google/wiki40b huggingface dataset:
Borel-joukko

Borel-joukot muodostavat matematiikassa laajan kokoelman joukkoja, joihin kuuluu mm. avoimet, suljetut, kompaktit, - ja -joukot. Borel-joukkoja käytetään paljon erityisesti mittateoriassa helpon lähestyttävyyden vuoksi. Esimerkiksi avaruudessa  Borel-joukot muodostavat hyvin laajan Lebesgue-mitallisten joukkojen kokoelman.

Määritelmä

Olkoon  topologinen avaruus. Kutsumme kokoelmaa
joukon  Borelin perheeksi. Tämän perheen alkioita kutsutaan Borel-joukoiksi. Borelin perhe on siis määritelmänsä mukaan suppein niistä joukon  sigma-algebroista, jotka sisältävät :n avoimet joukot eli topologian . Erityisesti Borelin perhe on :n topologian virittämä sigma-algebra .

Ominaisuuksia

Voidaan osoittaa, että jokainen avaruuden  avoin joukko on Lebesgue-mitallinen. Tästä seuraa, että jokainen :n Borel-joukko on Lebesgue-mitallinen eli
Nimittäin mitalliset joukot muodostavat sigma-algebran  ja Borelin perhe  on saatu leikkaamalla kaikki ne sigma-algebrat, jotka sisältävät avoimet joukot.
Koska Borelin perhe on sigma-algebra, joka sisältää kaikki avoimet joukot, niin se sisältää myös kaikki suljetut joukot. Lisäksi sigma-algebran ominaisuuksista näemme, että Borelin perhe sisältää myös kaikki numeroituvat yhdisteet ja leikkaukset avoimista ja suljetuista joukoista. Tästä seuraa, että leikkaamalla, yhdistämällä ja komplementoimalla saadaan lukemattomia erilaisia joukkoja. Siksi on itse asiassa vaikea konstruoida joukkoa, joka ei ole Borel. Ei-Borel-joukkoja on kuitenkin olemassa. Tällainen saadaan muun muassa seuraavalla esimerkillä, jonka vaiheiden perustelut löytyvät tarkemmin lähteestä: 
Olkoon  ja  (yleisiä) Cantorin joukkoja :ssä. Oletetaan, että esimerkiksi  positiivimittainen ja  on nollamittainen. Tällöin Lebesguen ulkomitan ominaisuuksista seuraa, että  sisältää ei-Lebesgue-mitallisen joukon . Koska Cantorin joukot ovat keskenään homeomorfisia, niin on olemassa homeomorfismi . Tästä seuraa, että joukko  ei itse asiassa ole Borel-joukko. Nimittäin jos se olisi Borel, niin olisi funktion f jatkuvuuden nojalla joukko  Borel (homeomorfismit ovat erityisesti jatkuvia, joten ne ovat Borel-kuvauksia). Toisaalta funktion f bijektiivisyyden nojalla , joten joukko A olisi tällöin Borel. Tämä on mahdotonta, sillä oletimme, että A ei ole Lebesgue-mitallinen joukko ja siis ei erityisesti Borel-joukkokaan. Toisaalta voidaan osoittaa, että se taasen on mm. Lebesgue-mitallinen, mikä osoittaa sen, että Borelin perhe  on aito osajoukko Lebesgue-mitallisten joukkojen kokoelmasta .

Borel-funktiot

Olkoon  topologinen avaruus ja joukko . Kutsumme funktiota  Borel-funktioksi jos ja vain jos jokaisen avoimen joukon alkukuva kuvauksessa f on Borel-joukko. 
Tämä määritelmä voidaan myös lausua muodossa: joukko  on Borel-joukko ja joukko
on Borel-joukko kaikilla . Borel-funktioita kutsutaan joskus kirjallisuudessa Bairen funktioiksi.
Voidaan osoittaa, että jokainen jatkuva kuvaus on Borel-kuvaus. Lisäksi jokaisessa Borel-kuvauksessa jokaisen Borel-joukon alkukuva on Borel.
Lisäksi jos annettu topologia  on metristyvä, niin voidaan osoittaa, että jokainen tämän topologian Borel-funktio on mitallinen jokaisen Borel-mitan suhteen.
Kakkosen kausi 2017

