google/wiki40b huggingface dataset:
Pyramidi

Pyramidi (< kreik. pyramis) on maasta tai kivestä tehty ylöspäin kapeneva, geometrisen pyramidin muotoinen suuri rakennelma. Muinaiset kansat rakensivat pyramideja haudoiksi ja temppeleiksi. Egyptin pyramidit, joista suurin on Kheopsin pyramidi, ovat hautoja. Kaksoisvirtainmaan pyramidit eli zikkuratit ovat porraspyramideja, joissa on monia kerroksia. Tunnetuin lienee Urin zikkurat. Monet esikolumbiaaniset kulttuurit Etelä- ja Keski-Amerikassa rakensivat pyramideja, vaikkeivät hautamonumenteiksi.

Muut vanhan maailman pyramidit

Sumerilaiset rakensivat Etelä-Mesopotamiassa temppelinsä matalille tasanteille. Kun uusia temppeleitä rakennettiin vanhojen päälle, tasanteet kasvoivat korkeutta. Näin syntyivät zikkuratit. Kun tasanteet kasvoivat suuriksi, ne pengerrettiin ja syntyi porraspyramidi. Assyrialaiset rakensivat Pohjois-Mesopotamiaan jumaltensa kunniaksi suuria zikkurateja kuten sumerilaisetkin. Myös babylonialaiset omaksuivat sumerilaisilta zikkuratit.
Nubialaiset omaksuivat egyptiläisiltä hautaustavat ja pystyttivät jyrkkäsivuisia pyramideja. Pyramidinmuotoisia suuria rakennuksia on myös esimerkiksi Jaavalla ja Burmassa.

Amerikan pyramidit

Amerikassa ensimmäiset pyramidit rakennettiin Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosassa. Sen jälkeen pyramidien rakennustaito levisi myös Pohjois-Amerikkaan.
Mayat ja muut keskiamerikkalaiset kansat rakensivat porraspyramideja. Pyramidien huipulla oli temppeli, jonne johti veistoksin ja kaiverruksin koristellut portaat. Mayat maalasivat pyramidinsa joskus punaiseksi, sillä punainen oli heille uskonnollisesti tärkeä väri. Kuninkaat haudattiin joskus pyramidin sisälle.
Asteekkien pääkaupungissa Tenochtitlánissa oli suuri pyramiditemppeli, jossa asteekit järjestivät tärkeimmät uskonnolliset seremoniansa kuten ihmisuhrit.
Etelä-Amerikassa mochicat, chavinit, nazcat, chimut ja inkat rakensivat tasahuippuisia porraspyramideja ja kumpuja.

Nykyajan pyramideja

Nykyajan tunnetuimpia pyramideja ovat esimerkiksi Louvren pyramidi ja tuntemattoman sotilaan muistomerkki Kairossa.
Martti Salokas

Martti Antero Salokas, vuoteen 1906 Silvander  (13. joulukuuta 1888 Perniö – 9. huhtikuuta 1967 Lahti) oli kouluneuvos, opettaja, rehtori ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria

Salokkaan vanhemmat olivat rovasti Frans Edvard Silvander ja Elli Liljefors ja puoliso vuodesta 1917 teologi Wendla Ivaska. Rehtori, historioitsija Eino Salokas oli hänen veljensä. Martti Salokas tuli ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913. Hän  toimi Terijoen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1913 ja koulun johtajana vuodesta 1917 sekä vakinaisena lehtorina vuodesta 1921 ja rehtorina vuodesta 1922. Kun Terijoen yhteislyseo muodostettiin 1929, Salokkaasta tuli sen rehtori ja vanhempi lehtori. Rehtorin tehtävää hän hoiti vuoteen 1953, koulun siirryttyä Lahteen Kannaksen yhteislyseoksi, ja lehtoraattia vielä vuoteen 1958. Kouluneuvoksen arvon Salokas sai vuonna 1957.
Alejandro Arribas

Seurajoukkueura

Arribas on Rayo Majadahondan nuorisoakatemian kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2008 naapuriseura Rayo Vallecanoon, jonka reservijoukkueessa hän pelasi seuraavat kaksi kautta lähes kokonaan. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. tammikuuta 2010 ottelussa Levantea vastaan.
Kesäkuussa 2012 Arribas siirtyi vapaana pelaajana kolmivuotisella sopimuksella Osasunaan.
27. heinäkuuta 2014 Arribas teki kaksivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
Rashtrakuta

