google/wiki40b huggingface dataset:
Irshad Manji

Irshad Manji (s. 1968 Uganda) on kanadalainen kirjailija, toimittaja ja aktivisti. Hän on tullut tunnetuksi avoimesta kritiikistä islamilaista fundamentalismia ja Koraanin sanatarkkaa tulkintaa kohtaan. Häntä on kutsuttu kerran New York Timesissa ”Osama bin Ladenin pahimmaksi painajaiseksi”. Irshad yrittää myös toiminnallaan herättää uudelleen henkiin kriittisen ajattelun islamissa, joka tunnetaan islamin historiassa nimellä ijtihad.
Hänen bestseller-kirja The Trouble with Islam (myöh. painoksissa The Trouble With Islam Today, suomennettu nimellä Islamin kahdet kasvot) on käännetty lukuisille kielille, myös arabiaksi, farsiksi ja urduksi. Manjin artikkeleita on julkaistu lukuisissa eri lehdissä ja häntä on haastateltu lukuisilla tv-kanavilla, mm. BBC:llä, MSNBC:llä, C-SPAN:lla, CNN:llä ja Fox News:lla.

Yksityiselämä

Manji syntyi Ugandassa vuonna 1968. Hänen vanhempansa olivat gujaratilais-egyptiläisiä muslimeja jotka muuttivat Ugandaan brittivallan aikana. Hänen perheensä muutti Kanadaan Irshadin ollessa neljän Idi Aminin päättäessä karkottaa eteläaasialaiset maastaan. Kirjassaan Irshad kertoo lapsuudestaan: väkivaltaisesta isästään ja nuoruuden turhauttavista kokemuksistaan Madressasta, jossa hänen mielestään yritettiin tukahduttaa itsenäinen ajattelu.
Irshad on avoimesti lesbo ja feministi ja elää yhdessä kanadalaisen homoseksuaaliaktivistin Michelle Douglasin kanssa. Manji on Salman Rushdien hyvä ystävä ja saanut Rushdien tavoin lukuisia tappouhkauksia.

Mielipiteitä

Irshad puhuu avoimesti Ijtihadin puolesta, joka on hänen mukaansa kadotettu kriittisen ajattelun perinne islamissa. Hän kritisoi muslimien Israel-vastaisuutta ja antisemitismia sekä arvostaa Israelia Lähi-idän ainoana demokratiana. Maaliskuussa 2006 hän julkaisi 11 muun (joista kuuluisin oli Salman Rushdie) kanssa kirjeen jossa vastustettiin islamilaisen maailman väkivaltaisia protesteja Muhammedin pilapiirrosjupakassa. Irshad kritisoi avoimesti konservatiivista islamia, etenkin naisten kohtelussa. Hän uskoo että hunnun käyttö on jokaisen henkilökohtainen valinta. Hän myös kyseenalaistaa Koraanin historiallisen tulkinnan.
Sanni Grahn-Laasonen

Poliittinen toiminta

Grahn-Laasonen toimi Suomen Lukiolaisten Liiton liittohallituksessa vuonna 2002 ja liiton varapuheenjohtajana 2003.
Grahn-Laasonen valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2011. Hän on työskennellyt toimittajana, uutispäällikkönä ja Tukholman-kirjeenvaihtajana Iltalehdessä. Hän toimi Alexander Stubbin lehdistöavustajana tämän ulkoministerikaudella.
Eduskuntaan Grahn-Laasonen valittiin 5 866 äänellä Hämeen vaalipiiristä vuoden 2011 vaaleissa. Ennen ministeriyttä hän oli työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen ja Kelan valtuutettu. Joulukuussa 2012 Grahn-Laasonen jätti Ylen ja Veikkauksen välisestä yhteistyöstä kirjallisen kysymyksen, mistä syntynyt keskustelu johti toukokuussa 2013 Viestintäviraston päätökseen kieltää lottoarvonnan esittäminen Ylen kanavilla.
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Grahn-Laasonen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon 378 äänellä. Kaudella 2013–2016 hän on kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja ja Hämeen maakuntavaltuuston puheenjohtaja.
Keväällä 2014 Grahn-Laasonen toimi Henna Virkkusen kampanjapäällikkönä eurovaaleissa. Kesäkuun 2014 puoluekokouksessa hänet valittiin kokoomuksen kolmanneksi varapuheenjohtaksi. Syyskuussa 2014 Grahn-Laasonen nousi ympäristöministeriksi vihreiden erottua hallituksesta. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen valittiin jatkokaudelle 7 556 äänellä. Hänet valittiin Sipilän hallituksen opetus- ja kulttuuriministeriksi. Hänen kaudellaan keskustelua ovat herättäneet erityisesti koulutusleikkaukset.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen uusi kansanedustajan paikkansa saatuaan kaikkiaan 7 419 ääntä.