Lohko A:

Vuoden maalivahti
Jiri Koski (FC KTP)
Vuoden puolustaja
Fugo Segawa (PEPO)
Vuoden keskikenttäpelaaja
Valeri Minkenen (Klubi 04)
Vuoden hyökkääjä
Aleksi Pahkasalo (FC Legirus)

Lohko B:

Vuoden maalivahti
Gerson Lima (Peimari United)
Vuoden puolustaja
Alieu Mustapha Ceesay (BK-46)
Vuoden keskikenttäpelaaja
Lucas Gabrielsson (SalPa)
Vuoden hyökkääjä
Juho Lehtonen (FC Jazz)

Lohko C:

Vuoden maalivahti
Elias Tuomarila (AC Kajaani)
Vuoden puolustaja
Venicio Ferreira (AC Kajaani)
Vuoden keskikenttäpelaaja
Alberto Ramírez (AC Kajaani)
Vuoden hyökkääjä
Michael Ibiyomi (AC Kajaani)
Lähde:

Ykkösen nousukarsinnat

Jalkapallon nousukarsintoihin pääsivät jokaisesta kolmesta lohkosta voittaja sekä kaikkien lohkojen paras kakkonen, joka oli lohko A:n Klubi 04 Helsingistä.
Morhovo

Maantiede ja asutus

Morhovon kunnan pinta-ala on 442 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Holmin piirin Krasnyi Borin sekä pohjoisessa Holmin ja Togodin kuntiin ja idässä ja etelässä Tverin alueeseen. Seutu kuuluu Valdain ylängön reuna-alueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Mirnyin asutus ja 61 kylää: Alešnja, Batutino, Bobjathino, Bogdanovo, Boldaševo, Bolšoje Jelno, Brednjagi, Budkovo, Davydovo, Dubrovo, Galyženki, Gorodetskoje, Horošejevka, kaksi Ivanovskojeta, Karelkino, Klenovets, Kliny, Ljalino, Malašovo, Malihovo, Maloje Jelno, Merkuševo, Netšajevo, Novosjolki, Orlovo, Osinovka, Osipovo, Ostsy, Ovsjannikovo, Patrihovo, Podberezje, Podbereznikovo, Podmolodje, Pogost, Poretšje, Potepalovo, Prijut, Purygino, Pustoška, Samohvalovo, Šavrinka, Šeršnevo, Silagino, Solomnitsa, Solovji, Sotovo, Staroje, Stehnovo, Štšenki, Štšulakino, Švaino, Syrmolotovo, Tuhomitši, Vasiljovo, Zaborinka, Zagorje, Zahod, Zaitsy, Zamošje ja Zehny. Toiseksi suurin asutuskeskus on alle 150 asukkaan Tuhomitšy. 21 kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Liikenne, talous ja palvelut

Morhovosta on maantieyhteys Holmiin ja Tverin alueen Ploskošiin. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut sekä maa- ja metsätalous. Puunhankintaa harjoittaa viisi yksityisyrittäjää. Maataloutta edustaa joukko yksityistiloja sekä asukkaiden palstaviljelmät. Kunnassa toimii lastentarha, peruskoulu, kaksi kerhotaloa, kolme kirjastoa, kaksi lääkintäasemaa ja neljä postikonttoria. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta.
Pori Big Band

Pori Big Band on vuonna 1971 Porissa perustettu big band. Se toimi alun perin Pori Jazz 66 ry:n yhteydessä porilaisten jazzharrastajien orkesterina.
Pori Big Band oli merkittävä koulutusorganisaatio 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin rytmimusiikin opetus suomalaisissa musiikkioppilaitoksissa teki vasta tuloaan. Nykyään orkesteri toimii Palmgren-konservatoriossa hallinnollisesti itsenäisenä yksikkönä. Yhteistyö Pori Jazz 66 ry:n kanssa jatkuu myös edelleen. Pori Big Bandin taiteellinen tuottaja on Juha Järvinen .
Pori Big Band on julkaissut viisi albumia. Viimeisin on kesällä 2012 ilmestynyt Luhtahuitti, jossa orkesterin solistina vierailee bassoklarinetisti Tapani Rinne. Levyn kappaleet ovat Tapani Rinteen ja Arttu Takalon sävellyksiä. Sovituksia ovat kirjoittaneet Iro Haarla ja Arttu Takalo.
The Ghosts of Yesterday

