google/wiki40b huggingface dataset:
Lapsuudenkoti

”Lapsuudenkoti” tai ”Lapsuuden koti” (”On the Banks of the Wabash, Far Away”) on yhdysvaltalainen laulu vuodelta 1897. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Paul Dresser. Nostalgisessa laulussa hän muistelee lapsuuttaan Indianan maaseudulla Wabash-joen varrella. Laulu nousi 1900-luvun vaihteen Yhdysvalloissa suureksi myyntimenestykseksi nuottijulkaisuna.
Kappaleesta tehtiin maaliskuussa 1913 Indianan osavaltion virallinen tunnuslaulu. Sen suosio toimi innoituksena James Hanleyn ja Ballard MacDonaldin niin ikään Indianan osavaltiota kuvailevalle laululle ”(Back Home Again in) Indiana” (1917). Kappale pohjautui niin vahvasti Dresserin sävellykseen, että Dresserin kuoleman jälkeen hänen veljensä, kirjailija Theodore Dreiser haastoi Hanleyn ja MacDonaldin oikeuteen kappaleen plagioinnista. Oikeus kuitenkin hylkäsi syytteet. ”Indiana” on sittemmin saavuttanut jopa suuremman menestyksen kuin ”On the Banks of the Wabash, Far Away”.
Laulun vanhin suomennos on Wäinö Solan tekemä käännös ruotsalaisen Karl-Ewert Christensonin sanoituksesta ”Barndomshemmet”. Laulu alkaa sanoilla ”Vielä nytkin muistan viljapellot laajat...”. Tunnetuin suomenkielinen levytys lienee Tapio Rautavaaran vuonna 1959 tekemä, mutta laulun ovat suomeksi levyttäneet myös Otto Pyykkönen 1924, Erik Kivi 1926, Gustav Nieminen 1929, Teemu Grönberg 1942, Finntrio 1967 ja Pasi Kaunisto vuonna 1983.
Kuusrock

Kuusrock oli Oulun Kuusisaaressa vuosina 1973–1991 järjestetty musiikkifestivaali. Kuusrockista muodostui 1970-luvun puolivälissä yksi tärkeimmistä rockfestivaaleista Suomessa. Kuusrockissa esiintyi useita aikansa nousevia tähtiä kuten Dr. Feelgood, Iron Maiden, Scorpions, Anthrax sekä Stevie Ray Vaughan. Procol Harum esiintyi Kuusrockissa 1976 lähes menestyksensä  huipulla.
1990 esiintynyt Alice Cooper oli juuri noussut takaisin megatähdeksi edellisenä vuonna ilmestyneellä Trash-albumillaan. AC/DC:n laulaja Brian Johnson esiintyi Kuusrockissa Geordie-yhtyeen kanssa vuonna 1974. Kotimaisista yhtyeistä Eppu Normaali esiintyi festivaalilla yhdeksän kertaa. Muita festivaalin vakioesiintyjiä olivat mm. Juice Leskinen, Zero Nine ja Popeda. 
Vuodesta 2003 Kuusisaaressa on järjestetty vuosittain Qstock-festivaali.
David Alroy

David Alroy eli Menahem oli 1100-luvulla vaikuttanut juutalaisen messiaanisen liikkeen johtohahmo. Alroyn tarina tunnetaan Benjamin Tudelalaisen kertomuksesta ja hän on myös fiktiivisen Benjamin Disraelin teoksen Wondrous Tale of Alroy (1839) päähenkilö.

