google/wiki40b huggingface dataset:
Ristiniemen lasitehdas

Ristiniemen lasitehdas oli entisellä Vehkalahdella, nykyisen Haminan kaupungin alueella, Haminanlahden rannalla Ristiniemen länsiosassa 1896–1926 toiminut yritys. Tehtaan perustaja kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvist omisti Ristiniemessä myös höyrysahan. Lasitehdas valmisti pääasiassa ikkunalasia Venäjän markkinoille.
Suomen Akkunalasikonttori osti tehtaan 1910 lakkauttaakseen sen, mutta tehdas saattoi kuitenkin jatkaa toimintaansa vuonna 1911 perustetun Haminan Lasitehdas Osakeyhtiön omistuksessa.
Tehdas lopetettiin 1926 sen jälkeen, kun Ikkunalasi Oy oli ostanut sen.
Listerine

Historia

Neljästä eteerisestä öljystä; eukalyptolista, mentolista, metyylisalisylaatista ja tymolista koostuvan Listerinen kehitti vuonna 1879 tutkija, tohtori Joseph Lawrence. Hän sai innostuksensa kehittää Listerine, englantilaiselta lääkäriltä ja kirurgilta Joseph Listerilta, joka oli edelläkävijä antiseptiikan leikkauksen alalla ja hän osoitti vuonna 1865. että karbolihappo eli fenoliin kostutetut kirurgiset sideharsot vähensivät merkittävästi infektioita. Kunnianosoituksena Lawrence nimesi Listerinen Joseph Listerin mukaan.
Alun perin Listerine suunniteltiin desinfiointiaineeksi kirurgisiin toimenpiteisiin.
Takanen (Hämeenlinna)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 35 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Leheejärven alueeseen (35.791) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,7 metriä mpy.
Diplomi

Diplomi (kreik. δίπλωµα. díplōma, tarkoittaa "taitettua paperiarkkia") on asiakirja, jolla myönnetään esimerkiksi arvo. Sillä voidaan tarkoittaa myös kunniakirjaa. Diplomin voi myöntää oppilaitos osoitukseksi tutkinnon suorittamisesta. Latinan kielessä se on tarkoittanut matkustavalle annettua suojeluskirjettä.
Sana diplomi- on aikaisemmin tarkoittanut tutkintonimikkeessä korkeakoulutasoista oppiarvoa mutta sen käyttö on laajentunut. Esimerkkejä korkeakoulututkinnoista ovat diplomi-insinööri ja diplomiekonomi.
Samasta kreikan kielen kantasanasta ovat lähtöisin myös sanat diplomaatti ja diplomatia.
Playa del Inglés

Playa del Inglés on kylä ja suosittu rantalomakohde Kanariansaariin kuuluvan Gran Canarian eteläisessä osassa. Hallinnollisesti se kuuluu San Bartolomé de Tirajanan kuntaan. Asukkaita Playa del Inglésissä on noin 20 000.
Playa del Inglés on monipuolinen matkailukohde, jossa voi viettää rantalomaa, harrastaa ja juhlia aamuun saakka. Alueella on runsaasti erilaisia hotelleja, ravintoloita, baareja ja ostoskeskuksia. Kylän kadut on nimetty enimmäkseen eri valtioiden ja tunnettujen kaupunkien mukaan, sieltä löytyy esimerkiksi Calle de Finlandia. Inglésin rannan hiekka on peräisin Saharan autiomaasta Afrikasta, josta Sirocco -tuulet ovat sen kuljettaneet Kanarialle. Hiekkarannat jatkuvat pitkälle länteen Maspalomasiin saakka, ja levittäytyvät dyyneinä kilometrien matkalle.
Playa del Inglés on yksi suomalaisten suosituimmista lomakohteista. Siellä myös asuu pysyvästi useita suomalaisia, joista monet harjoittavat yritystoimintaa tarjoten palveluja suomen kielellä. Esimerkiksi suomalaisia ravintoloita on useita, joissa sesonkiaikana esiintyy tunnettuja suomalaisia artisteja. Suomalainen iskelmälaulaja Jamppa Tuominen vietti viimeiset vuotensa Inglésissä, jossa myös kuoli vuonna 1998.
Playa del Inglés on suosittu myös homomatkailijoiden keskuudessa. Tämän voi todeta monessa paikassa lipputankoon vedetyistä sateenkaarilipuista ja kylän lukuisista homobaareista.
Playa del Inglésistä on tiheästi liikennöidyt linja-autoyhteydet saaren muihin osiin. Saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentoasemalle johtaa GC-1 -moottoritie. Las Palmasiin on matkaa noin 55 kilometriä ja lentokentälle noin 30 kilometriä.
Särkilampi (Savitaipale, Riihijärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 6 000 kuutiometriä eli 0,0000 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,5 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,1 metriä mpy.
Gëlle Fra