Juoni

Newyorkilainen taiteilija Howard Marston (Eugene O’Brien) päättää tehdä itsemurhan puistossa, mutta ompelija Ruth Grahame (Norma Talmadge) pelastaa Howardin tämän aikomuksilta, ja myöhemmin he avioituvat. Kun Howard alkaa maalata Ruth-vaimonsa muotokuvaa, Ruth kuolee pitkälliseen sairauteen ennen kuin maalaus ehtii valmistua. Epätoivoinen Howard muuttaa Pariisiin, missä hän tapaa pahamaineisen kabareelaulajan Jeanne La Fleurin (Norma Talmadge), joka muistuttaa suuresti edesmennyttä Ruthia. Howard vakuuttaa Jeannen poseeraamaan Ruthin maalausta varten, ja Ruthin kiltti luonne alkaa itää Jeannessa. Howard ja Jeanne rakastuvat, mutta kun Howard alkaa tuntea pettävänsä Ruthia, hän kertoo Jeannelle rakastavansa häntä vain hänen yhdennäköisyyttään kuolleeseen vaimoonsa. Jeanne raivostuu tästä, tuhoaa maalauksen ja lähtee. Myöhemmin Howard tajuaa rakastavan Jeannea itseään. Howard löytää Jeannen tämän entisen kosijan, kreivi Pascal de Fondrasin (Stuart Holmes), sylistä. Howardin ja kreivin painin aikana kreivi viiltää Howardin silmät. Kun Howard tajuaa sokeutuneensa, hän lähettää Jeannen tiehensä. Jeanne kuitenkin palaa, koska hän on ikionnellinen siitä, että Howard viimein rakastaa häntä.
Austin A40 Farina

Taustaa

Saloon-mallin tavaratilan luukku oli alareunastaan saranoitu, joten se toimi myös tavaratilan jatkeena. Mallin takaikkuna oli kiinteästi asennettu ja takaistuimen selkänojan takana oli hattuhylly. Hattuhylly oli irrotettavissa ja myös saloon-mallin takaistuimen selkänojan pystyi taittamaan alas, mutta koska istuinosa ei ollut käännettävissä, lattia ei ollut tasainen. 
Countryman-versiota voidaan pitää yhtenä ensimmäisistä hatchback-korisista autoista, sillä siinä yhdistyvät sekä sedan- että farmarikorien ominaisuudet. Takaistuimen istuin eteenkäännettynä ja selkänoja alaskaadettuna malli tarjosi kahden istumapaikan lisäksi rusaasti tasapohjaista tavaratilaa.
Mallin design on italialaisen Pininfarinan studion käsialaa. Toisen maailmansodan jälkeisenä aikakautena etenkin Torinoon keskittyneitä autoalan studioita työllistivät hintavampien merkkien ja mallien valmistajille tehdyt suunnitelmat, mutta piirustuspöydiltä tuli aineistoa myös kansanautojen kehittelyyn. Monien muiden ajoneuvovalmistajien tavoin British Motor Corporation luotti italialaiseen design-näkemykseen. A40 Farina oli visuaalisen ilmeensä osalta mittakaavassa pienennetty versio Austin Cambridge- ja Morris Oxford -malleista, ilman näiden saloon-korin erillistä tavaratilaa. Myös näiden autojen design oli Pininfarinan kynästä lähtöisin.