Näkemyksiä

Grahn-Laasonen on kritisoinut valtion harjoittamaa liiallista sääntelyä. Elokuussa 2013 hän julkaisi kokoomuksen kansanedustaja Lasse Männistön kanssa pamfletin, jossa listattiin 46 turhaa lakia tai sääntöä. Helsingin Sanomat kuitenkin uutisoi, että Grahn-Laasonen ja Männistö olivat itse äänestäneet eduskuntaryhmänsä mukana joidenkin sellaisten lakien puolesta, joita moittivat turhiksi. Syksyllä 2014 Grahn-Laasonen alkoi johtaa puolueiden välistä sääntelynpurkutyöryhmää.
Ympäristöministerinä Grahn-Laasonen kertoi olevansa valmis harkitsemaan vesivoiman lisäämistä ja turpeen verotuksen keventämistä. Ennen valintaansa ministeriksi Grahn-Laasonen toimi vesivoimayhtiö Kemijoki Oy:n hallintoneuvostossa vuosina 2012–2014, mikä herätti keskustelua intressiristiriidoista. Lokakuussa 2014 Grahn-Laasonen keskeytti pitkään vireillä olleen soidensuojeluohjelman pyrkimyksenään selvittää vapaaehtoisen suojelun painottamisen mahdollisuutta.

Yksityiselämä

Grahn-Laasosen isä on Forssan Lehden entinen päätoimittaja Kari Grahn. Sanni Grahn avioitui Arttu Laasosen kanssa 2009. Heillä on vuonna 2013 syntynyt tytär.
Kreeta Karvala

Kreeta Karvala on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Iltalehdessä pääkirjoitustoimittajana ja kolumnistina.
Karvala valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan Kaurialan lukiosta 1988, valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja filosofian lisensiaatiksi Jyväskylän yliopistosta 2008. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa journalistiikasta aiheella Kaaoksen kesyttäjät. Uutismediat nettimurroksessa 2006–2012 vuonna 2014.
Karvala työskenteli Yleisradiossa uutispäällikkönä 1997–2006, minkä jälkeen hän siirtyi Iltalehteen. Karvala on Jälkiviisaat-ohjelman vakiovieras.
Kohti etelää

Juoni

Keski-ikäiset kirjallisuusprofessori Ellen, kotirouva Brenda ja tehdastyöläinen Sue tuntevat itsensä yksinäisiksi parisuhteissaan 1970-luvun alussa. He matkustavat Haitin saarelle juhlimaan ja harrastamaan seksiä paikallisten teinipoikien kanssa.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Kohti etelää puhuttelee hieman ontuvasta toteutuksestaan ja junnaavasta kerronnastaan huolimatta. ”Asetelma on tavallista kiinnostavampi jo siksi, että seksipalveluiden ostajina ovat tällä kertaa naiset, mutta ennen muuta kuitenkin siitä syystä, että tarinan henkilöihin on saatu mukaan uskottavaa monitahoisuutta olivatpa he sitten rahalla rakkautta ostavia länsirouvia tai näille unelmia kauppaavia haitilaisia gigoloita.”
Nikolai Davydenko