Gëlle Fra, virallisemmin Monument du Souvenir, on muistomerkki Luxemburgin kaupungissa, Luxemburgissa. Se sijaitsee Place de la Constitution -aukiolla, Ville Hauten kaupunginosassa, Luxemburgin keskustassa. Sen on suunnitellut luxemburgilainen kuvanveistäjä Claus Cito, ja se edustaa nykyisin luxemburgilaista vapautta ja vastarintaa.

Kuvaus

Muistomerkin keskeisin osa on 21 metrin korkeuteen kohoava graniittinen obeliski. Obeliskin päällä on kullattu pronssipatsas, joka esittää naista pitelemässä laakerinseppelettä. Muistomerkin juurella on kaksi pronssista hahmoa, esittäen niitä luxemburgilaisia sotilaita jotka osallistuivat vapaaehtoisesti ensimmäiseen maailmansotaan Ranskan puolesta. Toinen hahmoista on makuuasennossa, palveluksessa kuolleena, kun taas toinen hahmoista istuu murehtien toveriaan.

Historia

Gëlle Fra pystytettiin alun perin vuonna 1923 niiden tuhansien luxemburgilaisten muiston kunniaksi, jotka taistelivat ensimmäisessä maailmansodassa ranskalaisten rinnalla. Luxemburgia miehittäneet saksalaiset kuitenkin purkivat muistomerkin Elokuun 6. päivänä vuonna 1940. Tämä synnytti mielenosoituksia, jotka Gestapo hajotti. Gëlle Frasta tuli näin luxemburgilaisen vapauden ja vastarinnan symboli. Vuonna 1985 se pystytettiin uudelleen Place de la Constitutionille.
Pontiset suot

Pontiset suot olivat soita Italiassa. Ne kuivatettiin 1930-luvulla malarian hävittämiseksi, ja samalla parani Rooman ilmasto. Soilla oli aikoinaan hyviä viljelysmaita. Velletrin eteläpuolelta Terracinaan asti ulottuvat pahamaineisiksi sanotut suot joutui matkalainen ohittamaan matkalla Roomasta Napoliin. Rooman valtakunnan aikaan Etelä-Latiumissa sijainneesta viljavasta alueesta käytettiin nimeä Pomptinus ager. Soistuttuaan siitä tuli vaarallinen malariapesäke.
Walter Aunesluoma

Walter Aleksander Aunesluoma (vuoteen 1935 Salonen; 12. marraskuuta 1899 Pori – 16. lokakuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kansakoulun opettaja, taidemaalari ja eräkirjailija.
Pohjalaista sukujuurta oleva Aunesluoma vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Nokialla jossa hänen isänsä oli kivenveistäjänä.  Opettajaksi valmistuttuaan Aunesluoma toimi Hauhon Ilmoilan (Lehtelän) kansakoulun opettajana vuosina 1927–1948. Hän oli myös osuuskassan asiamiehenä, Ilmoilan Voimistelu- ja Urheiluseuran puheenjohtajana ja paikallisen suojeluskunnan aktiivijäsenenä.
Aunesluoma maalasi maisemakuvia Ilmoilan ja Alvettulan seuduilta ja lisäksi asetelmia ja muotokuvia. Jatkosodan aikana hän maalasi rintamalla akvarelleja rajantakaisen Karjalan maisemista.
Aunesluoma laati 1970-luvulla yhden Suomen ensimmäisistä perhokalastuksen oppaista. Hän oli mukana Suomen Urheilukalastajain Liiton käynnistämässä perhokalastuskoulutuksessa yhdessä Erkki Norellin kanssa.
Walter Aunesluoman pojanpoika on Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti, Eurooppa-tutkimuksen verkoston tutkimusjohtaja Juhana Aunesluoma.
Tanhupallo