Innocenti

Italialainen Innocenti valmisti A40 Farina -mallia BMC:n lisenssillä. Valmistus aloitettiin vuonna 1960, Englannista toimitettujen knock-down kitien kokoamisella, mutta pian auto valmistettiin kokonaisuudessaan Italiassa.  Innocentin A40 Berlina ja -Combinata -mallit vastasivat Austin A40 Farinan saloon- ja Countryman -versioita.
Emomallinsa tavoin Italian versioissa siirryttiin vuonna 1962 käyttämään suurempaa, 1100-kuutioista moottoria. Tuolloin autojen mallimerkinnäksi muutettiin A40S. Vuonna 1965 Innocenti suunnitteli Combinata-malliin yksiosaisen, yläreunastaan saranoidun takaluukun. Tätä versiota voidaan pitää puhdasoppisena hatchback-korisena autona. Huomionarvoinen seikka on, että Britanniassa ei A40 Farinaa koskaan valmistettu tällä konfiguraatiolla. Innocenti valmisti kaikkiaan liki 68 000 kappaletta A40- ja A40S -autoja.
Surveyor 5

Surveyor 5 oli viides NASAn Surveyor-kuulaskeutujista. Se laukaistiin 8. syyskuuta 1967 ja laskeutui 11. syyskuuta 1967 Rauhallisuuden mereen. Luotain oli osa NASAn Apollo-ohjelmaan valmistautumista.
Skotlannin kansallispuolue

Vaalit

Vuoden 2010 vaaleissa puolue sai kuusi Skotlannin 59 parlamenttipaikasta.
Vuoden 2011 Skotlannin parlamentin vaaleissa puolue sai 69 paikkaa 129:stä.
Vuoden 2014 EU-vaaleissa puolue sai kaksi Skotlannille varatusta kuudesta paikasta.
Vuoden 2015 vaalien jälkeen puolueella on 56 parlamenttipaikkaa 59:stä.
Vuoden 2016 Skotlannin parlamentin vaaleissa puolue sai 63 paikkaa 129:stä.
Anticostinsaari

Luonto ja maantiede

Anticostinsaaren pituus on yli 220 kilometriä, leveys enimmillään 56 kilometriä ja pinta-ala lähes 8 000 neliökilometriä. Sen kallioperä on siluuri- ja ordovikikausilla muodostunutta kalkkikiveä, jota peittävät useista eri lähteistä peräisin olevat sedimenttikivilajit. Maasto on suhteellisen tasaista ja keskimäärin 126 metrin korkeudella merenpinnasta.
Saarella vallitsee subboreaalinen meri-ilmasto, jolle ovat tyypillisiä viileät kesät ja leudot talvet. Ilman lämpötila on keskimäärin −10 °C tammikuussa ja 15 °C heinäkuussa. Talvella sataa paljon lunta.
Saaren metsät kuuluvat Kanadan havumetsävyöhykkeeseen, ja niiden valtapuita ovat valkokuusi, mustakuusi ja palsamipihta. Suuren valkohäntäpeurakannan vuoksi pensaskasvillisuus on niukkaa. Saaren itäosissa on metsien lisäksi turvesoita.
Alkuperäisiä nisäkäslajeja ovat amerikansaukko, kettu, peurahiiri sekä lepakoihin kuuluvat pikkuruskosiippa ja Myotis septentrionalis. Mustakarhu ja amerikannäätä ovat hävinneet sukupuuttoon 1900-luvulla. Saarelle istutetuista nisäkäslajeista elinvoimaisimpia ovat valkohäntäpeura, hirvi, lumikenkäjänis, kanadanmajava sekä piisami. Runsaaseen linnustoon kuuluu varsinkin merilintuja. Saaren valkopäämerikotkakanta on yksi merkittävimmistä Pohjois-Amerikan koillisosissa. Istutetuista lintulajeista ovat menestyneet röyhelöpyy ja kanadanpyy.