Rashtrakuta (kannadaksi ರಾಷ್ಟ್ರಕೂಟ) oli intialainen dynastia, joka hallitsi laajoja alueita eteläisessä, keskisessä ja pohjoisessa Intiassa 700–1000-lukujen välissä. Dynastian aikaista arkkitehtuuria kuvastaa muun muassa Kailasan kalliotemppeli Ellorassa, veistokset Elephantan saarella Mumbain edustalla sekä Jain Narayanan temppeli Pattadakalissa. Edellä mainitut kohteet ovat UNESCO:n maailmanperintöluettelossa.
Espen Lind

Espen Lind (s. 13. toukokuuta 1971) on norjalainen laulaja, lauluntekijä, tuottaja ja multi-instrumentalisti. Hän on julkaissut kahdeksan albumia, ja Suomessa hänet muistettaneen parhaiten vuonna 1997 julkaistusta "When Susannah Cries" -kappaleesta. Viime vuosina hän on tuottanut ja kirjoittanut musiikkia tunnetuille artisteille, kuten Beyoncélle sekä David Cookille.
Waterloon metroasema

Historia

Metroaseman avasi 8. elokuuta 1898 Waterloo & City Railway. Vuosien aikana asemaan on liitetty monia muitakin linjoja.
Samoan maantiede

Tyynellä valtamerellä sijaitseva Samoan valtio koostuu kahdesta pää- ja seitsemästä pienemmästä saaresta. Pääsaaret ovat Upolu ja Savai'i. Niistä suurempi on Upolu, jolla elää lähes 75 % Samoan asukkaista. Samoan pääkaupunki on Apia, joka sijaitsee Upolun saarella. Samoan ilmasto on trooppinen ja sillä on 403 kilometriä rantaviivaa. Valtion maapinta-ala on 2 934 km².
Samoassa on sadekausi marraskuusta huhtikuuhun. Maan korkein kohta on Mauga Silisili, joka on vajaat kaksi kilometriä merenpinnan yläpuolella. Samoalla sattuu toisinaan sykloneja.
Mauno Rintanen

Mauno Olavi Rintanen (28. huhtikuuta 1925 Vaasa – 13. heinäkuuta 2000 Espoo) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili myös muissa urheilulajeissa muun muassa pelaten koripallon SM-sarjassa ja voittaen squashin SM-pronssin.
Rintanen oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän toimi Valion ulkomaankauppaosaston johtajana vuosina 1961–1987. Hän sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1980.

Jalkapallo

Maalivahtina pelannut ”Manu” Rintanen oli ensimmäinen Englannin jalkapalloliigassa esiintynyt suomalainen. Hän pelasi kaudella 1956–1957 neljä ottelua Hull City AFC -joukkueessa amatööripelaajan statuksella III-divisioonassa.
Kotimaassaan Rintanen edusti Vaasan Palloseuraa vuosina 1945–1952 ja Helsingin Jalkapalloklubia vuosina 1953–1955. VPS:n riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1945 ja 1948. Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 170 ottelua. Suomen maajoukkueessa Rintanen pelasi seitsemän A-maaottelua. Hän oli Suomen varamaalivahtina Helsingin 1952 olympialaisissa.
Suomen Palloliitto ja Urheilutoimittajain liitto valitsivat Rintasen vuoden jalkapalloilijaksi Suomessa vuonna 1953. Samana vuonna hän pääsi toisena jalkapalloilijana urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuessaan yhdeksänneksi.

Muut lajit

Jalkapallouransa jälkeen Mauno Rintanen oli Suomen kärkipään squashpelaajia saavuttaen muun muassa SM-pronssin vuonna 1970. Hän pelasi lisäksi tennistä, käsipalloa, koripalloa ja jääpalloa. Koripallossa Rintanen edusti miesten SM-sarjassa Vaasan Salamaa kahtena kautena. Kaudella 1952 hän pelasi 13 ottelua 2,7 pisteen ja kaudella 1959 12 ottelua 0,7 pisteen keskiarvolla.
Rintasen isä Jaakko Rintanen voitti pistooliammunnassa kaksi joukkuemaailmanmestaruutta.
Perheiden yhdistäminen

Perheenyhdistäminen on peruste oleskeluluvan myöntämiselle. Maassa jo olevan henkilön puoliso, lapsi tai vanhempi voi hakea oleskelulupaa olemassaolevan perhesiteen perusteella.

