google/wiki40b huggingface dataset:
Hopiala

Hopiala on Heikki Klemetin rakentama ja Armi Klementin suunnittelema Helsingin Kulosaaressa sijaitseva puuhuvila. Hopiala sijaitsee Bertel Jungin tien ja Klemetinkujan risteyksessä. Se on yksi harvoja suomalaisia kulttuurikoteja, joka on säilynyt tähän päivään saakka asuntona mm. ansioituneiden kulttuurihenkilöiden käytössä. Tämän mahdollisti Klemetin puolison Armin testamentti Sulasolille.
Hopiala valmistui vuonna 1934 ja Heikki Klemetti asui siinä kuolemaansa eli vuoteen 1953 asti ja Armi Klemetti taas vuoteen 1979 asti. Vuodesta 1982 vuoteen 2002 taloa asutti säveltäjä Einojuhani Rautavaara ja vuodesta 2002 vuoteen 2010 viulisti Kaija Saarikettu.
Chevrolet El Camino

Erikoismallit

El Caminon tunnetuin erikoismalli on El Camino SS, El Caminon perusmallia tehokkaampi, suuremmalla moottorilla varustettu urheilumalli.
Vuodesta 1978 lähtien oli saatavana myös Royal Knight -varustepaketti.
Pääministeri Juha Sipilä on valmistanut El Caminosta häkäpönttökäyttöisen modifikaation nimeltä El Kamina.

Moottorit

El Caminon perusmoottori oli V8, jonka koko vaihteli 283–454 kuutiotuumman välillä, mutta saatavana oli myös kuusisylinterinen rivimoottori. Vuodesta 1978 lähtien El Caminoa sai myös V6-moottorilla.
KTM (yritys)

Kilpaurheilu

Sittemmin KTM on siirtynyt myös moottoriurheilun puolelle. Erityisesti se on saavuttanut suosiota Pariisi–Dakar-aavikkorallissa, jossa sen pyörillä on otettu nyt 9 voittoa peräkkäin (2001-2010, -08 kisa peruttiin). 2003 lähtien KTM on osallistunut myös MotoGP-sarjaan. Suomalainen Mika Kallio ajoi Red Bull KTM-tallissa vuoteen 2008. Suurimmat menestyksensä merkki on kuitenkin saavuttanut endurossa ja motocrossissa. 1990-luvun loppupuolella KTM nousi motocrossin MM-sarjassakin varteenotettavaksi japanilaismerkkien haastajaksi. 2000-luvulla merkillä on saavutettu lajeissa lukuisia maailman-, Euroopan-, Pohjoismaiden ja Suomenmestaruuksia.
Vuosikymmenen puolivälissä kilpailumenestys on nostanut KTM:n enduro- ja motocrosspyörät monessa Euroopan maassa myynnissä jo japanilaismerkkien ohi. KTM-tallissa ajoi kaudella 2008 11-kertainen maailmanmestari sekä 2-kertainen GNCC-sarjan mestari Juha Salminen sekä viisinkertainen maailmanmestari Samuli Aro. Salmisen ja Aron jälkeen menestynein endurokuljettaja on Marko Tarkkala. Menestynein ulkomaalainen on kaksinkertainen maailmanmestari Ivan Cervantes.
Get Scared

Get Scared on yhdysvaltalainen rockyhtye Laytonista, Utahista. Yhtye perustettiin vuonna 2008.
Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä, Cheap Tricks and Theatrics, vuonna 2009. Toinen EP, Get Scared, julkaistiin 2010. Yhtyeen debyyttistudioalbumi, Best Kind of Mess, julkaistiin 12 heinäkuuta 2011. Nicholas Matthews lähti yhtyeestä liittyäkseen toiseen yhtyeeseen, Blacklisted Me. Get Scared julkaisi Cheap Tricks and Theatrics B-Sides -EP:n 19. joulukuuta 2011 ilman mitään edeltäviä ilmoituksia. Joel Faviere korvasi Matthewsin yhtyeessä vuonna 2011. Yhtyeen kolmas EP, Built for Blame, Laced with Shame, julkaistiin 2012, Favieren ollessa laulajana. Faviere sai potkut yhtyeestä muutama kuukausi EP:n julkaisemisen jälkeen, koska Matthews liittyi takaisin yhtyeesenn. Matthewsin paluun jälkeen yhtye teki sopimuksen Fearless Recordsin kanssa ja julkaisi toisen täyspitkän albuminsa, Everyone's Out To Get Me 11 marraskuuta 2013. Yhtyeen kolmas studioalbumi, Demons, julkaistiin 30. lokakuuta 2015.
Peter Niers