Uran alkuvaiheet

Davydenko aloitti tenniksen pelaamisen seitsenvuotiaana isoveljensä Edouardin kanssa. Nikolain ollessa 11-vuotias veljekset muuttivat Volgogradiin, Venäjälle, sillä he uskoivat siellä olevan paremmat mahdollisuudet kehittyä tennisammattilaiseksi. He muuttivat Saksaan, Salmtaliin Nikolain ollessa 15-vuotias, koska he katsoivat Saksan tarjoavan enemmän mahdollisuuksia pelaamiseen. Edouard Davydenko toimi jo tällöin veljensä valmentajana. Venäjän kansalaisuuden Nikolai Davydenko sai 18-vuotiaana.

Pelitapa

Davydenkoa pidetään "värittömänä" pelaajana, jolla ei ole ykkösasetta, kuten vaikkapa Andy Roddickilla on syöttö ja Rafael Nadalilla kämmenlyönti. Hänen vahvuuksiaan ovat virheettömyys, peruslyöntien tarkkuus ja kierre. Ennalta heikompia vastaan hän pystyy kuitenkin juoksuttamaan vastustajaa kentän kulmasta kulmaan. Tappolyönnit ja ns. helpot pallot Davydenko hoitaa erinomaisesti. Hän on myös erinomainen syötönpalauttaja ja liikkuu loistavasti. Jotkut pitävät Davydenkon syöttöä hänen heikkoutenaan, mutta ykkössyöttöön on tullut viime vuosina lisää voimaa, ja sen nopeus on parhaimmillaan yli 200 km/h. Davydenko voitti pallot ykkössyötöllään alkukaudesta 2007 jopa 80 prosentin teholla. Verkkopeli on lievä heikkous, mikä näkyy hänen menestyksessään Wimbledonissa, mutta verkolle nousu ei olennaisesti hänen pelifilosofiaansa kuulukaan.

Muuta

Davydenkon nuoruusajan suosikkipelaajat olivat Ivan Lendl ja Yannick Noah. Hän pitää kalastuksesta, jalkapallosta ja jääkiekosta. Hänen lempialustojaan on Australian avoimista ja Moskovasta tuttu Rebound Ace -pinnoite, jota pidetään hitaana kovana kenttänä. Hän avioitui marraskuun 2006 lopussa Moskovassa.
Kalypso

Kalypso (muinaiskreikaksi Καλυψώ) on kreikkalaiseen mytologiaan kuuluva nymfi, Atlaksen tytär, joka asui Ogygian saarella.

Kalypso ja Odysseus

Kalypso vangitsi Odysseuksen saarelleen ja piti tätä siellä seitsemän vuotta. Lopulta Athene pyysi Zeusta vapauttamaan Odysseuksen piinastaan, jotta tämä pääsisi palaamaan kotiinsa. Zeus lähetti Hermeen, jumalten sanansaattajan, kertomaan Kalypsolle, että tämän tulisi vapauttaa Odysseus. Koska Zeus oli ylijumala, ei Kalypso saattanut vastustaa Zeuksen tahtoa, vaikka olisi halunnut. Lopulta Odysseus palasi kotisaarelleen Ithakaan vaimonsa Penelopen luo. Odysseus torjui Kalypson tarjouksen kuolemattomuudesta, jos hän vain jäisi tämän luo. Joidenkin tarinoiden mukaan Kalypso kuoli suruun.
Violette Leduc

Violette Leduc (7. huhtikuuta 1907 – 28. toukokuuta 1972) oli ranskalainen kirjailija.