Perheenyhdistäminen muissa maissa

Monissa Euroopan maissa perheenyhdistäminen on suurin yksittäinen syy maahanmuutolle. Joissakin maissa käytäntöjä on kovennettu muun muassa pakkoavioliittojen kitkemiseksi ja maahanmuuton vähentämiseksi. Yhdysvalloissa oikeus perheenyhdistämisiin poistettiin eräiltä siirtolaisryhmiltä kokonaan, kun huomattiin että vain 20 prosenttia perheenjäseniksi väitetyistä oli sukua keskenään. Yhdysvalloissa jokainen maassa syntynyt henkilö saa kansalaisuuden, ja jos lapsi syntyy laittomille siirtolaisille, ovat hekin oikeutettuja kansalaisuuteen.
Miska Kukkonen

Seuraura

Kukkonen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän oli kaudella 2014–2015 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorten Mestiskarsinnoissa tehoilla 2+8=10 että C-nuorten Mestiksessä tehoilla 7+3=10. Kukkonen voitti myös koko C-nuorten Suomi-sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+19=28. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Tampereen Ilveksen junioreihin. Kukkonen murtautui jo 16-vuotiaana seuran A-nuoriin. Syyskausi 2017–2018 hänellä meni pilalle loukkaantumisen vuoksi.
Buffalo Sabres varasi Kukkosen viidennellä kierroksella 125. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Tapparan kanssa. Kukkonen aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Lokakuussa Tappara lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, mutta Kukkosen lainapesti jäi sillä erää kuitenkin yhden ottelun mittaiseksi. Hän sai Tapparassa tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 18. joulukuuta 2018 Pelicansia vastaan. Kukkoselle avautui paikka joukkueen puolustuksesta Veli-Matti Vittasmäen ja Tuukka Mäntylän loukkaantumisen sekä Toni Utusen nuorten maajoukkuekutsun myötä. Hänet merkittiin Tapparan seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Kukkonen jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai Tapparassa tililleen kolme ottelua jääden ilman peliaikaa.
Tammikuussa 2019 Kukkonen jätti Tapparan ja siirtyi kevääseen 2021 asti ulottuvalla sopimuksella Rauman Lukkoon. Hän sai joukkueessa ensimmäiset peliaikansa SM-liigassa heti debyytissään 12. tammikuuta 2019 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Kukkonen sai ottelussa jääaikaa 13.31 minuuttia. Hän pelasi Lukossa kaikkiaan seitsemän runkosarja- ja kuusi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Maajoukkueura

Kukkonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Hän pelasi myös Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten olympialaisissa 2016. Yhteensä Kukkonen on pelannut 21 poikien maaottelua.
Kukkonen valittiin Pohjola-leirin arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2015.
Seututie 642

Reitti

Äänekoski – Suolahti – Kuusa
Franco Alfano

Franco Alfano (8. maaliskuuta 1875 – 27. lokakuuta 1954) oli italialainen säveltäjä ja pianisti. 
Alfano syntyi Posillipossa vuonna 1875. Hän opiskeli pääasiassa Napolissa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Leipzigissa. Alfano sävelsi ensimmäisen oopperansa, Mirandan vuonna 1896. Vuodesta 1918 lähtien hän työskenteli Bolognan ja vuodesta 1923 lähtien Torinon konservatoriossa. Vuonna 1926 Alfano viimeisteli Giacomo Puccinin keskeneräiseksi jääneen oopperan Turandot. Alfano kuoli Sanremossa vuonna 1954.
Alfano sävelsi pääasiassa oopperoita, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa sinfonioita ja kamarimusiikkia.
Maa aikojen alussa

Versiot

Elokuvan teatteri/VHS/Laserdisc/DVD -versioista on leikattu useita minuutteja materiaalia, mutta täysi leikkaamaton versio on esitetty Suomen TV:ssä vuonna 1998 MTV3 -kanavalla. Leikkauksista johtuen muun muassa elokuvan lopetus eroaa huomattavasti alkuperäisestä: Pikkutassu ei löydä Suurta laaksoa elokuvan lopussa kuten leikatussa versiossa näkyy, vaan hän löytää sen yksin jo heti sen jälkeen kun on tapellut Seran kanssa, ja palaa sen jälkeen hakemaan muita.
Kaiken kaikkiaan leikkaukset veivät elokuvasta noin 11 minuuttia materiaalia, alkuperäisen pituuden ollessa noin 80 minuuttia (PAL-standardilla noin 75 minuuttia).