Elämäkerta

Alroy syntyi Amadiyan kaupungissa Mosulin kaupungin itäpuolella. Hänen alkuperäinen nimensä oli Menahem ben Solomon. David nimeä hän alkoi käyttää julistettuaan itsensä juutalaisten kuninkaaksi. Alroyn johtamasta liikkestä kertovat historialliset lähteet ovat usein ristiriitaisia. Messiaaninen juutalainen liike oli saanut alkunsa mahdollisesti vuoristojuutalaisten keskuudessa Kaukasiassa. Yksi messiaan saapumisen merkkinä pidettiin islamin ja kristinuskon keskenäistä kamppailua ensimmäisen ristiretken alettua. Ristiretkeen liittyi myös juutalaisvastaisia verilöyöyjä. Alroyn Eliaksi julistautunut isä johti aikanaan tätä juutalaista liikettä. Lopulta Alroy julistettiin messiaaksi. Alroy oli sopiva henkilö asemaansa, sillä hän oli opiskellut Bagdadissa, tunsi niin muslimien tavat kuin juutalaisen mystiikan, minkä lisäksi häntä pidettiin taitavana taikurina. Liikkeen kannattajat alkoivat levittää tarinaa saapuneesta messiaasta kehottaen juutalaisia rukoilemaan ja paastoamaan. Liike sai kuitenkin myös vastustajia ja lopulta se tukahdutettiin.
Liikken tukahduttamisen jälkeen Alroy siirtyi Amadiyaan, joka tuolloin oli tärkeä muslimien tukikohta näiden sotaretkillä Edessaa (nyk. Şanlıurfa) vastaan. Alroy suunnitteli linnoitetun kaupungin valtaamista kannattaineen, joita kutsuttiin Amadiyaan Persiasta, Mosulista ja Azerbaidžanista. Saapujia neuvottiin tulemaan piilotettuen aseiden kanssa odottamaan lisäneuvoja. Häntä tukivat myös paikaa samaan tapaan tavoitelleet jesidit. Alroyn kyvyistä levitettiin huhuja, joiden mukaan hän oli esimerkiksi seldžukkisulttaanin vankina ollessaan käyttänyt taikuutta pakoon päästäkseen. Taikauskoisiin paikallisiin tällaiset tarinat tekivät vaikutuksen. Ennen suunnitelmien toteutumista Alroy murhattiin. Tarinan mukaan murhasta oli vastuussa hänen viranomaisten lahjoma appinsa. 
Alroyn tarina tunnetaan Benjamin Tudelalaisen kertomuksesta. Benjamin mukaan Alroy kuoli vuoden 1160 paikkeilla, mutta on todennäköistä että Alroy oli kuollut jo aikaisemmin. Alroyilla oli kannattajia vielä hänen kuolmansa jälkeen. Azerbaidžanissa heidät tunnettiin menahemiitteina. Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Benjamin Disraeli julkaisi vuonna 1839 Alroysta kertovan fiktiivisen teoksen Wondrous Tale of Alroy.
Karisto

Karisto Oy on suomalainen kustantamo. Aiemmin yhtiö harjoitti myös kirjapainoliiketoimintaa.

Historia

Kariston kustannustoiminta alkoi vuonna 1900. Perustajina toimi tuolloin August Boman ja Arvi A. Karlsson (myöhemmin Karisto). Boman myi osuutensa vuonna 1907, ja yhtiö sai nimen Arvi A. Kariston kustannusliike. Kustannustoiminnan lisäksi Arvi A. Karisto perusti sitomoyrityksen sekä kirjekuoritehtaan. Toiminnot sulautuivat yhteen vuonna 1917, kun perustettiin Arvi A. Karisto Osakeyhtiö.

Nykypäivä

Kariston tunnetuimmat kirjailijat 2000-luvulla ovat olleet Seppo Jokinen, Kirsti Ellilä, Juha-Pekka Koskinen, Timo Sandberg ja Jukka M. Heikkilä
Kirjapaino myytiin marraskuussa 2012 Bookwellille, joka tiedotti joulukuussa kirjapainon lopettamisesta kevään 2013 jälkeen.
Vuonna 2012 Karisto osti autojen korjausoppaita kustantavan Alfamer Oy:n ruotsalaiselta Albinsson & Sjöberg Förlags AB:ltä.
Kustannusliiketoiminta myytiin vuonna 2016 Tarusto Kustannus Oy:lle, joka jatkaa toimintaa Karisto Oy -nimellä.
Sniper Elite (pelisarja)

Myynti

Sarja oli myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta syyskuussa 2015.
Oliivikipuaja

Levinneisyys

Oliivikipuajaa tavataan hyvin laajalla alueella Meksikosta Etelä-Amerikan keskiosiin. Sen kannaksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Metsähemppo

Levinneisyys

Metsähemppoa tavataan Etelä-Afrikassa ja Swazimaassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Marky Ramone