Peter Niers (tai Nirsch) oli saksalainen kiertelevä ryöväri ja sarjamurhaaja, joka teloitettiin 16. syyskuuta 1581 Neumarkt in der Oberpfalzissa. Hänen ja hänen rikostovereittensa tunnustusten perusteella hänet tuomittiin 544 murhasta, josta 24 oli raskaana olevista naisista irti leikattuja sikiöitä, joita käytettiin mustassa magiassa. Hän koki olevansa maagi.
Härmä (kasvitauti)

Härmät ovat härmäsienten aiheuttamia yleisiä ja nopeasti leviäviä kasvitauteja. Härmä tarttuu useisiin kasvilajeihin, ja sen huomaaminen on helppoa, koska itiöpesäkkeet ovat suuria ja vaaleita. Härmä kasvaa vain kasvin maanpäällisissä osissa, joissa sen pienet itiöpesäkkeet lopulta yhtyvät suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Tartunta lähtee leviämään alalehdistä ylöspäin. Myös varret saavat osansa härmästä.
Härmä viihtyy viileässä, varjoisassa ja huonosti tuulettuvissa kasvustoissa. Korkea ilmankosteus saa härmän itämään ja leviämään terveisiin lehtiin.

Härmä viljassa

Erysiphe graminis eli sieni, joka aiheuttaa härmän, selviää kylmissä olosuhteissa. Se selviää talven yli viljapelloissa. Härmän suosimia olosuhteita yritetään karsia tartuntojen vähentämiseksi. Jos viljakasvusto on liian tiheä, ilma ei pääse liikkumaan, mikä nostaa kasvuston ilmankosteutta suureksi ja lisää härmän leviämisriskiä.
Härmää voidaan torjua kemiallisilla kasvinsuojeluaineilla.
Giuseppe Amato

Giuseppe Amato (oikealta nimeltään Giuseppe Vasaturo, 24. elokuuta 1899 Napoli – 3. helmikuuta 1964 Rooma) oli italialainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Napolin elokuvayhtiöissä työskennellyt Amato kokeilu onneaan Hollywoodissa, mutta palasi vuonna 1932 Italiaan, jossa hän tuotti Mario Bonnardin ohjaustyöt Cinque a zero ja Varastettu ääni (Tre uomini in frac) sekä joukon muita suosittuja komedioita. 1930- ja 1940-lukujen vaihteessa hän tuotti muun muassa Mario Camerinin komedian I grandi magazzini (1939) ja Alessandro Blasettiin elokuvan Quattro passi fra le nuvole (1942). Toisen maailmansodan jälkeen Amato tuli tunnetuksi erityisesti Vittorio De Sican neorealististen klassikkojen tuottajana. Hänen viimeinen suuri tuotantonsa oli Federico Fellinin Ihana elämä vuonna 1960. Amato myös ohjasi joukon elokuvia.
Greta Small

Greta Small (s. 10. lokakuuta 1995) on australialainen alppihiihtäjä.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Small sijoittui superalppiyhdistetyssä 25:nneksi, syöksylaskussa 33:nneksi, suurpujottelussa 45:nneksi sekä pujottelussa 45:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Small sijoittui superalppiyhdistetyssä 15:nneksi, syöksylaskussa 29:nneksi ja suurpujottelussa 41:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Small kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin pujottelussa lokakuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 45:nneksi Beaver Creekin supersuurpujottelussa marraskuussa 2013. Hän on voittanut neljä Australian-mestaruutta, kahdesti pujottelussa ja kahdesti suurpujottelussa.
Nina Genke-Meller

Nina Genke-Meller (1893 Kiova – 1954 Moskova) oli ukrainalais-venäläinen taidemaalari ja lavastaja.