Tarina

Elokuvan tarina kerrotaan vastasyntyneen apatosauruksen, Pikkutassun kautta. Dinosaurukset vaeltavat laumassa pois elottomaksi kuivuneesta kotilaaksostaan. Matkan alussa Terävähammas (Tyrannosaurus rex) hyökkää ja Pikkutassun äiti yrittää taistella sitä vastaan mutta saa surmansa, joten Pikkutassun on yksin selviydyttävä matkasta Suureen laaksoon, missä kaikille riittää vettä ja ruokaa vuosiksi eteenpäin. Matkalla Pikkutassu kohtaa neljä muuta eksynyttä dinosauruksenpoikasta (Alli, Petri, Sera ja Piikki), ja vaikka kaikki viisi ovat eri lajia, ne ymmärtävät, että vain yhdessä ne voivat selviytyä vaarallisesta matkasta.
Annariitta Minkkinen

Annariitta Minkkinen (23. tammikuuta 1949 Jyväskylä – 23. lokakuuta 2015 Turku) oli suomalainen laulaja. Hän oli lähtöisin Jyväskylästä mutta teki pääosan elämäntyöstään Turussa.
Annariitta Minkkisellä oli teatteritausta, ja ammatiltaan hän oli laulun ja äänenmuodostuksen opettaja. Hänet tunnettiin erityisesti työväenlaulujen tulkitsijana, mutta hän halusi valikoida ohjelmistonsa siten, että laulut ilmentävät hänen omia tuntemuksiaan, eikä hän halunnut lokeroitua omin sanoin:"Taide-elämyksien pitäisi kuulua jokapäiväiseen elämäämme kuten leipä ja voi; vasta silloin on elämä täyttä." Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi muun muassa kreikkalaisiin lauluihin sekä Bertolt Brechtin teksteihin.
Minkkisellä on myös kansainvälistä menestystä: Hän on esiintynyt muun muassa Berliinin nuorisofestivaaleilla 1973 ja hänet on palkittu Sotšin kansainvälisillä laulufestivaaleilla. Hän lauloi myös Jouko Aaltosen dokumenttielokuvassa Kenen joukoissa seisot vuodelta 2006.
Annariitta Minkkinen kuoli pitkälliseen sairauteen.
Fish and chips

Fish and chips (myös fish 'n' chips) on brittiläinen ruokalaji.
Ruokalaji koostuu uppopaistetusta leivitetystä kalafileestä, useimmiten turskasta, punakampelasta tai koljasta, sekä ranskalaisista perunoista.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa annoksia myydään useimmiten grillikioskia vastaavissa myyntikojuissa tai pubissa oluen kanssa. Ruokalaji on levinnyt myös maailmalle, kuten Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Kanadaan.
Suomessa fish and chips -annoksia on tarjolla joissakin ravintoloissa ja grillikioskeissa. Annoksia on saatavilla myös valmispakasteena.
Miikan kirja

Historia

Perinteisesti profeetta Miikan ajatellaan kirjoittaneen kirjan Jotamin (742-735 eaa.), Ahaan (735-715 eaa.) ja Hiskian hallintokausilla (715-687 eaa.), noin vuosina 735–700 eaa. Miika oli yksi ensimmäisiä pienistä profeetoista.
Nykyisin suurin osa tutkijoista on vakuuttunut siitä, että Miika kirjoitti koko kirjan. Jotkut tutkijat laittavat kuitenkin enemmän materiaalista Miikan nimiin kuin toiset. Tutkijat ovat yleisesti yhtä mieltä siitä, että Miika kirjoitti luvut 1-3. Jotkut tutkijat katsovat, että luku 6 ja jotkut osat luvusta 7 ovat myös historiallisen Miikan kirjoittamia.
Luetellut hallintokaudet mahdollistavat Miikan toimineen profeettana enimmillään viidenkymmenen viiden vuoden aikana. Ei ole kuitenkaan todennäköistä, että hän olisi toiminut profeettana koko tämän ajan. Kirjan jakeissa 1:2-9 annettu viesti annettiin ennen Samarian tuhoa vuonna 721 eaa. Jeremian kirjassa oleva maininta vahvistaa hänen kytköksensä kuningas Hiskiaan: "Juudan kuninkaan Hiskian aikana esiintyi moresetilainen profeetta Miika". Samassa yhteydessä annetaan ymmärtää Miikan saavuttaneen menestystä puheillaan, sillä siinä kerrotaan kuningas Hiskian uskoneen häntä ja rukoilleen Jumalalta armoa.
Martin Kariya