Marky Ramone (oik. Marc Bell, s. 15. heinäkuuta 1956 New York, Yhdysvallat) oli Ramones-yhtyeen rumpali vuosina 1978–1983 ja 1987–1996. Marky liittyi Ramonesiin vuonna 1978 alkuperäisen rumpalin, Tommy Ramonen lähdettyä yhtyeestä. Vuonna 1983 Marky erotettiin yhtyeestä hänen runsaan alkoholinkäyttönsä vuoksi, mutta hän palasi vuonna 1987 Richie Ramonen lähdettyä yhtyeestä.
Ennen Ramonesia Marc Bell teki kaksi albumia Dust-nimisen hard rock -yhtyeen kanssa 1970-luvun alussa. Vuonna 1977 hän soitti Richard Hell & the Voidoidsin albumilla Blank Generation.
Hän toimi myös Misfits-yhtyeen rumpalina vuosina 2001–2004. Lisäksi hän on soittanut esimerkiksi yhtyeissä
Marky Ramone And The Intruders, Marky Ramone & The SpeedKings ja Osaka Popstar.
Hänet nimitettiin Rock and Roll Hall of Fameen Ramones-yhtyeen jäsenenä vuonna 2002. Lisäksi hän sai Ramonesin jäsenenä Grammy-palkinnon elämäntyöstä 2011.
Hänen kirjoittama omaelämäkerta ilmestyi tammikuussa 2015.
Takla Makan (kirja)

Arviot

Lukuisilla palkinnoilla palkitun Juha Seppälän kirjallista ominaislaatua on jo aiempien teosten yhteydessä luonnehdittu tarkaksi ja ehdottomaksi. Hänen lauseissaan on graniitin voimaa, niin että se saa kriitikon tämän kirjan kohdalla huudahtamaan: "Että joku osaakin kirjoittaa hyvin!", mutta Seppälä ei kuitenkaan päästä lukijaa helpolla. Seppälän aforistista tyyliä on verrattu Paavo Haavikkoon,, ja toiseksi vertauskohdaksi on löytynyt Martti Joenpolvi, jonka kanssa hänellä on yhteistä synkistely, illuusiottomuus tarkasteltaessa miehen osaa maailmassa. 
Takla Makania sanottu maailmanluokan kirjaksi, jolle on näytetty suuntaa jopa Finlandia-palkinnon saajaksi.
Eastern Airways

Eastern Airways (IATA: T3, ICAO: EZE, kutsukoodi: EASTFLIGHT) on Humbersiden lentoasemalla perustettu brittiläinen lentoyhtiö, joka liikennöi koti- ja ulkomaille reitti- ja tilauslentoja. Yhtiön reittilentoja käyttää vuosittain noin 700 000 matkustajaa.  
Henkilöstön toimipaikkoina käytettäviä lentoasemia ovat Humberside, Leeds-Bradford, Newcastle, Durham Tees Valley, East Midland, Southampton, Mansaari, Aberdeen, Wick, Hawarden ja Norwich.

Tausta

Yhtiö aloitti toimintansa joulukuussa 1997 reittilennoilla Aberdeenin ja Humbersiden välillä. Helmikuussa 1999 yhtiö osti manchesterilaisen Air Kilroe -lentoyhtiön. Eastern Airwaysille siirrettiin 30. maaliskuuta 2003 alkaen British Airways CitiExpressin reittejä ja BAe Jetstream 41 -koneita. 
Eastern Airways on liikennöinyt 24. huhtikuuta 2006 alkaen Cardiffin ja Newcastlen välistä reittiä sen jälkeen, kun Air Wales päätti keskeyttää reittilentonsa 23. huhtikuuta alkaen. Eastern Airways hankki henkilöstön ja yhden Jetstream 41 -koneen liikennöimään tätä reittiä sekä lentoja Brysseliin. Reitti Brysseliin lakkautettiin muutamassa kuukaudessa, kun matkustajamäärä jäi vähäiseksi. Lontoon City Airportin ja Newcastlen välinen reitti on myös lakkautettu, mikä johtui kohonneista Lontoon laskeutumismaksuista. Myöhemmin yhtiö avasi reitin Durham Tees Valleyn ja Brysselin välillä. 13. elokuuta alkaen yhtiö on liikennöinyt Saab 2000 -koneella Aberdeenin ja Norjan Stavangerin välillä kahdesti päivässä. Stavangerin reitillä Eastern Airwaysin kanssa kilpailee norjalainen Widerøe-lentoyhtiö.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto palkitsi Eastern Airwaysin vuoden parhaana lentoyhtiönä kaudella 2006/07 sekä toiseksi parhaana kausina 2003/04 ja 2004/05.
Yhtiö on hankkinut Yhdysvalloista Jetstream 41 -simulaattorin, jota muutkin lentoyhtiöt käyttävät koulutukseen. Heinäkuussa 2007 Eastern Airwaysin kerrottiin hankkivan kaksi tai useampia Saab 2000 -koneita käytettyinä Stavangerin reitille ja tilauslennoille. Noin 50-paikkaisten koneiden tilauslentoihin kohdistuu kasvavasti kysyntää, johon merkittävä osa Eastern Airwaysin toiminnasta kohdentuu.
Eastern Airways avasi 5. tammikuuta 2014 kahdesti päivässä liikennöidyn reitin Lorientin ja Lyonin välille.
Buddy Rich