Elämänvaiheita

Genke-Mellerin isä oli alankomaalainen ja äiti venäläinen. Hän valmistui ylioppilaaksi Kiovassa vuonna 1912 ja työskenteli seuraavana vuonna opettajana. Hän opetti maantietoa, historiaa ja piirustusta. Kiinnostus taiteeseen heräsi ja hän aloitti taideopinnot Kiovassa vuonna 1914.
Opiskelupaikkana oli Aleksandra Eksterin perustama studio ja edettyään opinnoissaan pidemmälle Genke-Meller työskenteli studiossa assistenttina vuodet 1915–1917. Vuodesta 1915 lähtien hän työskenteli yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa Verbovkan kylän kansan keskuksessa taiteilijana. Kyseisessä kylässä työskenteli myös muita suprematismiin syntyyn vaikuttaneita taiteilijoita kuten Kazimir Malevitš ja Olga Rozanova. Vuonna 1915 järjestettiin Moskovassa etelävenäläisen modernin taiteen näyttely, johon Genke-Meller osallistui yhdessä Aleksandra Eksterin kanssa. 
Genke- Meller oli aktiivisesti mukana järjestämässä vuonna 1917 pidettyä järjestyksessä toista venäläisen nykytaiteen näyttelyä. Näyttely oli yleisömenestys. Seuraavana vuonna hän palasi Kiovaan, missä toimitti taidelehteä. 
Moskovaan Genke-Meller palasi vuonna 1924. Syynä oli perhetragedia, hänen vanhin lapsensa oli kuollut. Työpaikka löytyi N.P. Lamanovin studiosta, jossa hän suunnitteli tapetteja ja posliiniesineitä.
Shajar al-Durr

Shajar al-Durr oli aijubidien aikaisen Egyptin naispuolinen sulttaani noin kolmen kuukauden ajan vuonna 1250. Hän nousi valtaan miehensä As-Salih Ayyubin ja tämän toisen naisen saaman alun perin kruununperijäksi suunniteltun al-Mu’azzam Turanshahin kuoltua. Shajar al-Durr luopui lopulta vallasta mamelukkien hyväksi. Vallanvaihdoksen jälkeenkin hän vaikutti jonkin aikaa maan hallinnon kulisseissa, kunnes hänet otettiin vangiksi maan valtaistelujen aikana. Hänen ruumiinsa löytyi lopulta Kairon sitadellin ulkopuolelta vuonna 1257.