Hahmon kuvaus

Tanhupallo on esikouluikäinen tyttölapsi, jonka piirteisiin kuuluu yksityisasioiden kertominen. Tanhupallo on ohjelmassa kertonut esimerkiksi naapurin Timpan ja äitinsä yhteisestä jalkahoidosta. Välillä Tanhupallo yrittää uskotella, että tunnetut hahmot tai henkilöt ovat hänen ystäviään, kuten Kimi Räikkönen, Brad Pitt ja Risto Räppääjä. Ohjelman viimeisessä jaksossa, Tanhupallosta ja Risto Räppääjästä tuli ystäviä.
HMCS Agassiz

Palvelus

Alus saapui 13. huhtikuuta Halifaxiin, mistä se lähti 23. toukokuuta St. Johniin liittyäkseen uudelleen muodostettuun Newfoundlandin saattajaosastoon (engl. Newfoundland Escort Force). Se suojasi kesäkuun alussa saattueen Islantiin, minkä jälkeen se oli vuoden 1943 loppuun suojaamassa saattueita Pohjois-Atlantilla. Alus osallistui syyskuussa 1941 SC44:n suojaamiseen käyden taistelua sukellusveneitä vastaan. Taistelun aikana se pelasti torpedoidun sisaraluksensa HMCS Lévisin miehistön. Alus osallistui myös heinäkuussa 1942 saattueen ON115 suojaamiseen.
Agassiz siirrettiin 5. tammikuuta 1943 Liverpoolissa telakalle, mistä se vapautui maaliskuun puolivälissä. Alus liitettiin huhtikuussa vasta muodostettiin Kanadan 1. saattajaryhmään (engl. Escort Group C-1). Alus saapui 16. joulukuuta 1943 New Yorkiin uuteen huoltoon, jonka aikana aluksen etukantta pidennettiin. Muutostyöt saatiin päätökseen 4. maaliskuuta 1944. St. Margaretinlahdella vietetyn koulutusjakson jälkeen alus liittyi läntisen saattajaosaston saattajaryhmä W-2:een, mistä se siirrettiin elokuussa W-7:ään.
Alus palveli sodan lopun W-7:ssä. Se poistettiin palveluksesta 14. kesäkuuta 1945 Sydneyssä ja alus romutettiin 1946.
Ketokultasiipi

Koko ja ulkonäkö

Ketokultasiiven etusiiven pituus on yleensä 14–19 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 27–34 mm. Siipien värityksessä ja kirjailuissa esiintyy asteittaisia muuntelusarjoja eli kliinejä.
Päämuodolla koiraan siipien yläpinnan pohjaväri on tumman kuparinpunainen. Siipien ulkoreuna ja takasiipien takaosa ovat mustanruskeat. Etusiipien yläpinnan etu- ja ulkoreunassa ja takasiipien takaosassa on sinipunaista kehnää ja siivissä on mustat keskitäplät. Naaraalla etusiipien yläpuoli on vaaleamman oranssi. Siiven keskellä on kaksi mustaa täplää ja ulkoreunassa rinnakkain kaksi riviä teräväreunaisia mustia täpliä. Takasiipien yläpuoli on pohjaväriltään tummanruskea ja ulkoreunassa on oranssi juova. Molemmilla sukupuolilla etusiipien alapinnat ovat oranssit ja takasiiven alapinnan pohjaväri on vaalean harmahtava. Alapinnoilla on mustia, valkoreunaisia täpliä ja takasiivessä oranssi reunavyö.

Levinneisyys ja lentoaika

Ketokultasiipi esiintyy Etelä- ja Pohjois-Euroopasta Venäjälle ja idässä Amur-joelle saakka. Laji puuttuu läntisimmästä Euroopasta. Suomessa ketokultasiipi on esiintynyt aiemmin tasaisesti koko maassa lukuun ottamatta joitain alueita Lapissa. Laji on kuitenkin vahvasti taantunut ja monilta alueilta ei ole enää havaintoja 2000-luvulta. Sama koskee esiintymiä muualla Euroopassa
Lentoaika on kesä–elokuu riippuen esiintymisalueesta. Suomessa keskimääräinen lentoaika on maan eteläosissa kesäkuun puolivälistä ja pohjoisosissa heinäkuun alkupuolelta alkaen heinäkuun loppupuolelle yhtenä sukupolvena.