Nuoruus ja ura

Leduc syntyi Arrasissa palvelustytön aviottomaksi lapseksi. Hän kärsi suurimman osan lapsuudestaan huonosta itsetunnosta, mitä hänen äitinsä vihamielisyys ja ylisuojelevaisuus pahensivat.
Vuonna 1932 Leduc tapasi Maurice Sachsin ja Simone de Beauvoirin, jotka kannustivat häntä kirjoittamaan. Hänen ensimmäinen kirjansa L'Asphyxie julkaistiin vuonna 1945. Leducin tunnetuin kirja La Bâtarde julkaistiin vuonna 1964 ja siitä tuli nopeasti bestseller.
Vuonna 2013 Martin Provost ohjasi elämäkertaelokuvan Violette Leducista nimellä Violette.
Hummerit

Monimuotoisuus

Hummerien heimosta tunnetaan noin 50 lajia 11 suvussa. Niiden lähimpiä sukulaisia ovat makeassa vedessä elävät etelänravut ja ravut.
Stuba Nikula

Jaakko Tuomas Stuba Nikula (s. 1972 Helsinki) on Helsingin kaupungin kulttuurijohtaja. Hän on toiminut tehtävässä marraskuusta 2013 alkaen. Joulukuun 2018 alusta Nikula toimii uuden Helsingin tapahtumasäätiön (ent. Helsinki-viikon säätiö) toimitusjohtajana.
Aiemmin Nikula on ollut muun muassa toimitusjohtajana Kaapelitehdasta ja Suvilahden kulttuurikeskusta hallinnoivassa Kiinteistö Oy Kaapelitalossa, Finnish Metal Eventsissä ja Elmu-Yhtiössä.
Stuba Nikulan vanhemmat ovat entinen oikeuskansleri Paavo Nikula ja emeritaprofessori Riitta Nikula. Hänen veljensä on Jone Nikula.
Stuba Nikula toimii Taideyliopiston hallituksessa 2018–2021.
Suomen pelimuseo

Tunnustukset

Museo palkittiin Finnish Game Awards -gaalassa Vuoden 2016 ilmiönä. Vuoden 2017 GameXpossa museo palkittiin Vuoden pelikasvattaja -palkinnolla. Vuonna 2018 Society for the History of Technology valitsi Suomen pelimuseon vuoden 2018 Dibner Award for Excellence in Museum Exhibits -palkinnon saajaksi.
Jari Kronholm

Jari "Epe" Kalevi Kronholm on suomalainen punk-laulaja, joka tunnetaan Lama-yhtyeestä, joka toimi vuosina 1979–1982 ja on soittanut reunion-konsertteja tämän jälkeen. Hän toimi myös Musta Paraati -yhtyeen kolmantena laulajana vuosina 1984–1985 laulaen yhtyeen toisella albumilla "Käärmeet", sekä Satelliitti-yhtyeessä 1980-luvun loppupuolella ja The Ruts-coveryhtye Rude Boysissa.
HMS St. Marys (I12)

Palvelus

Bagley poistettiin palveluksesta 12. heinäkuuta 1922.
Alus oli ankkuroituna Philadelphiaan lähes kaksi vuosikymmentä, jona aikana se joutui 31. toukokuuta 1935 luovuttamaan nimensä uudelle hävittäjälle USS Bagley (DD-386). Toisen maailmansodan puhjettua ja Britannian kuninkaallisen laivaston tarve saattajista pelasti nimellä DD-185 tunnetun aluksen romutukselta. Alus nimettiin 20. marraskuuta 1939 USS Doraniksi ja sen huolto aloitettiin. Alus palasi palvelukseen Philadelphiassa 17. kesäkuuta 1940.
Alus liitettiin hetkeksi Atlantin laivastoon samalla kun sen siirtoa valmisteltiin. Alus luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle Halifaxissa Nova Scotiassa 23. syyskuuta tukikohtia hävittäjistä -sopimuksen mukaisesti.

HMS St. Marys

Alus nimettiin vielä samana päivänä HMS St. Marysiksi. Alus siirtyi Newfoundlandiin 29. syyskuuta. Saavuttuaan Plymouthiin alus siirrettiin 14. lokakuuta Devonportin laivastontelakalle huollettavaksi ja Britannian kuninkaallisen laivaston muutostöitä varten, jotta se soveltuisi paremmin saattuepalvelukseen. Alus liitettiin 1. miinalaivueeseen.