Historia ja merkitys

Anticostinsaari oli lähes asumaton vuoteen 1895 saakka, jolloin saaren osti ranskalainen suklaamestari Henri Menier tavoitteenaan kehittää siitä lomakohde metsästäjille ja kalastajille. Hän yritti istuttaa saarelle valkohäntäpeuroja, biisoneita ja saksanhirviä, mutta vain peurat sopeutuivat uuteen ympäristöön. Menier’n laivaamista 220 valkohäntäpeurasta on sittemmin muodostunut jo yli 150 000 yksilön populaatio, joka on suurempi kuin missään muualla Pohjois-Amerikan itäosissa. 1900-luvulla saaren omistus vaihtui metsäyhtiöltä toiselle, kunnes se päätyi vuonna 1974 Québecin provinssihallinnolle.
Anticostinsaaren pysyvä asutus on keskittynyt länsikärjessä sijaitsevaan Port-Menier’n kylään, jossa elää noin 250 ihmistä. Merkittävin elinkeino on retkeilyyn, peuranmetsästykseen ja lohenkalastukseen keskittyvä matkailu. Lisäksi saarella on toiminut vuodesta 1995 lähtien metsäyhtiö Produits forestiers Anticosti. Yhtiö kaataa puita 150 000–175 000 kuutiota vuodessa ja kehittää metsänhoitoa yhteistyössä Kanadan luonnonvaraministeriön kanssa. Québecin provinssihallinto on perustanut saarelle Parc national d’Anticostin kansallispuiston (572 km²) ja Pointe-Heathin (19 km²) ja Grand-Lac-Salén (24 km²) luonnonsuojelualueet.
Bryan Danielson

Bryan Danielson (s. 22. toukokuuta 1981) on yhdysvaltalainen  showpainija. Hän painii World Wrestling Entertateimentissä (WWE) WWE smackdown-brändissä nimellä Daniel Bryan.  Danielson on voittanut uransa aikana viisi maailmanmestaruutta. Danielson kilpaili WWE NXT:n ensimmäisessä tuotantokaudessa. Kesäkuussa 2010 Danielson erotettiin WWE:stä. Hän kuitenkin palasi elokuussa 2010 takaisin SummerSlam-tapahtumassa. 14. päivä huhtikuuta 2015 Danielson loukkaantui. Danielson menetti tämän seurauksena Intercontinental mestaruusvyön. Danielson palasi kehään Wrestlemania 34:ssä.
Jordache

Historiaa

Yrityksen perustivat vuonna 1969 Israelista New Yorkiin muuttaneet veljekset Joe, Ralph, David ja Avi Naccache, myöhemmin Nakash. Nimi Jordache on muodostettu heidän etunimiensä aluista ja alkuperäisen sukunimen lopusta, mutta Jordache esiintyy sukunimenä Irwin Shaw’n vuonna 1969 ilmestyneessä sukukronikassa Menestyksen maku.
Jordache aloitti merkkifarkkujen vähittäiskauppana, jolla oli 1970-luvun puolessavälissä neljä myymälää New Yorkissa. Kun yksi niistä ryöstettiin ja tuhopoltettiin vuoden 1977 sähkökatkoksen aikana, veljekset päättivät investoida vakuutuskorvausrahat yrityksen uuteen strategiaan, omien merkkifarkkujen valmistukseen ja myyntiin. Ajoitus oli oikea, sillä kuluttajat olivat juuri siirtymässä yleisfarkkumerkeistä, kuten Levi’sista, designer-farkkuihin, kuten Calvin Klein ja Gloria Vanderbilt.
Veljekset sijoittivat vuonna 1979 yli puoli miljoonaa dollaria rohkeaan mainoselokuvaan, jossa yläosaton nainen ratsastaa hevosella vedessä kuin lainelautailija, yllään vain tiukat Jordache-farkut. Valtakunnalliset tv-kanavat kieltäytyivät esittämästä filmiä, mutta se sai kulttimainetta pienten paikalliskanavien kautta. Myös kampanjaan liittyviä lehtimainoksia kieltäydyttiin julkaisemasta. Syksyllä 1980 Jordachen mainoszeppeliini tuhoutui New Jerseyn Lakehurstissä, samassa paikassa kuin saksalaisten Hindenburg 43 vuotta aiemmin.
Syksyn 1981 paikkeilla Jordache tuotti noin 1,2 miljoonaa farkkuparia kuukaudessa muun muassa Louisianassa ja myi niitä 25 maassa. Sillä oli myös halvempi farkkumerkki Alessio sekä lastenvaatteiden, vapaa-ajanjalkineiden, käsilaukkujen ja urheiluvaatteiden mallistoja. Lisäksi Jordache lisensioi tuotemerkkiään rintaliivien, sukkahousujen, lasten nukkien ja vauvojen vaippahousujen valmistajille. Nakashin veljekset alkoivat myös sijoittaa muihin vaatemerkkeihin ja rahoittivat 1982 alkuun muun muassa Guess-merkin, mistä aiheutui myöhemmin Jordachelle kallis oikeusriita.
1990-luvulla Jordachen lisensointi ulottui vähitellen yhä kauempana farkkubisneksestä oleviin tuoteryhmiin, kuten vauvanvaippoihin, sateenvarjoihin ja matkalaukkuihin. Merkin vetovoima laski, ja sen tuotteita alkoi nähdä lähinnä halpamyymälöissä.
Yrityksen muita vaatemerkkejä ovat Jordachen lisäksi Earl Jeans, Kikit Jeans, Maurice Sasson, Fubu Ladies, Airport, Blue Star ja Gasoline. Lisäksi Jordache on valmistanut denim-tuotteita muun muassa Gapille, Tommy Hilfigerille, Levi’sille ja Abercrombie & Fitchille. 
Nakashin veljekset ovat sijoittaneet vaatebisneksestä peräisin olevia varojaan Yhdysvalloissa ja Israelissa myös muiden toimialojen yrityksiin, kuten kiinteistöbisnekseen, lentomatkailuun, elintarviketuotantoon, hotelleihin ja ravintoloihin.
Orion RX50