Elämäkerta

Shajar al-Durr oli alun perin turkkilaistaustainen orja ja yksi ajubidihallitsija al-Salih Ayyubin jalkavaimoista. Lopulta hänestä tuli tämän pääasiallinen vaimo ja hän synnytti pojan nimeltä Khalil. Khalil kuoli pian syntymänsä jälkeen, mutta al-Durr säilytti lempinimensä Umm Khalil eli Khalilin äiti loppuelämänsä ajan.
Al-Salih Ayyub kuoli Egyptiin suuntautuneen seitsemännen ristiretken aikana vuonna 1249. Hän oli osoittanut vaimonsa ja kaksi muuta henkilöä turvaamaan al-Mu’azzam Turanshahin valtaannousun, joka oli Ayyubin poika toisen naisen kanssa. Mamelukit eli orjasotilaat surmasivat kuitenkin Turanshahin pian tämän Egyptiin saapumisen ja valtaannousun jälkeen 2. toukokuuta 1250. Kaksi päivää myöhemmin al-Durr julistettiin sulttaaniksi. Naisen nousu kuningaskunnan päämieheksi oli hyvin epätavallista keskiaikaisissa islamilaisissa yhteiskunnissa, vaikka heitä oli toiminut esimerkiksi sijaishallitsijoina. Naisena samassa asemassa sulttaanina oli toiminut ennen al-Durria vain Delhin sulttaani Radiyya vuosina 1236-1240.
Aijubidien Syyrialaiset alueet eivät tunnustaneet uutta hallitsijaa ja al-Durr hallitsi vain aijubudien Egyptiä. Heinäkuussa 1250 al-Durr luopui asemastaan mamelukki Aybak al-Turkumanin hyväksi. Päätökseen vaikutti todennäköisesti nimenomaan Syyrian aijubidien ja etenkin Damaskosta ja Aleppoa hallinneen al-Nasir Yusufin painostus. Aybak luopui itsekin pian vallasta nuoren aijubidiprinssi al-Ashraf Musan hyväksi. Jonkin aikaa vallanvaihdoksen jälkeen Aybak ja al-Durr avioituivat ja käyttivät todellista valtaa nuoren hallitsijan kulisseissa. Vuonna 1254 Aybak syrjäytti al-Ashraf Musan ja nai Mosulia hallinneen Badr al-Din Lu’lun tyttären. Al-Durr vastasi tähän murhauttamalla Aybakin 10. huhtikuuta 1257. Murhaa seurasi valtataistelu, jonka voittivat lopulta Aybakin pojan al-Mansur ’Alin kannattajat. Shajar al-Durr vangittiin ja 28. huhtikuuta hänen ruumiinsa löydettiin Kairon sitadellin ulkopuolelta. Ajan kuluessa al-Durrin elämään liitettiin useita piirteitä, joita ei tunneta varhaisimmista kertomuksista.
Asko Sahlman

Ura ja elämä

Asko Sahlman syntyi Ilmari ja Sirkka Sahlmanin kolmilapsisen perheen keskimmäiseksi. Näyttelijänura sai alkunsa 1968 Joensuun kaupunginteatterissa Jouko Turkan ohjaamassa näytelmässä Anu ja Mikko. Joensuussa käydyn keskikoulun jälkeen hän lähti viideksi vuodeksi merille. Sahlman palasi Suomeen, meni naimisiin ja opiskeli ravintolan esimieheksi. Hän työskenteli ravintolapäällikkönä ja keittiömestarina eri puolilla Suomea. Sahlman vaimoineen muutti Kuopiosta Romaniaan ja Jugoslaviaan matkaoppaiksi vuonna 1981. Palattuaan Suomeen hänet kiinnitettiin 1984 yllättäen Mikkelin teatteriin. Nuoruuden haave näyttelijän ammatista toteutui. Sahlman koukkasi Kokkolan kaupunginteatterin kautta Tampereelle, jossa hän työskenteli sekä Tampereen Teatterissa että Tampereen Työväen Teatterissa. Lisäksi hän näytteli Teatteri 2000:ssa ja Hämeenlinnan kaupunginteatterissa. Sahlman oli teatterikiertueilla paitsi Suomessa myös Virossa.
Tamperelainen Yle TV2 työllisti Sahlmania televisiotuotannoissaan. Hänelle leimallisia rooleja olivat poliisit sekä tyypitellyt "perisuomalaiset" mieshahmot. Poliisia hän näytteli myös Maalaiskomedia-sarjan kaikissa neljässä tuotantokaudessa. Ystäviltään Sahlman sai lempinimen ”Lamminpään Kullervo Kalske”. Vuosina 2008–2010 Sahlman näytteli Hannes Säkkijärveä Yle TV1:n poliittisessa satiirissa Ihmisten puolue. Hän antoi myös omia runo- ja lauluiltoja. Eräs hänen runokoosteistaan on Ilpo Tiihosen teksteihin perustuva 9Elämää.
2000-luvulla Asko Sahlman näytteli myös Virossa. Hänet nähtiin suomalais-virolaisessa näytelmässä Taksirengit – Taksojuhid. Vanemuine-teatterissa hän tulkitsi Antti Ihalaista viron kielellä. Talvella 2008 Sahlman näytteli Q-teatterissa näytelmissä Kauppamatkustajan syntymä ja Peltirumpu. Kesällä 2008 Sahlman näytteli jälleen poliisi Pentti Juurikkalaa Mooseksen perinnössä Oulun Toppilassa. Sahlman myös antoi äänensä jättiläishiidelle lastenohjelmassa  Hui hai hiisi.
Sahlmanilla on kaksi tytärtä. Hän harrasti muun muassa puutarhanhoitoa ja moottoripyöräilyä. Hänen moottoripyöränsä oli vuosimallia 1972 ja Moto Guzzi -merkkinen.
Sahlman kuoli Lempäälän kohdalla valtatie 3:lla tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa syyskuussa 2011 ollessaan palaamassa Espoon kaupunginteatterin esityksestä. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi morsiamen isän rooli Espoossa esitetyssä Bertolt Brechtin näytelmässä Pikkuporvarihäät.
Sahlman oli vaimonsa Maarit Saarelaisen kanssa yhdessä 40 vuotta, kuolemaansa asti.
Dominic Monaghan