Alus ajoi Lerwickin edustalla karille marraskuussa 1942 ja seuraavan kuukauden aikana alus irrotettiin karilta ja se siirrettiin Leithiin korjattavaksi.
Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 1944 ja se siirrettiin reserviin. Alus siirrettiin helmikuussa Tyneen, jossa sen varastot tyhjennettiin ennen ankkurointia. Alus sijoitettiin poistolistalle elokuussa ja se myytiin 20. maaliskuuta 1945 Metal Industriesille romutettavaksi. Alus hinattiin joulukuussa Tynestä Rosythiin romuttamolle.
Avaus (yritys)

LoyaltyNorth - Avaus Marketing Innovationsin edeltäjä

Vuonna 2005 perustettu LoyaltyNorth Oy siirtyi Avaus Consultingin omistukseen vuonna 2007. Yritys muutti nimensä Avaus Dialog Oyksi vuonna 2008. Vuonna 2011 2,5 miljoonaa euroa vaihtanut Avaus Dialog  yhdistettiin Avaus Consultingiin alkuvuodesta 2012. Yhdistyneeseen yrityksen fuusioitiin myös teknologiayritys Uoma Oy. Yhdistettyjen yritysten yhteenlaskettu liikevaihto oli 9 miljoonaa euroa vuonna 2011.

Satama Interactive taustalla

Avaus Marketing Innovationsin avainhenkilöillä on aikaisempi tausta Satama Interactivessa ja Talentumissa. Avaus Consulting oli nopeasti kasvava teknologiayritys ennen elokuussa 2014 tapahtunutta yhdistymistään Siili Solutionsiin. Yritys käynnisti Puolan toiminnot kesällä 2012. Maaliskuussa 2013 Avaus Consulting solmi yhteistyösopimuksen yhden maailman suurimpien ohjelmistotalojen, SAPin kanssa. Sopimuksen mukaan Avaus suunnitteli ja toteutti mobiiliratkaisuja suuryrityksille ensisijaisesti Euroopan markkinoilla.
Avaus Consultingissa yrityksen henkilöstöstä runsas puolet työskentelivät teknologiaratkaisujen ja sovelluskehityksen piirissä sekä Suomessa että Wrocławissa, Puolassa. Avaus Consulting oli alun perin riippumattomien konsulttien muodostama verkosto, mutta 2007 yhtiö muuntui partneripohjaiseksi 12 konsulttia työllistäväksi liikkeenjohdon konsulttiyritykseksi.

Entinen emoyhtiö oli pienten fuusioiden synnyttämä

Avaus Consultingiin vuonna 2010 yhdistynyt Uoma oli syntynyt vuonna 2005, jolloin yhtiö aloitti toimintansa nimiellä Ferruno Solutions. Vuonna 2007 Ferruno fuusioitiin Onesta Solutions Oy:n kanssa. Onesta oli tuottanut Suomen johtavia sähköisiä asiointipalveluja vuodesta 2001 lähtien. Uoma aloitti IT Moon Oy –nimisenä yrityksenä vuonna 2000. IT-Moon oli pioneeri RIA-sovellusten kehittäjänä Suomessa.
Uusi Uoma syntyi helmikuussa 2008, kun Uoma yhdistyi itseään huomattavasti suuremman Onestan kanssa.
Avaus Consulting omisti jo 38% Uomasta ennen yhdistymistä. Uoman palveluihin kuuluivat uudet digitaaliset toiminnat, integroidut verkko- ja asiointipalvelut. Uoman palveluksessa oli noin 50 henkilöä. Uoma oli vuoden 2010 Suomen nopeimmin kasvanut IT-palveluyritys Deloitten Technology Fast 50 kasvuyritystutkimuksen mukaan. Uoman kasvuprosentti viiden vuoden tutkimusjaksolla on 3015%. Kokonaisijoitus Suomessa oli neljäs ja Euroopassa 34.
Avaus Consultingin liiketoiminnan konsulttiliiketoiminnan liikevaihto kasvoi perustamisvuodestaan 2005 vuoteen 2010 2,7 miljoonaan euroon. Kasvua vuonna 2010 Avauksella Consultingilla oli edelliseen vuoteen nähden 67 prosenttia.