Orion RX50 on Kiinassa valmistettu mopo, jossa on Lifanin valmistama 50 cc:n ilmajäähdytteinen nelitahtimoottori.
Vietnaminkielinen Wikipedia

Vietnaminkielinen Wikipedia on Wikipedian vietnaminkielinen versio. Vietnaminkielisessä Wikipediassa on noin 1 199 000 (15.1.2019) artikkelia ja se on artikkelimäärältään 12. suurin. Se perustettiin marraskuussa 2002.
Vietnaminkielisen Wikipedian viimeaikainen kasvu perustuu pitkälti botteihin.
Kari Takko

Seuratasolla

Hän aloitti uransa pelaamalla seitsemän kautta Porin Ässissä, josta siirtyi kuudeksi kaudeksi NHL:ään. Quebec Nordiques varasi hänet vuonna 1981 10. varauskierroksella, mutta sopimusta ei syntynyt. Takko varattiin uudelleen vuoden 1984 varaustilaisuudessa, tällä kertaa Minnesota North Stars -joukkueeseen. Minnesotassa Takko oli suomalaisittain erikoisessa tilanteessa kun hän kilpaili kakkosmaalivahdin paikasta toisen suomalaismaalivahdin, Jarmo Myllyksen kanssa. Hän pelasi NHL-uransa aikana sekä Minnesotassa että Edmonton Oilersissa. Oilersiin Takko myytiin yllättäen kesken kautta 1990–91. NHL-uran jälkeen Takko siirtyi takaisin Porin Ässiin, jossa pelasi seitsemän kautta. Takko profiloituikin suureksi Ässä-fanien suosikiksi pelaajauransa aikana. Jääkiekkomaalivahtiuransa Takko päätti Ruotsissa HV71:n riveissä vuosina 1997–2000.

Maajoukkueessa

Takko pelasi Suomen jääkiekkomaajoukkueessa 104 maaottelua. Niihin sisältyi muun muassa kolmet MM-kisat vuosina 1983, 1985 ja 1991, Sarajevon olympialaiset vuonna 1984 sekä 1987 Kanada-cup- ja vuoden 1996 maailmancupturnaus. 1990-luvulla Kari Takko oli pitkään poissa maajoukkueesta, mutta teki paluun vuoden 1996 maailmancupturnaukseen.

Pelaajauran jälkeen

Peliuransa jälkeen Takko on toiminut Dallas Starsin kykyjenetsijänä ja HC Ässät Pori Oy:n hallituksessa. Hän lähti Ässien hallituksesta syyskuussa 2008, kun Pentti Matikainen valittiin Ässien pelaajakoordinaattoriksi. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Takon Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 179.
Takon poika, Karri oli myös jääkiekkoilija.
Luola (rakennettu)

Luola on peruskallion sisään rakennettu tila, jonka on tarkoitus suojata käyttäjiään normaalia voimakkaammilta ulkoisilta uhkilta tai jopa sotatoimilta.