Ura

Vaikka Monaghan teki nuorena töitä monella alalla hän halusi aina näyttelijäksi. Toisen vuotensa jälkeen St. Anne's High Schoolissa Dominicista tuli koulun vakionäyttelijä esimerkiksi  sellaisissa koulunäytelmissä kuin Oliver Twist, A Christmas Carol ja Bugsy Malone ennen liittymistään Manchester Youth Theatreen. Siellä hänet valittiin näyttelemään Geoffrey Shawcrossia neljän kauden ajan ohjelmassa Hetty ratkaisee. Monaghanin ensimmäinen elokuvarooli oli saksalaisena merimiehenä Sashana televisioelokuvassa Vihollisen vesillä.
Monaghan on selostaja Ringers: Lord of the Fans -dokumentissa Taru sormusten herrasta -fandomista. Vasemmassa kädessään Monaghanilla on tatuointi Elvish-sanasta ”yhdeksän”, joka on merkki osallistumisesta Taru sormusten herraan, ja se osoittaa, että hänen hahmonsa oli yksi Sormuksen ritareista, joita oli yhteensä yhdeksän. Myös useat muut elokuvassa näytelleet ottivat samanlaiset tatuoinnit elokuvan tuotannon aikana. Tatuoinnin alapuolella on toinen, jossa lukee ”Life imitates art” (suom. Elämä jäljittelee taidetta). Vasemmassa kädessään hänellä on tatuointi ”Living is easy with eyes closed” (suom. Eläminen on helppoa silmät kiinni), joka on ote The Beatlesin kappaleesta ”Strawberry Fields Forever”. Vasempaan jalkaan änellä on tatuoituna kaksi tähteä, joista toinen on musta ja toinen valkoinen.
X-Men -spin-offissa X-Men Origins: Wolverine Monaghanin piti näytellä elokuvan hahmoa nimeltä Bernell Bohusk, mutta hän näyttelikin Chris Bradleytä.
Thonac

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyys on Vézèrejoen rannalla oleva linna Château de Losse. Se on valmistunut vuonna 1576. Linnan sisustus ja huonekalut ovat 1500- ja 1600-luvuilta. Linnan puutarha kuuluu Ranskan kulttuuriministeriön nimeämälle merkittävien puutarhojen listalle (Jardin remarquable).

Tunnettuja kuntalaisia

Yvon Delbos (1885-1956), Poliitikko, Ranskan ulkoministeri 1936-1938
Youri Tielemans

Seurajoukkueura

Lokakuussa 2013 Tielemans teki debyyttinsä Mestareiden liigassa kaikkien aikojen nuorimpana belgialaispelaajana 16 vuoden, 4 kuukauden ja 25 päivän ikäisenä. Samalla kaudella 2013–2014 Tielemans voitti Anderlechtin kanssa Belgian mestaruuden. Hän voitti 2014 myös Belgian supercupin. Toistamiseen hän voitti Belgian-mestaruuden kaudella 2016–2017. Hän pelasi Anderlechtissa pudotuspelit mukaan lukien kaikkiaan 139 liigaottelua, joissa teki 26 maalia. Hän siirtyi Ranskan pääsarjassa pelaavaan Monacoon kesällä 2017. Kevätkauden 2019 hän pelasi lainalla Leicesterissä, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2019.