Elinympäristö ja elintavat

Ketokultasiiven elinympäristöä ovat niityt, kedot, pientareet ja puutarhat. Vuoristossa esiintyvien alalajien elinympäristöä ovat vuoristoniityt. Koska toukkien tärkeimmät ravintokasvit, suolaheinät, vaativat paljasta maanpintaa ne ovat usein joutomaiden ja tulevien niittyjen ensimmäisiä kasveja. Siksi myös ketokultasiipi on usein pioneerilaji. Perhonen esiintyy kuitenkin aina melko vähälukuisena ja on muutoinkin esiintymiseltään monia sukulaisiaan paikoittaisempi. Koiraat lentävät ympäriinsä etsiskellen naaraita ja molemmat sukupuolet käyvät ahkerasti kukilla.
Naaras munii munat yksitellen lehdille ja toukat kuoriutuvat parin viikon kuluessa. Kesän mittaan toukka kasvaa hitaasti ja laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana. Keväällä toukka syö vielä 5–7 viikon ajan ennen koteloitumistaan. Kotelovaihe kestää 2–3 viikkoa. Pohjois-Skandinaviassa, napapiirin pohjoispuolella, tavattavalla alalajilla L. h. stiberi kehitys on kuitenkin kaksivuotinen. Se talvehtii ensin munana ja toisen kerran isona toukkana.
Päiväperhoslaskennassa 2013 ketokultasiipi oli Suomen 51. yleisin päiväperhoslaji, kun vuonna 2012 sijoitus oli vielä 38. Lajin voimakkaan taantumisen vuoksi se luokiteltiin Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 silmälläpidettäväksi (NT).

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat hierakat (Rumex), etenkin niittysuolaheinä (Rumex acetosa) ja ahosuolaheinä (Rumex acetosella) ja tattaret (Polygonum), etenkin konnantatar (Polygonum bistorta).
Kalliokoski (Valtimo)

Kalliokoski on koskinähtävyys kuutostien varrella Valtimon Puukarissa, noin 12 kilometriä kirkonkylältä pohjoiseen. Se on Kokkojoen koski ja laskee kahtena haarana kalliokynnyksen yli, jonka juurella se muodostaa laajan suvannon. Suvanto on myös paikkakuntalaisten uintipaikka. Aikoinaan on harkittu kosken valjastamista vesivoiman tuotantoon, mutta kosken pienuuden johdosta suunnitelmasta on luovuttu.

Historia

Kalliokoski on sijainnut tärkeällä vesireitillä pohjoiseen, Pohjantiellä eli karjalaisten eräelämän runkotiellä. Reitti yhdisti Laatokan ja Pohjanlahden, jota pitkin laatokankarjalaiset nousivat matkoillaan Valtimon vesireittiä pitkin Maanselän kannaksen yli Oulujoen reitille Ja Pohjanlahdelle. Reitti on todennäköisesti ollut käytössä jo rautakaudelta tai kauempaakin.
Joku venäläinen tai karjalainen on luetellut tuon veneellä kuljetun reitin paikannimet vuonna 1557 Viipurissa Kustaa Vaasan kirjurille muistiin merkittäväksi. Kustaa Vilkuna on paikantanut karjalankieliset reitin paikannimet nykykielisinä, ja Kalliokoski on tunnetu nimellä Padenkieli. Alempana oleva kylän nimi Puukari taas juontuu tapauksesta, kun Padankielestä eli "kalliokoskesta" irtosi maapala, jossa oli myös puita. Tämä maapala pysähtyi alajuoksun Puankielen niityille tammeten Kokkojokea. Siitä nimi Puukari.
Kalliokosken rantapenkasta on vuonna 1883 löydetty harvinaisen pitkä, 122 senttimetriä mittainen miekka, joka on ajoitettu rautakauden aikaan 1200-luvulle. Miekan ohessa oli myös ruumis. Arvellaan, että miekka on muisto matkalla kuolleesta karjalaisesta soturista tai jopa päälliköstä. Miekka on nykyään Kuopion museossa.
Jekaterina Rednikova