Menestys

Avauksen lyhytelokuva "The Choice" oli ainoa suomalaistyö finaalissa vuoden 2016 New York Festivals´in World´s Best TV & Film -kilpailun PR-kategoriassa.

Omistus

Avaus Marketing Innovationsin pääosakkaat ovat Tom Nickels,  Harri Roschier ja Kim Weckström.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2009

Tulokset

Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa.
Lea Savolainen

Lea Tuulikki Savolainen (4. tammikuuta 1946 Toijala – 26. toukokuuta 2010 Hämeenlinna) oli suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Koulutukseltaan hän oli erikoissairaanhoitaja ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Savolainen toimi kansanedustajana yhteensä neljä vaalikautta vuosina 1979–1995. Hän edusti Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Anna Maria Mäki

Anna Maria Mäki (s. 1976) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut vuonna 2005 kiitetyn novellikokoelman Suljetun paikan lumo, ja hän oli samana vuonna ehdolla Olvi-, Runeberg- ja Tiiliskivi-palkintojen sekä Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2007 häneltä ilmestyi yhdessä Mervi Lehmusoksan ja Esko Kuokkasen kanssa kirjoitettu Puutarha parvekkeella -kirja. Mäen toinen teos, Virginian vaatteet ilmestyi vuonna 2011. Sen laji on lyhytproosa. Vuonna 2017 hän julkaisi lastenkirjan Manna ja mahaluu.
Koulutukseltaan Anna Maria Mäki on filosofian maisteri pääaineenaan suomen kieli, jonka lisäksi hän on opiskellut kirjallisuutta ja viestintää sekä käynyt useita kirjoittajakoulutuksia.
Perhosen uni

Juoni

Eeva tapaa elokuvan alussa kahvilassa vanhan ystävänsä ja alkaa kertoa tälle kuluneen kesän tapahtumista omassa elämässään. Huvilalla äitinsä kanssa kesää viettävä Eeva huomaa, että äiti tuntee naapurissa asuvan eläkkeellä olevan toimittajan ja harrastelijamaalarin Sandellin mutta välttelee hänestä puhumista. Kun Sandell kuolee yllättäen, Eeva menee Sandellin huvilalle ja löytää Sandellin maalaaman taulun Eevan äidistä, kaitafilmirullan ja vanhan lehtiartikkelin, jonka kuvissa Sandell esiintyy Eevan äidin ja isoisän kanssa. Kaitafilmi on kuvattu Eevan isoisän 30 vuotta aiemmin Huippuvuorille tekemän tutkimusmatkan yhteydessä, ja myös Sandell ja Eevan äiti esiintyvät filmissä. Eeva kysyttyä asiaa äidiltään tämä kertoo olleensa Huippuvuorilla ja tavanneensa siellä Sandellin, joka oli tekemässä lehtijuttua Eevan isoisästä. Eevalle jää kuitenkin epäilys, oliko Sandellin ja Eevan äidin välillä aikanaan suhde ja olisiko Sandell Eevan isä. Lopulta hän päättää hukuttautua, koska tuntee menettäneensä pohjan elämältään. Paikalle tullut nuorukainen, filmin kertoja, estää kuitenkin tämän. Elokuvan lopussa filmin kertoja yrittää ottaa tarkempaa selkoa asioista mutta havaistsee, että Eevan äidin ja Sandellin huvilat ovat olleet vuosikausia asumattomina ja odottavat purkutuomiota.
Sateen jälkeen (elokuva)

