaan kulkusuuntaa. Pelialue ei mahdu näytölle kertaalleen, mutta navigoimisti helpottamassa on pieni kartta josta näkee isomman alueen pelaajan ympäriltä.
Kiilaenkelikala

Koko ja ulkonäkö

Kiilaenkelikala kasvaa noin 35 cm pitkäksi.  Se on yleisväriltään sinisävyinen, pyrstö on keltainen ja kyljessä on valkea pystyraita. Nuoret yksilöt ovat värikkäämipiä.

Alkuperä

Kiilaenkelikala on kotoisin Tyynenmeren itäosista: Kalifornianlahdelta Peruun.

Käyttäytyminen

Kiilaenkelikala nyppii elävästä kivestä siinä kasvavaa levää ja pieniä selkärangattomia. Se nyppii myös kivikorallien polyyppeja, joten se ei sovi riutta-akvaarioon. Kiilaenkelikala voi kehittyä aggressiiviseksi, joten sitä ei pidä pitää arkojen kalojen seurassa.

Ravinto

Kiilaenkelikala syö levää ja pieniä selkärangattomia, ennen kaikkea sienieläimiä.
XOR-portti

Xor ja salaus

Tietotekniikassa xor on yleisesti käytetty operaatio. C:n sukuisissa kielissä ja Javassa operaatio merkitään ”^”. Pascal:ssa kuten esimerkiksi Delphi, FreePascal ja Lazarus käytetään varattua sanaa xor . Xoria käytetään salauksessa symmetrisenä salausmenetelmänä. Salaus perustuu avaimen ja lähdetekstin xor-operaatioon: salakielinen teksti saadaan tekemällä XOR operaatio avaimen kanssa ja se puretaan samalla tavalla: salakielinen teksti XOR avain. Jos avain on vähintään yhtä pitkä kuin viesti, salaus on teoriassa mahdoton murtaa. Tällaiseen menetelmään perustuvaan salausta kutsutaan kertakäyttö- (one-time pad) tai Vernamin menetelmäksi. Sen huono puoli on avaimen kertakäyttöisyys. Avaimien pituuden ja kertakäyttöisyyden vuoksi Vernamin menetelmää ei yleensä sovelleta käytäntöön sellaisenaan.
Ernie Pieterse

Ernest "Ernie" Pieterse (4. heinäkuuta 1938 Kapkaupunki – 1. marraskuuta 2017 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1962, 1963 ja 1965. Hän oli parhaimmillaan 10. Etelä-Afrikan GP:ssä 1962. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ja oli kahdesti viides Randin GP:ssä 1963 ja Natalin GP:ssä 1962.
Himalajankivikkorastas

Koko ja ulkonäkö

Koiraan pää, kurkku, niska ja yläselkä ovat kirkkaansiniset ja muu yläosa musta, alapuolelta se on ruosteenpunainen. Siivellä on valkoinen laikku. Naaras on tumman oliivinruskea ja alapuolelta tummaviiruinen. Nuori lintu on kokonaan tumma valkoisin täplin.

Esiintyminen

Laji pesii Himalajan rinteillä noin 50 000–100 000 neliökilometrin alalla ja talvehtii Intiassa ja Pakistanissa. Lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Pesimäaikana mäntymetsissä ja kukkuloiden rinteillä, talvella tiheissä sulkeutuneissa metsissä.

Ravinto

Syö selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä.
Astravets

Ydinvoimalahanke

Valko-Venäjän presidentti hyväksyi virallisesti maaliskuussa 2011 uuden 2,4 GW:n ydinvoimalan rakentamisen Astravetsiin (sijainti 54.759°N, 26.094°E ). Varsinainen rakentamissopimus allekirjoitettiin heinäkuussa 2012. Ensimmäinen 1200 MW:n voimalayksikkö pyritään saamaan tuotantokäyttöön 2018 ja laitoksen toinen yksikkö 2020. Voimalan sijoituspaikkakunta oli päätetty jo 2008 loppuun mennessä. Osa valmistelevista töistä, kuten tie- ja raideyhteyksien rakentaminen, aloitettiin jo 2010 puolella. Laitos rahoitetaan paljolti venäläisellä lainalla (noin 10 miljardia dollaria) ja toimituksesta vastaa venäläinen Atomstroyexport.