Bernard ”Buddy” Rich (30. syyskuuta 1917 – 2. huhtikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jota usein pidetään edelleen maailman parhaana rumpalina. Hänen vaikutuksensa rumpujen soittoon ja soittajiin on kiistaton. Richin ura alkoi vain 18-kuukautisena, ja jatkui hänen kuolemaansa saakka. Rich pystyi soittamaan äärettömän monimutkaisia sovituksia tarkasti, esiintyen tuntikausia big bandin kanssa – vaikka ei koskaan oppinut lukemaan nuotteja kuin auttavasti – ja kieltäytyi harjoittelemasta, soittaen vain esiintyessään. Erityisesti virvelityöskentely oli omaa luokkaansa. 
Vuonna 1948 Rich mursi urheillessaan vasemman kätensä, ja joutui pitämään kipsiä kuusi viikkoa. Koska hän oli sopinut kahden viikon keikan New Yorkin Paramount Theatreen ja lukuisia muita esiintymisiä, hän soitti kaikki keikat vasen käsi kipsissä. Rumpali Jo Jones totesi, että jos Richin käsi paranee tulisi jonkun murtaa se uudelleen. 
Vuonna 1949 Rich – hyvin tietoisena omista taidoistaan – suivaantui Louie Bellsonin kehittämästä ideasta käyttää kahta bassorumpua rumpusetissä. Bellson esitti 20 minuuttia pitkän soolon kahdella bassorummulla Paramount Theatressa, jolle yleisö hurrasi kymmenen minuuttia. Tähän Rich totesi kuivasti, että Belssonin tulisi opetella soittamaan ensin yhtä bassorumpua kunnolla, ennen kuin lisäisi toista settiinsä. 
Heinäkuussa 1965 Rich esiintyi mestarirumpaleiden Elvin Jonesin, Art Blakeyn ja Louie Bellsonin kanssa. Konsertin viimeisenä esiintyjänä oli Rich, joka paikalla olleiden kriitikoiden ja yleisön mukaan todisti olevansa mestareiden mestari. 
Rich esiintyi ja levytti lukemattomien jazzin supertähtien kanssa, kuten Dizzy Gillespie, Louis Armstrong, Art Tatum, Tommy Dorsey, Duke Ellington, Artie Shaw, Charlie Parker, Miles Davis, Frank Sinatra, Gene Krupa, Lionel Hampton, Mel Tormé, Harry James ja Charlie Ventura. Hänet tunnettiin erittäin kriittisenä ja vaativana muusikkona, joka ei hyväksynyt keskinkertaisuutta tai ammattitaidottomuutta. Toisaalta hän oli myös huumorintajuinen ja hauska persoona, jonka vuoksi hän esiintyi useasti Johnny Carsonin The Tonight Show’ssa ja lukuisissa muissa televisio-ohjelmissa.
Richillä todettiin aivokasvain 1987 ja hän menehtyi sydänkohtaukseen vaativan aivoleikkauksen jälkeen. 
Tämän päivän huippurumpaleista muun muassa Neil Peart, Charlie Watts, Steve Smith, Steve Gadd, Phil Collins, Carl Palmer, Dave Weckl, Vinnie Colaiuta ja Ed Shaughnessy pitävät Richiä esikuvanaan. Myös edesmennyt Led Zeppelinin rumpali John Bonham aloitti uransa kopiomalla Richin soittoa. Rich piti Bonhamin tyylistä, ja nimesi hänet yhdeksi rumpaleista, jolta hän voisi oppia jotain uutta.
Richille on myönnetty useita arvostettuja palkintoja, kuten Down Beat ja The Modern Drummer -lehtien Hall of Fame -palkinnot sekä The Jazz Unlimited Immortals of Jazz Award.
Frendit (9. tuotantokausi)