Maajoukkueura

Tielemans pelasi Belgian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua, joissa teki kuusi maalia. A-maajoukkueeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran kesäkuussa 2015. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Alankomaita vastaan marraskuussa 2016. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi neljä päivää myöhemmin MM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Arvokilpailujen lopputurnauksessa hän debytoi MM-kilpailujen 2018 alkulohkon ottelussa Tunisiaa vastaan. Hän pelasi Belgian pronssijoukkueessa kaikkiaan neljässä ottelussa.
Terrakotta

Terrakotta (ital. terra cotta = poltettu savi) tarkoittaa lasittamattomia ja matalassa lämpötilassa poltettuja savesta tehtyjä huokoisia keramiikkaesineitä. Näiden esineiden väri vaihtelee kellertävästä punaisenruskeaan riippuen saven mineraaleista, polttouunin lämpötilasta ja polton pituudesta. Nykyisiä punasavesta tehtyjä taloustavaroita, kuten lasittamattomia kukkaruukkuja, sanotaan punasavituotteiksi ja termiä terrakotta käytetään taide-esineistä. Terrakotta-termiä voidaan joskus käyttää myös lasitetuista, mutta huokoiselle ja punertavalle perusaineelle tehdyistä esineistä.
Mesopotamiassa terrakotasta tehtiin pieniä veistoksia, joko valamalla tai muovailemalla, mutta erilaisten käyttöesineiden materiaalina sitä on käytetty jo paljon varhaisemmalla ajalla. Kaikki tunnetut antiikin kansat ovat valmistaneet terrakotasta monenlaisia käyttö- ja koriste-esineitä.
Keskiajalla terrakottaa käytettiin myös ornamenttitaiteen raaka-aineena sekä erilaisten veistosten valmistuksessa, ja se kelpasi hyvin arvokkaidenkin teosten materiaaliksi.
Gaeilgeoir

Gaeilgeoir on iirin kielen harrastaja. Gaeilgeoir on iirin sana, joka tarkoittaa iiriä puhuvaa henkilöä. Alkujaan sanalla tarkoitettiin kielen äidinkielistä puhujaa, mutta nykyään pikemminkin kielen harrastajaa, joka ei puhu sitä äidinkielenään. Syntyperäisten keskuudessa sanalla on hieman ironinen kaiku, koska sillä voidaan nimenomaan vihjaista, että asianomainen ei hallitse iiriä kovin hyvin. Irlannin englannissa voidaan iirin kieltä hyvin osaavasta henkilöstä käyttää myös nimitystä Ireeshian. Joskus tämän iirinkielisen sanan näkee englanninkielisissä yhteyksissä myös muodossa Gayligore.
Gaeilgeoir-käsite lähes nykyisessä merkityksessään syntyi 1893, kun Douglas Hyde perusti Conradh na Gaeilge -järjestön edistämään iirin kieltä nimenomaan puhuttuna nykykielenä - aiemmat kieltä puolustaneet hankkeet olivat keskittyneet klassisen iirinkielisen runouden keräämiseen ja säilyttämiseen jälkipolville. Pitkään gaeilgeoirit yhdistettiinkin juuri tähän järjestöön ja sen jäsenistöön, mutta nykyään iirinkielisyysliikkeen järjestökenttä on selvästi laajempi.
Gaeilgeoir-käsitteen alakäsitteinä on pidettävä sellaisia ilmauksia kuin Fíor-Ghael ja lá breá.
Fíor-Ghael eli tosigaelilainen tarkoittaa, kuten muuan gaeilgeoir asian määritteli, Gaeilgeoir with attitude. Tosigaelilainen ei ainoastaan harrasta iirin kieltä, vaan pyrkii myös olemaan harras (ja konservatiivinen) katolinen sekä seuraa ennen muuta Gaelic Athletic Associationin puitteissa harrastettuja urheilulajeja, kuten hurlingia ja gaelilaista jalkapalloa. Tosigaelilaisten vaikutusvalta iirinkielisyystoiminnassa alkoi luultavasti heikentyä samaan aikaan kun Irlanti muutenkin avautui maailmalle kuusikymmenluvun kulttuurimurroksen myötä. Kuitenkin Irlannissa on yhä ihmisiä, jotka pitävät kaikkia gaeilgeoireja vanhoillisina tosigaelilaisina, ja iirinkielisyysliike joutuukin ponnistelemaan lähes työkseen irti tästä maineesta. Iirin kielen yhteiskunnallista asemaa Irlannissa tutkinut Camille O'Reilly pitää tosigaelilaiskliseetä osana sitä, mitä hän kutsuu "kuolleen kielen diskurssiksi": kyseessä on puhetapa, joka pyrkii leimaamaan iirin auttamattomasti kuolleeksi kieleksi ja sen puhujat osaksi konservatiivisten voimien salaliittoa, joka estää Irlantia kehittymästä "moderniksi" maaksi. Tähän puhetapaan kuuluu myös gaeilgeoirien esittäminen IRA:n terroristeina tai näiden myötäilijöinä.
Lá breá tarkoittaa "kaunis päivä", tai vapaammin käännettynä "kaunis ilma tänään". Syntyperäisillä, Irlannin länsirannikon kylissä asuvilla iirinpuhujilla on tapana kutsua tällä pilkkanimellä henkilöitä, jotka eivät osaa sanoa iiriksi muuta kuin "kaunis ilma tänään".
Ted Wass

