Lost

Idea

Sarjan idean kehitti ABC:n silloinen johtaja Lloyd Braun ollessaan lomalla Havaijilla vuonna 2003. Braun tilasi käsikirjoituksen, joka olisi Kärpästen herran, Cast Away – tuuliajolla, televisiosarja Gilligan’s Islandin ja suositun Selviytyjien risteytys. Gadi Pollack on sanonut, että osaltaan Lostiin vaikutti videopeli Myst. Jeffrey Lieber palkattiin käsikirjoittamaan sarjan pilottijakso. Braun ei ollut tyytyväinen tulokseen ja otti yhteyttä televisiosarja Aliaksen luojaan, J. J. Abramsiin, jolla oli sopimus silloisen Touchstone Televisionin kanssa. Vaikkei Lieber ollut tekemisissä sarjan kanssa sen koko tuotannon ajan, hänet merkittiin yhdeksi sarjan luojista Writers Guild of American pyynnöstä.
Abrams suostui käsikirjoittamaan sillä ehdolla, että sarja olisi yliluonnollinen. Hän alkoi työstää sarjaa Damon Lindelofin kanssa kirjoittaen sarjan tyylin ja sen hahmoja. Yhdessä Abrams ja Lindelof tuottivat ja yksityiskohdistivat mytologiaa ja juonenkäänteitä niin, että materiaalia oli viiden kauden verran. Sarjan kehitystä mutkistivat tiukat aikataulut, koska ohjelma tilattiin vuoden 2004 loppupuolelle. Lyhyestä aikataulusta huolimatta luova ryhmä pysyi tarpeeksi joustavana muokatakseen hahmot sopimaan näyttelijöihin, joita he toivoivat sarjaan.
Lostin kaksiosainen pilottijakso oli televisiohistorian kallein 10–14 miljoonalla dollarilla. Tuohon aikaan normaali budjetti oli noin 4 miljoonaa dollaria. Sarjan ensiesitys oli 22. syyskuuta 2004, ja siitä tuli heti vuoden 2004 yksi suurimmista arvostelumenestyksistä. Muiden ABC:n sarjojen, kuten Täydellisten naisten ja Greyn anatomian tapaan, Lost tuotti yhtiölle huikeita summia. Pilottijakson maailman ensi-ilta oli 24. heinäkuuta 2004 San Diegossa vuosittain pidetyssä Comic-Con -tapahtumassa.

Näyttelijöiden valinta

Monet ensimmäisen kauden rooleista valittiin tuottajien mieltymyksen perusteella. Päähenkilö Jackin oli alun perin tarkoitus kuolla pilottijaksossa ja roolin esittäjäksi kaavailtiin Michael Keatonia. ABC:n johto halusi kuitenkin jättää Jackin eloon. Ennen kuin Jackin kohtalosta päätettiin, Katen piti nousta porukan johtajaksi. Katen hahmon piti alun perin olla keski-ikäinen liikenainen, jonka miehen oletettiin kuolleen maahansyöksyssä. Myöhemmin rooli annettiin Roselle. Dominic Monaghan koe-esiintyi Sawyerin rooliin, joka oli tuolloin suunniteltu pukua käyttäväksi huijariksi. Tuottajat pitivät Monaghanin esiintymisestä ja muuttivat Charlien hahmoa, jonka piti aluksi olla keski-ikäinen entinen rocktähti, Monaghanille sopivaksi. Jorge Garcia koe-esiintyi myös Sawyerin rooliin, mutta sen sijaan hänelle kirjoitettiin Hurleyn osa. Kun Josh Holloway koekuvattiin Sawyerin rooliin, tuottajat pitivät hänen hahmoon tuomasta säväyksestä (hän potki useasti tuolia unohtaessaan repliikkinsä ja suuttui koe-esiintymisessä) ja hänen eteläisestä aksentistaan niin paljon, että he muuttivat Sawyerin sopimaan Hollowayn näyttelemistyyliin. Yunjin Kim koe-esiintyi Katen rooliin, mutta tuottajat kirjoittivat Sunin hahmon Kimille ja Jinin hahmon, jota esittää Daniel Dae Kim, hänen miehekseen. Sayid, jota esittää Naveen Andrews, ei ollut myöskään alkuperäisessä käsikirjoituksessa. Locke ja Michael kirjoitettiin myös näyttelijöille. Emilie de Ravin, joka esittää Clairea oli alun perin palkattu vain vierailevaksi näyttelijäksi. Toisella kaudella Michael Emersonin suunniteltiin esittävän Beniä (”Henry Gale”) kolmen jakson ajan. Hänen rooliaan pidennettiin ensin kahdeksaan jaksoon, ja lopulta hänet otettiin pääosanäyttelijäksi sarjan loppuun saakka.