Kaupungiksi

Osana Valko-Venäjän ydinvoimalan rakennushankkeen virittämää toimeliaisuutta, uusien asuinalueiden ja infrastruktuurin rakentamista ja kasvavaa kuntaa, Astravetsin keskustaajamalle myönnettiin 27. maaliskuuta 2012 kaupungin status.
Saint-Savin-sur-Gartempe

Luostari

Romaanisessa Saint-Savin-sur-Gartempen luostarissa, jonka rakentaminen aloitettiin 1000-luvun puolessavälissä, on useita yhä loistavassa kunnossa olevia 1000- ja 1100-lukujen seinämaalauksia. Ristinmuotoisen kirkon laivan ja sivulaivan risteymäkohdassa sijaitsee neliömäinen torni.
Ensimmäisenä rakennettiin sivulaiva, kuori ja sen katettu käytävä sekä monikulmainen apsis. Seuraavassa rakennusvaiheessa tehtiin päälaivaan kolme syvennystä, kellotorni ja sen kuisti ja viimeiseksi vielä viimeiset kuusi syvennystä päälaivaan. Kellotorni viimeisteltiin 1300-luvulla yli 80 metriä korkealla kivisellä torninhuipulla.
Risto Hannula

Risto Reino Hannula (26. elokuuta 1936 Pori –  26. helmikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kulttuuritoimittaja ja kriitikko. Hänelle myönnettiin valtion tiedonjulkistamispalkinto kahteen otteeseen 1972 ja 1986.

Henkilöhistoria ja ura

Risto Hannulan vanhemmat olivat rehtori Reino Hannula ja Hilkka Sauramo. Risto Hannula aloitti toimittajanuransa Ylioppilaslehden elokuvakriitikkona vuonna 1956. Viiden vuoden mittaista rupeamaa seurasivat lyhyehköt pestit Satakunnan Kansan ja Uuden Suomen kulttuuritoimittajana. Vuonna 1967 Hannula siirtyi Suomen Sosialidemokraatin kulttuuritoimittajaksi. Hän jäi eläkkeelle 1996.
Erityisen laaja asiantuntemus Hannulalla oli elokuvataiteesta ja jazz-musiikista. Hän oli yksi Pori Jazz -festivaalin perustajista, sekä mukana Pori Jazz 66 ry:n hallituksessa runsaat kymmenen vuotta. Lisäksi hän kuului Suomen dekkariseuran perustajiin. Sanomalehtityön ohella Hannula toimi kielenkääntäjänä. Hänen käännöstöitään on muun muassa Kohtauksia eräästä avioliitosta (Scener ur ett äktenskap).
Hermokaasu

Hermokaasut ovat taistelukaasuja, jotka lamaannuttavat hermostoa.
Kemialliselta rakenteeltaan hermokaasut ovat organofosfaatteja. Ne vaikuttavat inaktivoimalla pysyvästi asetyylikoliinia hajottavan asetyylikoliiniesteraasientsyymin, jolloin asetyylikoliinia kertyy elimistöön ja seuraa kolinerginen kriisi. Huoneenlämmössä hermokaasut ovat nesteitä. Hermokaasut jaetaan yleensä G- ja V-tyypin hermokaasuihin ja ne voidaan luokitella pysyvyyden mukaan myös ilma- tai maastokaasuiksi. G-aineet ovat ilmakaasuja, jotka vaikuttavat lähinnä hengityksen kautta. V-kaasut ovat puolestaan maastokaasuja, jotka vaikuttavat sekä hengityksen että ihon kautta. Tunnetuimpia G-tyypin hermokaasuista ovat tabuuni, somaani, sariini ja V-tyypin hermokaasuista VX. Niitä voidaan levittää maastoon tai aerosolina ilmaan.
Hermokaasut on luokiteltu joukkotuhoaseiksi YK:n päätöslauselmassa 687 ja niiden valmistus ja varastointi on kielletty kemiallisten aseiden kieltosopimuksessa 1993. Kielto tuli voimaan 29. huhtikuuta 1997.
Myrkytyksen oireita ovat muun muassa hikoilu, kouristukset, pupillien supistuminen, syljeneritys, virtsaaminen ja hallitsematon ulostus. Kuolema seuraa tukehtumisesta hengityslihasten lamaantuessa. Hermokaasut kulkeutuvat elimistöön hengityksen kautta, ruoansulatuskanavasta tai ihon läpi. Niiltä suojautumiseen tarvitaan koko vartalon peittävä puku – kaasunaamari ei riitä.
Myrkytyksen vasta-aine on atropiini, jota tarvitaan useita päiviä jatkuvasti.
Argentiinan Grand Prix 1958

Argentiinan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. tammikuuta 1958 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Stirling Moss.
Hagalundin kartano

Hagalundin kartano on kartano Espoossa Tapiolan ja Otaniemen alueella. Sen ovat omistaneet von Wrightit, von Numersit, Sinebrychoffit ja Grahnit.
Kartanon historia alkaa 1540-luvulta. Päärakennus on 1800-luvun alkupuolelta, sen on rakennuttanut Carl Johan von Numers. Vuodesta 1857 kartanon omisti Pavel Sinebrychoff. 1920-luvulla se siirtyi hänen poikansa Paul Sinebrychoffin lesken Fanny Sinebrychoffin veljenpojalle Arne Grahnille. 1950-luvulla kartanon laajat maat muutettiin asuinalueeksi, johon tehtiin Tapiola ja osa Otaniemestä.
Kartanon rakennuksista on jäljellä päärakennus ja kolme vanhaa asuin- ja talousrakennusta Otaniemessä Aalto-yliopiston kampusalueen yhteydessä. Kartanon talleilla toimii Tapiolan ratsastuskoulu.
Kevin Trapp

Seurajoukkueura

Ammattilaisuransa Kaiserslauternissa aloittanut Trapp teki debyyttinsä elokuussa 2008 Saksan cupin ottelussa Carl Zeiss Jenaa vastaan. Kaiserslauternin pudottua Bundesliigasta Trapp siirtyi liigaan nousseeseen Eintracht Frankfurtiin, jossa hän nousi ykkösmaalivahdiksi. Kaudella 2013–2014 Trapp torjui täydet minuutit kaikissa Eintrachtin 34 otteluissa.