Ted Wass (s. 27. lokakuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen tunnetuin roolinsa on Danny Dallas tilannekomediassa Kupla. Elokuvien ja sarjojen lisäksi hän on näytellyt Broadwaylla.
Wass oli vuodesta 1979 naimisissa näyttelijä Janet Margolinin kanssan tämän kuolemaan saakka. Hän solmi Nina Wassin kanssa uuden avioliiton vuonna 1996.
Ilmari Killinen

Ilmari Killinen (28. heinäkuuta 1876 Kokemäki – 22. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen insinööri, poliitikko, virkamies ja laulaja.
Killisen vanhemmat olivat kuuromykkien koulun johtaja Kustaa Killinen ja Matilda Josefina Lagus. Hän valmistui koneinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1900 ja seuraavana vuonna Saksasta sähköinsinööriksi. Killinen toimi ensin luotsilaitoksen apulaisinsinöörinä 1902–1912 ja sitten G. W. Sohlberg Oy:n insinöörinä 1912–1917, sosiaalihallituksen työnvälitysosaston johtajana 1917–1918, konekauppa Aatra Oy:n teknillisenä johtajana 1918–1923, Helsingin teollisuuskoulun sähkötekniikan lehtorina 1923–1926 ja kauppa- ja teollisuusministeriön toimistopäällikkönä 1926–1936. Tullihallituksen pääjohtajaksi hänet nimitettiin 1936, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti.
Edistyspuoluetta edustanut Killinen oli kauppa- ja teollisuusministeri Kivimäen hallituksessa 1932–1936. Hän oli lisäksi muun muassa Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä Valtion Patruunatehtaan, Outokummun kaivoksen ja Outokumpu Oy:n johtokunnan puheenjohtaja, otti osaa mieskuorojen toimintaan, julkaisi teoksen Voiman saanti ja siirto (1916) ja laati G. W. Sohlberg Oy:n, Suomen Metalliteollisuuden työnantajaliiton ja Helsingin puhelinlaitoksen juhlajulkaisut.
Laulajana Killinen teki neljä levytyksiä vuonna 1928 ja kaikki tehtiin pianon säestyksellä.
Killisen puoliso vuodesta 1900 oli Lilli Karolina Hallman.
Sydänperä