Jaksojen formaatti

Jaksoilla on erityinen rakenne: jokainen jakso alkaa pysähtyneellä otoksella, jota seuraa usein lähikuva jonkun sarjan hahmon silmästä. Sen jälkeen ruutuun tulee Lost-tunnus mustalle taustalle. Alkutunnuksen jälkeen kaikkien näyttelijöiden nimet esitetään ruudun alakulmassa sukunimen mukaan aakkosjärjestyksessä (joissain jaksoissa nimet tulevat kulmaan ennen alkua). Jokainen jakso sisältää tapahtumia, jotka eivät sijoitu saarelle, niin sanottuja ”takaumia” tai ”etuumia”, pääosassa olevan tarinan lisäksi. Suurin osa jaksoista loppuu jännittävään juonenkäänteeseen, joka paljastetaan sekunteja ennen kuin Lost-tunnus palaa takaisin ruutuun. Muut jaksot loppuvat loppukohtaukseen, joka yksinkertaisesti haalistuu mustaan. Erityisesti hyvin traagisten tai tunteikkaiden loppukohtausten päätteeksi Lost-tunnukseen tavallisesti liittyvä ääni on vaiennettu.

Musiikki

Lostissa on orkestraalinen taustamusiikki, jonka soittaa Hollywood Symphony Orchestra ja jonka on säveltänyt Michael Giacchino. Giacchino sävelsi musiikin myös moniin muihin sarjan tapahtumiin, paikkoihin ja hahmoihin. Giacchino tavoitti osan tunnuksen äänistä epätavallisilla instrumenteilla kuten hankaamalla lentokoneen rungon paloja yhteen. 21. maaliskuuta 2006 levy-yhtiö Varèse Sarabande julkaisi Lostin ensimmäisen tuotantokauden soundtrackin nimellä Lost (Original Television Soundtrack). Se sisältää täysipituiset versiot kauden suosituimmista teemoista ja tunnusmusiikeista. Varése Sarabande julkaisi Lostin toisen tuotantokauden musiikkia sisältävän soundtrackin 3. lokakuuta 2006, kolmannen kauden soundtrackin 6. toukokuuta 2008 ja neljännen kauden soundtrackin 11. toukokuuta 2009.
Sarjassa on myös käytetty tunnettuja pop-kappaleita. Jos pop-kappaleita soitetaan sarjassa, ne tulevat usein tietystä lähteestä, kuten Hurleyn kannettavasta cd-soittimesta, josta kuului paljon musiikkia ensimmäisen kauden aikana; muun muassa Joe Purdyn ”Wash Away”. Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa Joutsen-aseman vinyylisoittimesta kuultiin muun muassa Cass Elliotin ”Make Your Own Kind of Music”. Kolmannen kauden puolestaan aloitti Julietin soittama Petula Clarkin ”Downtown”. Kahdessa jaksossa Charlie nähdään laulamassa kadun kulmassa Oasiksen kappaletta Wonderwall. Kolmannen kauden päätösjaksossa Jack kuuntelee Nirvanan ”Scentless Apprenticea”, ja neljännen kauden lopun parakkikohtauksessa hän kuuntelee Pixiesin kappaletta ”Gouge Away”.

Kuvauspaikat

Lost kuvattiin lähes kokonaan Oahun saarella, Havaijilla. Alkuperäiset otokset pilottijaksoon kuvattiin Mokule’ia Beachilla lähellä saaren koilliskärkeä. Myöhemmin kuvatut rantaotokset kuvattiin pohjoisrannikolla. Luolaotokset kuvattiin Xeroxin varastoissa, jotka ovat olleet tyhjillään vuoden 1999 ampumakohtauksen jäljiltä. Kohtaukset Joutsen- ja Hydra-asemalla kuvattiin Hawaii Film Studioilla. Useita kaupunkialueita Honolulusta käytettiin kuvauspaikkoina kaupungeille ja alueille ympäri maailmaa. Näitä olivat muun muassa Kalifornia, New York, Iowa, Miami, Etelä-Korea, Irak, Nigeria, Yhdistynyt kuningaskunta, Pariisi, Thaimaa, Berliini ja Australia. Esimerkiksi Sydneyn lentokentälle sijoittuvat kohtaukset kuvattiin Hawaii Convention Centerissä, kun taas toiseen maailmansotaan sijoittuvaa bunkkeria käytettiin Irakin tasavallan armeijan tukikohtana. Saksan talveen sijoittuvat kohtaukset kuvattiin myös tavanomaisella havaijilaisella naapurustolla, jolle oli levitetty kaikkialle jäämurskaa ja saksalaisia liikennemerkkejä. Useat kolmannen tuotantokauden viimeisen jakson otoksista kuvattiin Los Angelesissa, mukaan lukien sairaalakohtaukset joiden lavasteet lainattiin Greyn anatomian lavasteista.