Juoni

Monica ja Chandler yrittävät saada lasta, mutta saavat tietää olevansa hedelmättömiä. Phoebe alkaa tapailla Mike Hannigania, johon hän tutustuu Joeyn järjestämillä sokkotreffeillä. Rachel ja hänen vastasyntynyt tyttärensä Emma muuttavat Rossin luota Joeyn luokse. Kauden kuluessa Rachel huomaa ihastuneensa Joeyhin. Ross puolestaan rakastuu paleontologi Charlieen, joka kuitenkin seurustelee Joeyn kanssa. Kauden päätösjaksossa ystävykset matkustavat Barbadokselle, jossa järjestetään paleontologien konferenssi, jonka puhujaksi Ross on päässyt. Kauden lopussa Charlie ja Ross päätyvät yhteen, kuten myös Rachel ja Joey.
Gabeca Pallavolo

Historia

Acqua Paradiso Gabeca Montichiarin seura perustettiin vuonna 1975. Seuran ensimmäinen esiintyminen Italian pääsarjoissa oli vuonna 1986 kun miesten edustusjoukkue pelasi Italian A2-liigassa. Heti ensimmäisellä kaudellaan se nousi Italian A1-liigaan. Kaudella 1991 joukkue voitti Euroopan Cupin, jonka se uusi myös kaudelta 1992.

Muuta

Kaudella 2009 Montichiarissa pelasi Mikko Esko. Eskon sopimus kattoi kaudet 2009-2011.
Meda

Meda oli ruotsalainen lääkevalmistaja. Yrityksen suurimmat tuoteryhmät 2010-luvun alussa olivat hengityselin-, sydän- ja verenkierto-, tulehdus-, kipu- ja ihotautilääkkeet, joita myytiin 120 maassa. Yhdysvaltalainen lääkejätti Mylan osti pörssiyhtiö Medan alkuvuodesta 2016.
1990-luvun keskivaiheilla Meda-konsernilla oli alle 200 työntekijää ja liikevaihtoa noin 500 miljoonaa Ruotsin kruunua eli nykykurssilla 46 miljoonaa euroa. Vuosituhannen vaihteen jälkeen Meda alkoi kasvaa nopeasti yritysostojen avulla. Vuonna 2007 Meda osti yhdysvaltalaisen 3M-yhtiön koko Euroopan lääkeliiketoiminnot. Kaupan myötä Medan liikevaihto nousi noin 770 miljoonaan euroon ja Medasta tuli sen oman käsityksen mukaan Euroopan johtava erikoislääkäreille suunnattuja lääkkeitä tarjoava yritys. Kaupan myötä Medan valikoimiin tulivat rytmihäi­riölääke Tambacor ja pitkävaikutteinen nitrolaastari Minitran. Vuonna 2010 Meda osti yhdysvaltalaisen Alavenin ja kolme käsikauppalääkettä GlaxoSmithKlinelta. Vuonna 2011 Meda osti Antula Healthcaren, mikä vahvisti sen asemaa itsehoitolääkkeissä tuomalla valikoimiin tuotteet SB12, Lactal, Ac3 ja Becur. Vuonna 2012 Meda osti unilääkevalmistaja Midniten ja vuonna 2013 Acton Pharmaceuticals -yhtiön. Vuonna 2014 Meda osti italialaisen Rottafarmin 2,3 miljardilla eurolla, mikä oli Medan historian suurin yrityskauppa.
Vuonna 2016 rinnakkaislääkevalmistaja Mylanin onnistui kolmannella yrittämällä ostaa Meda noin 6,4 miljardilla eurolla, noin kaksi kertaa kallimmalla kuin Medan silloinen pörssiarvo.
Ruhla