Sydänperä (joskus myös Syväperä) on kylä Mynämäen kunnan Mietoisissa, Varsinais-Suomessa. Sydänperän naapurikyliä ovat Soukko, Aarlahti, Hietamäki, Nummi ja Antikkala. Kylä on harvaan asuttu.
Kylän kantatila sijaitsee pienellä mäellä ja kylän Mynälahden laaksossa olevat pellot ympäröivät sitä. Sydänperä oli 1500-luvun alussa yhden manttaalin suuruinen rälssi. Sittemmin se siirtyi kuninkaan perintöomaisuudeksi. Tila oli 1600-luvun puolen välin aikoihin hetken jaettuna kahtia, jolloin se toimi muun muassa kersantin virkatalona. Vuoteen 1930 asti tila oli vuokraajan viljelemä valtion kruununtila. Kylässä oli 1900-luvun alussa muutamia mäkitupalaisia ja itsellisiä. Vuonna 1929 Sydänperästä lohkottiin Järvelä-niminen tila, joka liitettiin myöhemmin osaksi Karjalan kuntaa.
Minimani

Historiaa

Minimanin perusti vuonna 1986 Juhani Metsäranta toimittuaan ensin 26 vuotta K-kauppiaana Seinäjoella. Aluksi Minimani toimi halpakauppana ostaen isoja eriä ja myyden ne edullisesti. 1990-luvulla ketju laajeni, kun kaupat perustettiin Vaasaan, Kokkolaan ja Jyväskylään. 2000-luvulla Minimani on uudistanut myymälöitä hypermarket-kaupoiksi, ja Lempäälän Ideaparkkiin on tehty käyttötavaraan keskittyvä kauppa. Espoon Olarissa toimi Minimani vuosina 2005-2011. 
Minimanin toimitusjohtajana on syksystä 2013 lähtien toiminut entinen Keskon aluejohtaja Heikki Tynjälä. Hänen edeltäjänsä oli S-ryhmässä pitkän uran tehnyt kauppaneuvos Kalle Lähdesmäki.
Vuonna 2018 Minimani on kaavaillut myymälää Rovaniemen Lampelaan.
Huohotin

Huohotin on nelitahtisissa polttomoottoreissa käytettävä paineentasausputki, joka tasoittaa kampikammion paineet. Paineiden tasaaminen on tarpeen, koska parhaatkaan polttomoottorin sylinterit eivät voi olla täysin tiiviit. Moottorin käyntilämpötilan nousu nimittäin aiheuttaa lämpölaajenemista liikkuvissa osissa ja edelleen kiinnileikkaantumisvaaran. Siksi palamiskaasujen täytyy päästä myös männänrenkaiden ohi moottorin kampikammioon. Jos näitä kaasuja ei päästettäisi pois, kehittyisi kampikammioon ylipaine. Tästä seurauksena olisi öljytiivisteiden pettäminen ja voiteluöljyn valuminen maahan, sekä pahimmassa tapauksessa moottorin vaurioituminen öljyn loppuessa.

Toiminta

Nykyaikaiset päästömääräykset eivät enää hyväksy ohivuotokaasujen päästämistä ulkoilmaan niiden sisältämän öljyhöyryn, palamattoman polttoaineen ja käsittelemättömien palamiskaasujen myrkyllisyyden takia. Tästä syystä huohotin yhdistetään ottomoottoreissa yleensä sekä moottorin imuputkistoon "imusarjaan" että moottorin ilmansuodattimen koteloon. Imusarjaan johtavaan letkuun laitetaan yleensä venttiili rajoittamaan moottorin ilmansaantia tätä kautta. Ilmansuodattimen koteloon huohotin yhdistetään, koska täyskaasulla imusarjaan ei välttämättä muodostu riittävää alipainetta jotta ohivuotokaasut imeytyisivät moottoriin. Sen sijaan ilmansuodattimesta ne pääsevät imeytymään. Dieselmoottoreissa huohotin on yleensä yhdistetty vain imusarjaan. Kaasuläpällä kuristetuissa dieselmoottoreissa sen sijaan käytetään usein samaa menettelyä kuin ottomoottoreissakin.