Jakaminen Internetissä

Lostin satelliitti- ja kaapeliesitys on ollut uuden televisiolähetystavan edelläkävijä. Se oli yksi ensimmäisistä sarjoista, joita jaettiin iTunes Storen kautta iPodeihin. Vuoden 2005 lokakuusta lähtien uudet jaksot ovat olleet ladattavissa ABC:n esityspäivän jälkeisenä päivänä yhdysvaltalaisille katsojille. Neljännestä tuotantokaudesta lähtien Lostin jaksot ovat olleet saatavilla esityspäivän jälkeen Sky Onella. Lost oli myös yksi ensimmäisistä Saksan iTunes Storessa saatavilla olleista tv-sarjoista.
Huhtikuussa 2006 Disney julkaisi tiedon, että Lost tulisi olemaan maksuttomasti jaettuna internetissä. Kokeilu, jota esitettiin vuoden 2006 toukokuusta kesäkuuhun, aiheutti hämmennystä verkoston tytäryhtiöissä, jotka pelkäsivät mainostulojen menetystä. Jaksot olivat nähtävissä vain yhdysvaltalaisille katsojille. Toukokuussa 2008 kokonaiset jaksot kausilta 1–4 olivat saatavilla HD-painoksina ABC:n nettisivujen jakelussa, mutta vain USA:n katsojille jotka käyttävät Microsoftia tai Applea. Uudet jaksot olivat saatavilla päivää alkuperäisen jaksoesityksen jälkeen. Katsojilta odotetaan viiden tai kuuden 30-sekunnin mainosten katselua, joita on tasaisesti jakson aikana. Vuonna 2009 Lost nimettiin kaikkein katsotuimmaksi ohjelmaksi internetissä, perustuen katsojalukuihin. 12. helmikuuta 2009 The Nielsen Company raportoi, että 1 425 miljoonaa katsojaa oli katsonut vähintään yhden jakson ABC:n nettisivuilta.
Sekä ensimmäisen että toisen kauden jaksot ovat olleet saatavilla Ison-Britannian Channel 4:n nettisivuilla. Pilottijakson voi katsoa ilmaiseksi, mutta muut jaksot maksavat yhden punnan. Palvelu on kuitenkin käytössä vain Isossa-Britanniassa. Virgin Median sivuilla on katsottavissa kaikki kolme Lostin ensimmäistä kautta mihin aikaan tahansa HD-julkaisuna.

DVD- ja Blu-ray-julkaisut

Lostin ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete First Season Yhdysvalloissa 6. syyskuuta 2005, kaksi viikkoa ennen toisen tuotantokauden alkua. Sen tuotti Buena Vista Home Entertaiment ja se sisälsi seitsemän levyä. Kaikkien jaksojen lisäksi DVD-boksi sisälsi lukuisia ekstroja kuten jaksojen kommenttiraitoja, poistettuja ja pilalle menneitä kohtauksia sekä näyttelijöiden koekuvauksia. Suomessa ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 7. heinäkuuta 2006. Ensimmäiset kaksi kautta julkaistiin myöhemmin Blu-ray:nä 2. lokakuuta 2009.
Toinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Second Season – The Extended Experience 5. syyskuuta 2006 Yhdysvalloissa ja 23. maaliskuuta 2007 Suomessa. Ensimmäisen kauden tavoin julkaisu sisälsi samankaltaisia ekstroja, mutta erona edelliseen se sisälsi ”Lost Connections” -taulukon, joka kertoi yhteydestä hahmojen välillä.
Kolmas tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Third Season – The Unexplored Experience DVD:nä ja Blu-ray:nä 11. joulukuuta 2007 Yhdysvalloissa, mikä tekee siitä yhden ensimmäisistä Blu-ray:nä julkaistavista televisiosarjoista. Suomessa se julkaistiin DVD:nä 25. tammikuuta 2008, mutta Blu-ray:nä vasta 11. marraskuuta 2009. Edellisten julkaisujen tavoin se sisältää samankaltaisia ekstroja.
Neljäs tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Fourth Season – The Expanded Experience 9. joulukuuta 2008 Yhdysvalloissa sekä DVD:nä että Blu-ray:nä. Suomessa se julkaistiin DVD:nä 17. lokakuuta 2008 ja kuusi päivää myöhemmin Blu-ray:nä. Se sisälsi muista poiketen vain kuusi levyä seitsemän sijaan.
Viides tuotantokausi julkaistiin viiden levyn julkaisuna nimellä Lost: The Complete Fifth Season – The Journey Back – The Expanded Edition sekä DVD:nä että Blu-rayna 23. lokakuuta 2009 Suomessa ja Yhdysvalloissa vasta 8. joulukuuta 2009.
Kuudes ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Sixth and Final Season DVD:nä 24. elokuuta 2010 Yhdysvalloissa ja 6. lokakuuta 2010 Suomessa sekä Blu-rayna 15. lokakuuta 2010.
Kaikki kaudet sisältävä julkaisu julkaistiin nimellä Lost: The Complete Collection 26. marraskuuta 2010 Suomessa.