Ruhla on kaupunki Saksan keskiosassa, Thüringenin osavaltiossa entisessä Itä-Saksassa. Vuonna 2007 siellä oli 6 485 asukasta.
Montmartre

Historia

Montmartre muodosti oman kuntansa vuoteen 1860 saakka, jolloin Pariisi sai nykyiset rajansa. Tuolloin Pariisiin liitettiin muutkin alueet, jotka sijaitsivat rajana siihen saakka olleiden niin sanottujen keskimmäisten bulevardien ja muutamaa kilometriä ulompana, nykyisen Boulevard Périphériquen kohdalle vuonna 1843 rakennetun linnoitusketjun eli Pariisin viimeisimmän kaupunginmuurin välissä.
Kukkulan on arveltu saaneen nimensä siitä, että Pariisin ensimmäinen piispa Pyhä Dionysius (ransk. Saint Denis) kärsi siellä marttyyrikuoleman noin vuonna 272. Tarinan mukaan piispa kantoi irti hakatun päänsä teloituspaikalta useita kilometrejä pohjoiseen, minne syntyi Saint Denis’n kaupunki. 800-luvulla teloituspaikalle rakennettiin piispan muistoksi luostari, jonka valtasivat benediktiininunnat. Luostari rikastui, sen elämä turmeltui, ja 1400-luvulla sen irstaus ja rappio oli yleisenä pilapuheiden aiheena. Kukkulan alkoivat vallata kabareet, kapakat, ilotalot ja yökerhot, joille annettiin huumorimielessä sellaisia nimiä kuin ”Pyhä Anna” tai ”Lothringenin risti”. Vähitellen rikollisuus kasvoi kukkulalla niin suureksi, ettei siellä enää ollut turvallista käydä, ja rahavirrat Montmartrelle tyrehtyivät.
Pariisin kommuunin aikana keväällä 1871 sadoittain kommunardeja piiloutui kukkulalla sijaitseviin kalkkikaivoksiin ja jäi niihin loukkuun, kun hallituksen joukot räjäyttivät uloskäynnit dynamiitilla. Vallankumouksen jälkeen kukkula palasi köyhään ja uneliaaseen elämään. Muutamia vuosia myöhemmin Montmartren korkeimmalle kohdalle rakennettiin suuri basilika Sacré-Coeur.
Montmartren värikäs historia ja idyllinen ilmapiiri alkoivat kuitenkin viehättää taiteilijoita. Georges Michel oli ensimmäinen tulija, häntä seurasivat muut – 1900-luvun alussa joukossa olivat muun muassa Pierre-Auguste Renoir, Henri Matisse, Pablo Picasso, Vincent van Gogh, Claude Monet, Maurice Utrillo ja Suzanne Valadon. Alueella on asunut myös joukko säveltäjiä, kuten Claude Debussy ja Erik Satie sekä jo aikaisemmin Frédéric Chopin. Kabareet ja kahvilat palasivat yhtä riehakkaina ja eloisina kuin ennenkin. Niistä tunnetuimmat olivat ja ovat yhä Moulin Rouge ja Le Chat Noir. Maailman joka kolkasta kerääntyneet eksentrikot juhlivat niissä yöt läpeensä ja keksivät toinen toistaan erikoisempia tapoja kilpailla yleisestä huomiosta. Montmartresta tuli Pariisin, ellei koko maailman, taiteilijaelämän keskus.

Nykyään

Nykyään kukkula on suosittu turistikohde. Sacré-Coeurin ohella sen nähtävyyksiin kuuluu Moulin de la galette sekä Place du Tertren aukio, jossa paikalliset taiteilijat piirtävät maksua vastaan muotokuvia. Kukkulan jyrkässä rinteessä liikennöi köysirata Funiculaire de Montmartre. Montmartren pohjoisrinteellä on myös ainoa Pariisin rajojen sisäpuolella sijaitseva viinitarha. Kukkulan länsipuolella sijaitsee myös hautausmaa Cimetière de Montmartre.
Suomalaisen viihteen moniosaaja Reino Helismaa teki Montmartren tunnetuksi suomalaisille humoristisessa kuplettikappaleessaan ”Pigalle ja Montmartti”.
Alainen Latvajärvi