Jekaterina Rednikova (s. 17. toukokuuta 1973 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuva- ja teatterinäyttelijätär. Hän näytteli Zinaidaa vuoden 2004 BBC:n minisarjassa Arkkienkeli (engl. Archangel), joka Suomessa nähtiin heinäkuussa 2007. Hän näytteli myös Pavel Tšukrain elokuvassa Varas, joka  sai useita palkintoja. Rednikova sai osastaan tässä elokuvassa venäläisen Nika-palkinnon parhaana naisnäyttelijänä
Rednikova valmistui 1994 näyttelijäksi GITISistä (Valtion näyttämötaiteen oppilaitos). Hän on näytellyt elokuvissa vuodesta 1990 lähtien.
Mark Sampson

Ura pelaajana

Sampsonin ura pelaajana ei ollut kovin hyvä. Hän pelasi amatööritasolla Cardiff Corinthians -seurassa, jossa hänen veljensä toimi valmentajana. Pelipaikaltaan Sampson oli puolustaja.

Ura valmentajana

Sampson aloitti valmentajanuransa Walesin kakkostasolla pelanneessa Taff’s Wellissä, jonka valmentajana hän toimi vuosina 2008–2010. Vuosina 2009–2013 Sampson toimi Englannin naisten pääsarjassa pelanneen Bristol City WFC:n päävalmentajana. Joulukuussa 2013 Sampson nimettiin Englannin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Vuonna 2015 Englanti voitti Kypros Cupin. Saman vuoden MM-kilpailuissa Englanti sijoittui kolmanneksi ja saavutti historiansa ensimmäisen MM-mitalin.
Reserviupseerikoulun ensimmäinen komppania

Reserviupseerikoulun ensimmäinen komppania eli Kärkikomppania antaa jääkäri- ja tulenjohtokoulutusta. Kärkikomppanian vahvuus on noin 170 upseerioppilasta. Jääkärilinjalla koulutetaan jääkärijoukkueenjohtajia kaikkiin puolustushaaroihin ja tulenjohtolinjalla maavoimien alueellisten ja operatiivisten joukkojen tulenjohtajia.
Reserviupseerikoulun toinen komppania, kirveskomppania, yhdistettiin ensimmäiseen 2011.
Rytikari

Historia

Rytikari alkoi kehittyä kun Veitsiluodon saha perustettiin viereiseen Veitsiluodon saareen. Sahan työläisten pienet omakotitalot täyttivät Rytikarin saaren pohjoisosan jo 1920–luvun lopulla, jolloin saaren eteläosaan rakennettiin myös kaksikerroksinen Veitsiluodon kansakoulu. Rytikari yhdistettiin Hepolaan penkereellä vuonna 1931 ja rautatie Järpistä Rytikarin kautta Veitsiluotoon valmistui 1936. Kieltolain aikana Rytikarin ja etenkin sen eteläpuolella sijaitseva Paavonkarin kautta tuotiin Pohjois-Suomeen huomattavia määriä salakuljetettua pirtua.
Kun Veitsiluoto Oy:lle rakennettiin 1930–luvulla sulfiittiselluloosatehdas ja 1950–luvulla paperitehdas, tarvittiin tehtaille lisää työvoimaa ja työvoimalle lisää asuntoja. Rytikariin rakennettiin 1940–luvulla kymmeniä puurakennuksia tehtaiden työntekijöille. Monet taloista on sittemmin purettu, yksi rakennuksista on siirretty Marttalan Työläismuseon alueelle. Ensimmäiset varsinaiset kerrostalot rakennettiin aravalainoituksella 1950–luvun lopulla. Rytikariin rakennettiin 1940–luvun lopulla myös terveystalo ja Rytikarin työväentalo.
Euterpe

Euterpe (m.kreik. Εὐτέρπη, "ilahduttava") oli kreikkalaisessa mytologiassa musiikin muusa eli runotar. Hänet kuvattiin usein huilun kanssa. Häntä kutsuttiin "nautinnon antajaksi".
Nicolai von Bodisco