Käyttö

Luoliin on sijoitettu useat asevoimien varasto-, johtamis- ja esikuntatilat ja lisäksi luolia käytetään väestönsuojina. Myös parkkihalli (parkkiluola) on luolan tyypillinen käyttötarkoitus maan pinnalla olevan rakennusalan säästämiseksi. Myös tehdas tai sen osia voi sijaita luolatiloissa. Esimerkki tästä Suomessa on Metson Jyväskylän Rautpohjan paperikonetehtaan osat.
Myös tunneleiden yhteyteen on rakennettu luolia. Luolan rakentamista nimitetään louhinnaksi. Usean luolan muodostama, yleensä yhteisellä sisäänkäynnillä varustettu rakennelma on luolasto.
Suomessa esimerkki laajasta luolastosta on aikaisemmin puolustusvoimien käytössä ollut Kanavuoren luolasto Jyväskylässä. Siviiliorganisaatioista esimerkiksi Nokian Kalkussa sijaitseva Suomen Punaisen Ristin logistiikkakeskus, joka varastoi katastrofiavun tarvikkeita, on sijoitettu Mustavuoren sisään luolatiloihin. Eurajoella sijaitsee ydinjätteiden loppusijoitusluolasto tutkimustila Onkalo, joka on yli 300 metrin syvyydessä. Lisäksi muun muassa teleoperaattoreilla on käytössään luolatiloja.

Luolastoja muualla

Maailmalla tunnettuja luolastoja on muun muassa Yhdysvaltain ja Kanadan ilmapuolustuksen komentokeskuksen käytössä oleva, 1950- ja 1960-luvulla rakennettu NORAD Coloradon Cheyenne-vuoressa.
Lies

Lies on paikkakunta Terschellingin kunnassa Alankomaiden Länsifriiseinsaarilla. Siellä on noin 165 asukasta.
Shukrullo Yusupov

Shukrullo Yusupov (s. 21. syyskuuta 1921 Almazar, Taškent) on uzbekistanilainen runoilija. Hänen runojaan on käännetty monelle kielelle maailmanlaajuisesti, ja niitä on julkaistu aikakauslehdissä ja antologioissa. Hänelle on myönnetty Uzbekistanin Hamza-palkinto ja Uzbekistanin kansan runoilijan arvonimi.
John Patrick Kavanagh

John Patrick Kavanagh (30. huhtikuuta 1913 Hawera – 10. heinäkuuta 1985) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Thomas O'Shea 6. syyskuuta 1936. Hänet nimitettiin Dunedinin vihkipiispaksi ja Algizan titulaaripiispaksi 14. heinäkuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Hugh John O'Neill.

Elämä

Kavanaghista tuli 26. joulukuuta 1957 Dunedinin piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Iso Hirvasjärvi (Pello)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Rattosjärven valuma-alueeseen (67.964) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,4 metriä mpy.
Timo Sutinen

Timo Sutinen (s. 3. huhtikuuta 1949 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Sutinen aloitti uransa KooVeessä, jossa voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Suomen mestaruuden keväällä 1968. Kahden KooVeen kauden jälkeen Sutinen siirtyi kuudeksi vuodeksi Jokereihin, jossa voitti uransa toisen Suomen mestaruuden. Jokereista hän lähti vuonna 1975 liigaan nousseeseen FoPS:aan, jossa pelasi seuraavat kolme vuotta. Viimeinen kausista meni I-divisioonassa. Seuraavat kolme vuotta meni Saksassa. Suomeen hän palasi vielä FoPS:aan I-divisioonaan. Suomen pääsarjassa Sutinen pelasi yhteensä 251 ottelua tehoin 152+180.
A-maajoukkueessa Sutinen pelasi tasan 100 ottelua. Näissä kertyi saldo 20+22. MM-kisaedustuksia hänelle tuli neljä. Sutinen on Jorma Valtosen ohella ainoa pelaaja, joka on valittu forssalaisseurasta arvoturnaukseen.
Toukokuussa 2008 Forssan Lehdelle antamassaan haastattelussa Sutinen kertoi Berliinin vuosinaan käyttäneensä efedriiniä. Sutisen mukaan sen käyttö oli yleistä.