Maantietoa

Järven pituus on 900 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 15 hehtaaria. Se sijaitsee noin neljä kilometriä Aurejärvestä itään metsämaastossa, jonka etelärannoilla on hieman suomaata. Järven ympäristöstä on siihen johdettu viisi metsäojaa ja Ylisen Latvajärven laskuoja. Järven oma laskuoja Papinoja lähtee sen eteläpäästä ja laskee noin neljän kilometrin jälkeen Liesijärven Levälahteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 18 vuorokautta. Rantaviivaa on 2,0 kilometriä ja se on paikoin hieman soistunutta. Järven rannoille on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet seututieltä 332 tai siitä Rikalan suuntaan haarautuvalta tieltä.

Vedenlaatu

Veden laatua on tutkittu kesällä 1989 ja talvella 1990. Veden humuspitoisuus on suuri, veden väri tumma ja  sen happamuustao on alhainen. Ravinteita on vedessä enemmän kuin levän määrästä voisi päätellä. Fosforin pitoisuudet vastaavat rehevien järvien tasoa, mutta klorofyllin määrät vastaavat vain lievästi rehevien järvien tasoa. Järven virkistyskäytön luokittelussa se saa arvosanan välttävä.
Lynkkaus

Etymologia

Sanalle lynkata on kaksi selitystä. Ensimmäisen mukaan sana on syntynyt, kun virginialainen maanviljelijä Charles Lynch (1736–1796) otti tehtäväkseen rangaista epäsosiaalisuudesta ja rikoksista epäiltyjä henkilöitä, minkä seurauksena hänen sukunimensä jäi tarkoittamaan roiston listimistä. Toisen selityksen mukaan Virginiassa asustanut kapteeni William Lynch perusti oman tuomioistuimensa ja alkoi antaa laittomia tuomioita. Englannin sana lynch ei itsessään ole tarkoittanut tappamista, vaan se juontuu muinaisenglannin sanasta hlinc ’harju, törmä’.
Kärkölänjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 80 metriä leveä. Siihen ei laske ojia, mutta laskuoja alkaa järven länsirannalta ja virtaa 1,9 kilometriä Sikasuon ja Mikinniitun läpi Iso-Potkioon. Järvellä on 610 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on hieman soistunutta. Rannalle on rakennettu vain yksi asunto.
Cachaça

Cachaça (port. [kaˈʃasɐ]) on sokeriruokomehusta valmistettu tislattu alkoholijuoma, jota valmistetaan lähinnä Brasiliassa. Sen alkoholiprosentti on 38–54.
Cachaçaa tuotettiin Brasiliassa vuonna 2007 noin 1,5 miljardia litraa, josta ainoastaan 1 % päätyi vientiin. Cachaçamerkkejä on Brasiliassa yli 4 000 ja valmistajia noin 30 000. Tunnetuimmat merkit ovat Pitú ja 51. Teollista cachaçaa valmistetaan lähinnä São Paulossa ja Cearássa.
Cachaçan valmistus levisi Brasiliaan orjuuden myötä 1600-luvulla, ja se nousi myöhemmin koko kansan suosikkijuomaksi. Cachaçaa nautitaan Brasiliassa etenkin cachaçaria-kuppiloissa. Tunnetuin cachaçapohjainen drinkki on caipirinha, jossa on lisäksi limettiä ja sokeria.
Cachaçaa valmistetaan kesä-heinäkuussa kerättävästä sokeriruokosadosta. Siihen käytetään vain sokeriruokomehua, ei melassia kuten rommin valmistukseen. Sokeriruokomehuun lisätään usein maissijauhoa, viljan alkiota tai riisiä, ja sen annetaan käydä 18 tunnista kolmeen päivään. Mehuun voidaan käymisen aikana lisätä hedelmiä. Cachaça tislataan perinteisesti pannutislauksella tai teollisesti kolonnitislauksella. Suurinta osaa juomaeristä ei vanhenneta tynnyreissä, mutta joitain parhaita vientiin meneviä merkkejä vanhennetaan vähintään vuoden ajan.