Teorioita

Sarjan sydämessä on monimutkainen ja kryptinen tarinalinja, joka synnyttää lukuisia ratkaisemattomia kysymyksiä. Lostin käsikirjoittajien ja tähtien, jotka usein keskustelivat fanien kanssa internetissä, innoittamina katsojat ja televisiokriitikot ovat ottaneet tavaksi pohtia saaren salaisuuksia. Pääasiassa teoriat liittyivät saaren luontoon, ”hirviön” alkuperään, Toisiin, numeroiden tarkoitukseen ja lentokoneturman sekä joidenkin henkilöiden selviämisen syyhyn. Sarjan luojat keskustelivat ja kumosivat muutamia fanien suosituimpia teorioita. Kaikkein yleisin teoria on se, että Oceanicin lennon 815 selviytyneet ovat kuolleet tai kiirastulessa, minkä J. J. Abrams kumosi. Lisäksi Lindelof kumosi spekulaatiot, että avaruusalus tai avaruusolennot vaikuttavat saaren tapahtumiin tai että kaikki nähty on jonkun mielen sisäistä kuvitelmaa. Carlton Cuse kielsi teorian, että saari on tosi-tv-ohjelma ja haaksirikkoutuneet ovat tietämättään kämppäkavereita ja Lindelof kielsi monta kertaa teorian, että hirviö on nanobottipilvi. Kuitenkin kaikki edelliset teoriat, erityisesti aikamatkustus on sisältynyt sarjaan, vaikka se kiellettiin aikaisemmin.

Toistuvat ainekset

Sarjassa on muutamia toistuvia aineksia, joilla sinänsä ei ole suoranaista vaikutusta tarinaan, mutta jotka lisäävät siihen kirjallisen ja filosofisen viitekehyksen. Näitä elementtejä ovat mustan ja valkoisen värin toistuminen, joka kuvastaa hahmojen ja tilanteiden kaksinaisuutta, sekä lähes kaikkien hahmojen, erityisesti Katen, kapinallisuutta; perheiden toimimattomuutta, erityisesti useiden hahmojen isien vähäinen osuus, lähes kaikkien hahmojen elämässä; viittauksia maailmanloppuun, muun muassa Desmond painamassa nappia estääkseen maailmanlopun ja DHARMA-projektin tavoite muuttaa Valenzetti Equatonin parametri ja estää ihmisyyden loppu; sattuma vs. usko, joka heijastuu parhaiten Locken ja herra Ekon vastakkainasettelussa; tieteen ja uskon konflikti, joka näkyy Jackin ja Locken välisessä ”köydenvedossa” johtajuudesta; ja viittaukset lukuisiin kirjallisiin teoksiin, muun muassa maininnat ja keskustelu tietyistä kirjoista. Sarjassa on myös useita vihjeitä hahmojen nimien liittymisestä tunnettuihin historiallisiin ajattelijoihin ja kirjailijoihin, kuten John Locke (filosofin mukaan) ja hänen salanimensä Jeremy Bentham (filosofin mukaan), Danielle Rousseau (filosofi Jean-Jacques Rousseaun mukaan), Desmond Hume (filosofi David Humen mukaan), Juliet Burke (filosofi Edmund Burken mukaan), Mikhail Bakunin (filosofi Mihail Bakuninin mukaan), Daniel Faraday (fyysikko Michael Faradayn mukaan), George Minkowski (matemaatikko Hermann Minkowskin mukaan), Richard Alpert (hengellisen opettajan Ram Dassin alkuperäinen nimi) ja Charlotte Staples Lewis (kirjailija C. S. Lewisin mukaan).