Nicolai von Bodisco (ven. Николай Андреевич Бодиско, Nikolai Andrejevitš Bodisko; 23. syyskuuta (J: 12. syyskuuta) 1757 Pietari – 1. marraskuuta (J: 20. lokakuuta) 1815 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan laivaston amiraali, joka toimi vuosina 1812–1815 Viaporin linnoituksen sotasataman päällikkönä.
Bodiscon suku oli alkujaan hollantilainen. Hän kävi vuosina 1771–1773 Pietarin merikadettikoulun ja palveli sen jälkeen Venäjän Itämeren-laivastossa. Hän valmistui 1777 midshipmaniksi ja 1780 kapteeniksi, minkä jälkeen hän pääsi kiertämään merillä kontra-amiraali Borisovin ja vara-amiraali Tšitšagovin eskaaderien mukana. Bodisco ylennettiin 1788 kapteeniluutnantiksi ja hän osallistui Kustaa III:n sodan aikana Suursaaren (1788), Öölannin (1788), Räävelin (1790) ja Viipurinlahden meritaisteluihin (1790). Vuosina 1793–1797 hän oli muun muassa fregatin komentajana eri laivueissa. Saatuaan 1798 ylennyksen 1. luokan kapteeniksi hän erosi sotapalveluksesta, mutta palasi kolme vuotta myöhemmin ja palveli 1801–1806 Räävelin (Tallinnan) sotasatamassa. Hänet ylennettiin 1804 komentajakapteeniksi ja 1808 kontra-amiraaliksi.
Suomen sodan aikana Bodisco teki maaliskuussa 1808 kahdentuhannen miehen voimin maihinnousun Ruotsille kuuluneelle Gotlannin saarelle, jotta Englanti ei pystyisi tekemään siitä laivastonsa tukikohtaa. Bodisco julistautui 25. huhtikuuta 1808 Gotlannin kuvernööriksi, mutta vain kolme viikkoa myöhemmin amiraali Olof Rudolf Cederströmin komentamat ylivoimaiset ruotsalaisjoukot pakottivat hänet vetäytymään saarelta. Palattuaan kotimaahansa Bodisco tuomittiin toukokuussa 1808 sotaoikeudessa, koska hän oli luovuttanut saaren ja joukkojensa aseet ruotsalaisille ilman taistelua. Hän menetti kunniamerkkinsä, hänet alennettiin matruusiksi ja karkotettiin Pohjois-Venäjälle Vologdaan. Keisari Aleksanteri I armahti hänet lokakuussa 1811, jolloin hän sai takaisin asemansa ja kunniamerkkinsä.
Bodisco nimitettiin marraskuussa 1812 Viaporin sotasataman päälliköksi, missä tehtävässä hän oli kolme vuotta myöhemmin tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Epävarman tiedon mukaan hän olisi tehnyt itsemurhan ottamalla myrkkyä. Bodisco on haudattu Hietaniemeen Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle. Hänen hautakivensä on hautausmaan vanhin nykypäiviin säilynyt muistomerkki.
Nikita Zaitsev

Seuraura

Zaitsev on MHK Krylja Sovetovin kasvatti. Hän pelasi seuran miesten joukkueessa ensimmäiset pelinsä Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kaudella 2008–2009. Sibir Novosibirsk varasi Zaitsevin koko kaikkien aikojen ensimmäisen KHL:n varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana kesällä 2009. Hän siirtyi joukkueeseen heti seuraavaksi kaudeksi 2009–2010, jolloin Zaitsev teki 40 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2010–2011 hän teki 39 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Loppukaudella Zaitsev vahvisti myös neljän playoff-ottelun verran sarjatasoa alempana VHL-joukkue Zauralje Kurgania. Kaudella 2012–2013 hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+11=18.
Kaudeksi 2013–2014 Zaitsev siirtyi kolmivuotisella sopimuksella TsSKA Moskovaan. Hän oli tehoilla 4+8=12 joukkueen tehokkain puolustaja Georgi Mišarinin kanssa. Zaitsev edusti TsSKA:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka finaaleissa joukkue kuitenkin hävisi Genève-Servette HC:lle lukemin 3–5. Kaudella 2014–2015 hänet valittiin KHL:n viikon puolustajaksi 28. syyskuuta ja 16. marraskuuta 2014. Kaudella 2015–2016 Zaitsev valittiin tammikuussa pelattuun KHL:n tähdistöotteluun. Hän oli pudotuspelien tehokkain puolustaja ja valittiin kauden päätteeksi sarjan tähdistökentälliseen.
Aappo I. Piippo

Aappo Ilmari Piippo (6. kesäkuuta 1950 Vieremä – 6. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja sanoittaja.