Juoni

Elokuvan päähenkilö on samurai Ihei Misawa (Akira Terao), joka on isännätön (rōnin) japanilaisen miekkailun (kenjutsu) opettaja. Hän vaeltaa feodaaliajan Japanissa etsien alansa töitä yhdessä vaimonsa Tayo Misawan kanssa. Vaikka Ihei Misawa on taidokas miekkamies ja kuuluisan miekkakoulukunnan (Mugai-ryū) opetusluvan (Menkyo kaiden) ansainnut miekkailunopettaja, ei hän ole onnistunut saamaan pysyvää työpaikkaa. Hyväluontoinen ja rauhallinen samurai tuntuu ärsyttävän ylempiään ja huono onnikin tuntuu seuraavan tätä hyväsydämistä miestä paikasta toiseen. Vaelluksellaan antisankari Misawa tekee kuitenkin suuren vaikutuksen feodaali-herra Nagai Izumi no kami Shigeakiin (jota esittää japanilaisen näyttelijän Toshirō Mifunen  poika Shirō Mifune), joka haluaa tästä vaatimattomasta samuraista klaaninsa uuden miekkailunopettajan. Ajatus roninista klaanin miekkailunopettajana ei kuitenkaan miellytä kaikkia klaanin virkailijoita. Samalla Misawa on hankkinut itselleen vihamiehiä läheisen kaupungin miekkailukoulusta eli kenjutsu-dojolta voittamalla raha-ottelussa kaikki paikalliset miekkailuntaitajat.

Venetsian elokuvajuhlat

'CinemAvvenire' Award  1999
Vihreä leski

Musiikki

Elokuvan musiikin on säveltänyt ja sovittanut Otto Donner. Alussa ja lopussa kuullaan hänen säveltämäänsä ja ohjaaja Pakkasvirran sanoittamaa ”Avaruuslaulua”, jonka esittävät Kirka ja Blues Section -yhtye. Sama melodia toistuu monissa kohtauksissa myös Otto Donnerin yhtyeen instrumentaaliesityksenä.

Arviot

Kalle Kinnunen pitää elokuvan antamaa kuvaa mielenkiintoisena mutta asenteiltaan hyvin värittyneenä. Vaikka ohjaaja viljelee huumoria, hän tavoittelee myös vieraannuttavaa vaikutelmaa.
Esa Lehtinen (professori)

Esa Tapani Lehtinen (s. 15. lokakuuta 1969) on Jyväskylän yliopiston professori kieli- ja viestintätieteiden laitoksella. Lehtinen toimi Vaasan yliopiston nykysuomen, erityisesti suomen ammattikielen professorina vuodesta 2007 (aiemmin samassa tehtävässä määräaikaisessa virkasuhteessa) heinäkuun 2017 loppuun. Hänestä tuli filosofian maisteri vuonna 1996, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 2002. Lehtinen työskenteli suomen kielen assistenttina Tampereen yliopistossa 15.9.–14.12.1994 ja uudelleen vuosina 2001–2002. Vuosina 1999–2000 hän työskenteli tutkijana Langnet-tutkijakoulussa.
Tuntematon Selkämeri

Tuntematon Selkämeri on luontoelokuva Selkämeren vuoden kierrosta. Elokuva valmistui vuonna 2011. Sen on ohjannut ja kuvannut Jouni Hiltunen sekä tuottanut Katharsis Films Oy.

Synopsis

Dokumentti Tuntematon Selkämeri vie katsojan tutkimusmatkalle Selkämeren karuun ja osin luoksepääsemättömään luontoon ja maisemaan vuoden kierrossa.
Selkämeri kätkee suojiinsa rikkaan ja luonnontilaisena pysyneen merellisen elinympäristön. Se antaa elämän tuhansille pesimälinnuille, mutta samalla harvenevalle joukolle kalastajia. Selkämeren vuodenkierto on kiihkeä: se on täynnä elämää mutta myös kuolemaa.
Talvella hyytävältä jäälakeudelta on vaikea löytää merkkejä elämästä. Vain yksinäinen merikotka liitää taivaalla seuranaan talviverkkoja kokeva kalastaja. Seuraa kiihkeä, elämäntäyteinen ja lajirunsas kevät, kunnes taas keskikesän tullen Selkämeren luonto hiljenee, alkaa valmistautuminen rannikon kaamokseen ja pitkään syksyyn.
Selkämeren rannikolta avautuva avoin merimaisema on ikkuna menneisyyteen, kuvajainen merestä ja maailmasta, joka oli joskus tuhansia vuosia ennen meitä. Tuntematon Selkämeri on puheenvuoro tuon maiseman ja alkukantaisen meriluonnon säilyttämisen puolesta.
Rafael Blomstedt