Ura

Kariya pelasi kaudet 1999–2003 NCAA-yliopistosarjan Mainen yliopiston joukkueessa. Keväällä 2003 hän edusti myös muutaman pudotuspeliottelun ajan AHL:n Portland Piratesia. Kariya tuli Suomeen Bluesiin testiin kesällä 2003. Hän pelasi kuitenkin kauden 2003–2004 AHL:ssa Bridgeport Sound Tigersissa. Kariya ei saanut seuraavalla kaudella NHL-paikkaa, eikä hän halunnut jäädä AHL:ään, joten hän lähti pelaamaan Aasian jääkiekkoliigan japanilaisjoukkueeseen Nikkō Ice Bucksiin. Aasiasta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Norjan pääsarjan Stjerneniin, jossa hän pelasi tehokkaasti.
Norjasta Kariya siirtyi SM-liigan Bluesiin, jossa oli jo aiemmin ollut kokeella. Kausi 2006–2007 Bluesissa sujui Kariyalta loistavasti, sillä hän voitti liigan pistepörssin, minkä ansiosta hänet palkittiin kauden päätteeksi Veli-Pekka Ketola -palkinnolla. Martin Kariyan veli Steve voitti SM-liigan pistepörssin kaudella 2004–2005 ja he ovatkin ainoa veljespari, joka on voittanut SM-liigan pistepörssin.
Kariya allekirjoitti SM-liigakauden jälkeen sopimuksen Sveitsin pääsarjassa pelaavan Zürich Lionsin kanssa. Hän ei pelannut Sveitsissä peliäkään, sillä hän teki ennen kauden alkua NHL-sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kariya pelasi koko kauden 2007–2008 St. Louisin farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä, jossa teki 71 ottelussa 53 pistettä. Kaudeksi 2008–2009 Kariya siirtyi Sveitsiin Langnaun joukkueeseen ja kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-joukkue Dynamo Riikaan. Kaudeksi 2010–2011 Kariya siirtyi NLA-joukkue HC Ambrì-Piottaan.

Muuta

Myös Martin Kariyan isoveljet Paul ja Steve ovat pelanneet ammatikseen jääkiekkoa. Heidän siskonsa Noriko Kariya on ammattilaisnyrkkeilijä.
Olavi Suvanto

Olavi Wilhelm Suvanto (22. toukokuuta 1910 Helsinki – 18. huhtikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, joka toimi Oy Veikkaus Ab:n toimitusjohtajana 1946–1963. Lisäksi hän oli Työväen Urheiluliiton puheenjohtaja 1945–1951 sekä Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja 1950–1951.