Tausta

Piippo toimi vuosina 1964–1979 viisi vuotta merimiehenä sekä hitsaajana, ahtaajana ja toimittajana Ruotsissa.

Ura

Jo Ruotsissa Piippo julkaisi kaksi runokokoelmaa. Palattuaan Suomeen hän teki yhteistyötä muun muassa Toivo Kärjen kanssa 1980-luvun alussa. Hän teki tekstit Kärjen laulunäytelmiin Sitkee metsän eläin ja Häät.
Piippo käänsi kirjallisuutta ruotsista suomeksi, muun muassa Dan Anderssonin ja Nils Ferlinin tuotantoa.
Jo 1900-luvulla Piipon levytetty sanoitustuotanto käsitti ainakin 578 laulua. Hän teki yhteistyötä useiden suomalaisen viihdemusiikin eturivin säveltäjien kanssa ja mm. julkaisi kokoelman 90-luvun iskelmiä Erik Lindströmin säveltämään musiikkiin. Hänen laulujaan levyttivät muun muassa Finlanders, Eino Grön, Oiva Kaltiokumpu, Eija Kantola, Heidi Kyrö, Sauli Lehtonen, Eero Magga, Esa Niemitalo, Teuvo Oinas, Esa Pakarinen, Solistiyhtye Suomi, Lasse Hoikka ja Souvarit, Reijo Taipale, Jukka Raitanen, laulu- ja soitinyhtye Neilikka ja Kari Tapio. Juha Vainion viimeisellä äänitteellä Viiskymppisen viisut Aappo I. Piippo oli ainoa vierailija laulullaan Viimeiset merimiehet. Tehdessään sanoituksia Kikalle ja Nylon Beatille Piippo käytti salanimeä Kristiina Sydänmaa.
Alirengas

Algebrassa alirengas on renkaaseen liittyvä käsite. Sen mukaan renkaan  osajoukkoa  sanotaan :n alirenkaaksi, jos  on rengas operaatioiden  ja  suhteen ja :n ykkösalkio on :n ykkösalkio.
Potentiaaliteoria

Potentiaaliteoria on matematiikan osa-alue, joka liittyy kenttien analyysiin. Sen peruskysymys on: "Voidaanko kenttä  esittää toisen kentän  derivaattana?" Toinen kysymys on: "Millä lisäehdolla  voidaan määrätä yksikäsitteisesti ?"

Sovellutuksia

Potentiaaliteoriaa sovelletaan osittaisdifferentiaaliyhtälöiden (ODY) analyysissä. 
2. asteen ODY:t kootaan tavallisesti useammasta 1. asteen ODY:stä, ja jokin näistä voidaan pakottaa voimaan käyttämällä potentiaalia. 
Esimerkiksi sähköstatiikassa Faradayn laki  pakotetaan voimaan potentiaalilla , jolloin Gaussin laista sähkökentälle () seuraa 2. kertaluvun elliptinen osittaisdifferentiaaliyhtälö 
. 
Potentiaalin olemassaolokysymykseen vastaamiseksi tarvitaan kohomologiateoriaa ja sen tältä kannalta keskeisimmät asiat ovat de Rhamin lause ja Hodge-teoria.

Esimerkkejä

Vektorikenttä voidaan usein esittää joko skalaarikentän gradienttina tai toisen vektorikentän roottorina. Ensimmäisessä tapauksessa kentän kaikkien kiertointegraalien on hävittävä (sen on oltava pyörteetön ja integraalien ensimmäisen homologiaryhmän alkioiden yli hävittävä) ja jälkimmäisessä kaikkien suljettujen pintojen yli on kentän pintaintegraalien hävittävä (lähteetön ja integraalien toisen homologiaryhmän alkioiden yli hävittävä). 
Ulkoderivaatat kuvaavat -asteisilta differentiaalimuodoilta -asteisille muodoille. 
Tällöin -muoto voidaan vastaavin ehdoin esittää -muodon 
ulkoderivaattana.