Maajoukkueura

Trapp on pelannut useissa Saksan nuorten maajoukkueissa. Viimeksi hän pelasi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa, jossa tilille kertyi yksitoista ottelua.
International Harvester L-sarja

L-sarjan kevyet ja keskiraskaat nokkamallit

Yhdysvaltain merkittävistä ajoneuvojen valmistajista International Harvester esitteli autoissaan viimeisenä uuden, sodan jälkeen suunnitellun ohjaamonsa. KB-sarjan valmistuksen loppuessa vuonna 1949, sen pitkällä keulalla varustettu kapea ohjaamo oli kilpailijoiden tuotteisiin verrattuna vanhanaikaisen näköinen. L-sarjan uusi ja tilavampi "Comfo-Vision"-ohjaamo, leveällä keulalla ja pystyrivoitetulla maskilla tasasi puntit muiden valmistajien kanssa. L-sarjan kevyiden ja keskiraskaiden (light and medium-duty) mallien valikoima alkoi 1/2-tonnisesta L-110-sarjasta ja päättyi kokonaispainoltaan 21 000 lbs (9,5 t) -luokan L-180-sarjaan. Lisäksi keskiraskaaseen sarjaan kuului vetävällä teliakselilla varustettu LF-170 -sarja. Pienemmissä L-110 – L-160 -sarjoissa vanha sivuventtiili-Green Diamond oli korvattu uudella, 220- tai 240-kuutiotuumaisella, OHV-Silver Diamond -moottorilla. L-170- ja L-180-mallien voimanlähteenä oli entisestä Blue Diamond -moottorista päivitetty Super Blue Diamond 269.

L-sarjan raskaat nokkamallit

L-sarjan raskas mallisto oli muotoiltu eri tavalla kuin kevyt- ja keskiraskas mallisto. Raskaissa malleissa käytettiin samaa ohjaamoa kuin keveämmissä, mutta keulan ilme oli jykevämpi. Maski oli kaksiosainen, muodostuen konepeiton jatkeena olevasta, kiinteästä pystyrivoitetusta osasta sekä leveämmästä vaakarivoitetusta alaosasta. Konepeitto oli saranoitu takareunastaan, ja sen sivupellit oli erikseen saranoitu yläosaan, jolloin ne voitiin poistaa moottorin jäähdytyksen tehostamiseksi. Mallisto alkoi kokonaispainoluokan 30 000 lbs (13,6 t) LF-190 -mallista, raskaimpana versiona oli kokonaispainoluokan 45 000 lbs (20,4 t) LF-212. Kaikkien mallien voimanlähteenä oli OHV-Super Red Diamond-moottori. LF-190 -sarjalla se oli 154 bhp-hevosvoimainen (138 netto-hv), 406-kuutiotuumainen (6,65 l) versio, LF-210 -sarjalla 162 bhp-hevosvoimainen (146 netto-hv), 450-kuutiotuumainen (7,3 l) versio. 
Raskaimpana L-sarjan alasarjana oli LD-300 -sarja, johon kuuluivat kaksiakseliset, nokkamalliset Roadliner-rekkaveturit sekä Loadstar-kippiautot. Mallisto koostui kokonaispainoluokan 30 000 lbs (13,6 t) LD-305 rekkaveturista sekä kokonaispainoluokan 36 000 lbs (20,4 t) LD-304 -kippiautosta. Molempien mallien vakiomoottori oli 165 bhp-hevosvoimainen (156 netto-hv) 743-kuutiotuumainen (12 175 cm³), vapaastihengittävä Cummins HRB-600 -dieselmoottori. Vaihtoehtoisina moottoreina oli tarjolla useita eri tehoisia Cummins-dieseleitä, mekaanisella ahtimella tai ilman. Optiomoottoreista voimakkain oli 300 bhp-hevosvoiman (283 netto-hv) mekaanisesti ahdettu Cummins NHRBS-600 diesel. Lisäksi optiolistalta pystyi valitsemaan bensiini- tai butaanikäyttöiset Hall-Scott HS-400, -470 ja -480 -moottorit.

COE-mallit

Vuonna 1951 International Harvester toi markkinoille pystyhyttiset LC-160- ja LC-180 -sarjan rekkaveturit. Näissä Comfo-Vision-ohjaamo oli nostettu moottorin päälle. COE-mallien voimalinja oli yhteneväinen vastaavien nokkamallien kanssa.