Arno Rafael Blomstedt (14. syyskuuta 1885 Helsinki – 21. maaliskuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja muotoilija. Hän toimi Taideteollisuuskeskuskoulun johtajana ja opettajana vuodesta 1912, rehtorina 1943–1949. Hän teki erityisesti sisustustöitä ja suunnitteli kirkkojen entistämisiä ja korjauksia.
Blomstedt valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1908. Opettajan työnsä ohessa hän suunnitteli erityisesti sakraalirakennuksia, ja hänen viimeiseksi, kesken jääneeksi työkseen jäi Iisalmen siunauskappeli. Hän kuului merkittäviin kirkkojen entistäjiin K. S. Kallion, Carolus Lindbergin ja Karl-Ruben Lindgrénin ohella.
Blomstedt on suunnitellut muun muassa Espoon sankarihauta-alueen.
Alyson Stoner

Varhainen elämä

Stoner syntyi Toledossa LuAnne Hodgesille ja Charlie Stonerille vuonna 1993. Stoner kävi MVCDS-päiväkoulussa opiskellen samalla O'Connellin tanssistudiolla ja Margaret O’Brienin mallikoulussa. Vuonna 2000 hän voitti kansainvälisen mallitoimisto IMTA:n Best Model of the Year -palkinnon.

Näyttelijänä

Joulukuussa 2001 Stoner toimi Michael Alanin kanssa juontajana Disney Channelin Mike's Super Short Show -sarjassa. Stoner onnistui saamaan Sarah Bakerin roolin komediaelokuvissa Villi tusina (2003) ja Villi tusina 2 (2005).
Stoner on näytellyt monissa nuorille sunnatuissa sarjoissa, kuten Zackin ja Codyn viiden tähden elämää, That’s So Raven ja Drake & Josh.
Vuonna 2006 hän esitti nuorta Camillea, päänäyttelijä Tyler Gagen (Channing Tatum) pikkusiskoa elokuvassa Step Up. Myöhemmin hän palaa Camillien rooliin jatko-osissa Step Up 3D ja Step Up: All In.
Stoner toimi Disney Channelin animaatiosarjaassa Finias ja Ferb Isabella Garcia-Shapironin ja Jennin äänenä neljänä tuotantokautena.
Vuonna 2008 hänet kiinnitettiin Caitlyn Gellarin rooliin Disney Channelin Camp Rock -elokuvassa, jota pääosassa oli Demi Lovato. Samana vuonna hän esitti Alice McKinleytä elokuvassa Alice Upside Down.
Vuonna 2010 Stoner palasi Caitlyn rooliin jatko-osassa Camp Rock 2: The Final Jam.
Vuonna 2013 Stoner korvasi Hayden Panettieren Kingdom Hearts: Chain of Memories -pelin Kairin äänenä sekä Kingdom Hearts: 358/2 Days -pelin Xionin äänenä. Stoner toimii Opalin äänenä The Legend of Korra -animaatiosarjassa.

Tanssijana

Los Angelesissa opittuaan koreografiaa Stoner on toiminut taustatanssijana artisteille, kuten Missy Elliott, Eminem, Juan Gabriel, Kumbia Kings, Outkast ja Will Smith. Vuosina 2003–2006 Stoner oli osa JammXKids-tanssiryhmää.
Stoner opettaa breakdancea Los Angelesin The Millennium Dance Complex -tanssistudiolla.

Muusikkona

Vuonna 2008 Stoner lauloi kappaleet "Lost and Found" ja "Free Spirit" elokuvan Alice Upside Down soundtrackiltä.
Stoner julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä "Flying Forward" 20. huhtikuuta 2010.
Vuonna 2011 hän julkaisi esikois EP:n nimeltä Beat the System.