Ura

Suvanto kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta. Hän voitti TUL:n nuorten mestaruuden voimistelussa vuonna 1926 sekä 200 metrin rintauinnissa vuosina 1926 ja 1927. Hän pelasi 1920-luvulla pesäpalloa helsinkiläisessä Koiton Visassa ja oli myöhemmin perustamassa Työväen Mailapoikia vuonna 1932. Suvanto oli Työväen Maila-Poikien edustusjoukkueen valmentaja 1934–1937 ja seuran puheenjohtaja 1935–1937. Lisäksi hän pelasi jääpalloa piirin mestaruussarjoissa ja oli Helsingin Työväen Uimareiden puheenjohtaja vuodesta 1953. Vuosikymmenen lopussa Suvanto kuului pesäpalloilun yhteistoimintavaliokuntaan, joka pohti TUL:n ja Pesäpalloliiton välistä yhteistyötä. Vuonna 1940 Suvanto oli Itä–Länsi-ottelun tuomari, kun TUL:n pelaajat tulivat mukaan ensimmäistä kertaa. TUL:n liittotoimikuntaan Suvanto valittiin vuonna 1937 ja puheenjohtajaksi toukokuussa 1945.
Suomen Olympiakomitean jäseneksi Suvanto valittiin 1945 ja hän istui kaikkiaan neljä toimikautta vuoteen 1957 saakka. Talvella 1950–1951 hän oli muutaman kuukauden ajan Olympiakomitean vt. puheenjohtajana. Lontoon olympiakisoissa 1948 Suvanto toimi Suomen joukkueen matkanjohtajana. Vuonna 1947 hänet nimettiin Helsingin olympiakisojen järjestelytoimikunnan varapuheenjohtajaksi yhdessä Akseli Kaskelan ja A. E. Martolan kanssa. Poliittisen tasapainon vuoksi sosialidemokraatteihin lukeutunut Suvanto oli toimikunnassa TUL:n ja Kaskela porvarillisen SVUL:n edustajana. Hän toimi myös kisojen huoltojohtajana. Valtion urheilulautakunnan jäsen Suvanto oli vuodet 1942–1956 ja sen varapuheenjohtaja 1945–1950. Hänelle myönnettiin Suomen urheilu- ja liikuntakulttuurin kultainen ansioristi.
Suvanto oli Oy Veikkaustoimisto Ab:n (nykyinen Veikkaus) toimitusjohtaja vuosina 1946–1963. Hän joutui luopumaan tehtävästä sairauden vuoksi muutamaa viikkoa ennen kuolemaansa.
Mikko Kammari

Elämäkerta

Talonpoikaisperheeseen syntynyt Kammari kävi alkeiskoulun jälkeen semstvon opettajaopiston Pietarissa ja työskenteli opettajana ja paikallisen kansanvalistusosaston johtajana. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1919, toimi marksismi-leninismin opettajana Leningradin alueen puoluekoulussa ja valmistui Punaisen professuurin instituutista vuonna 1931. Kammari opetti filosofiaa korkeakouluissa ja toimi vuosina 1936–1940 NKP(b):n keskuskomitean Marxin-Engelsin-Leninin instituutin vanhempana tutkijana. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin filosofian kandidaatin oppiarvo ja professorin arvonimi. Toisen maailmansodan aikana hän oli Neuvostoliiton radion suomenkielisen toimituksen vastaava toimittaja.
Vuosina 1945–1949 Kammari työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian filosofian instituutin vanhempana tutkijana ja sektorinjohtajana. Vuonna 1949 hän puolusti väitöskirjaansa Marksizm-leninizm o roli litšnosti v istorii (”Marksismi-leninismi yksilön roolista historiassa”). Vuonna 1950 Kammarille myönnettiin filosofian tohtorin oppiarvo ja vuonna 1954 hänet valittiin tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi. Vuosina 1953–1961 Kammari toimi tiedeakatemian talous-, filosofia- ja oikeustieteiden osaston akateemisena varasihteerinä ja vuodesta 1957 lähtien osaston byroon jäsenenä. Vuosina 1949–1954 hän työskenteli myös NKP:n keskuskomitean Kommunist-aikakauslehden toimittajana ja vuosina 1954–1959 Voprosy filosofii -lehden päätoimittajana.
Kammari tunnetaan useiden Stalinia ylistävien kirjoitusten tekijänä. Hänen Pavel Judinin kanssa kirjoittamansa artikkeli Tovarištš Stalin o razrabotke Leninym materialistitšeskoi dialektiki (”Toveri Stalin Leninin kehittämästä materialistisesta dialektiikasta”, 1932) oli yksi ensimmäisistä julkaisuista, joissa Leninin toimintaa arvioidaan Stalinin näkemysten pohjalta. Kammari osallistui innokkaasti 1930-luvun filosofiseen keskusteluun, jossa hän syytti akateemikko Abram Deborinin ryhmää oikeisto-opportunismista ja trotskilaisuudesta. Hän oli mukana laatimassa muun muassa tiedeakatemian yhteismonografioita O sovetskom sotsialistitšeskom obštšestve (”Neuvostoliittolaisesta sosialistisesta yhteiskunnasta”, 1948), Istoritšeski materializm (”Historiallinen materialismi”, 1950 ja 1954) ja Osnovy marksistskoi filosofii (”Marksilaisen filosofian perusteet”, 1959). Kammari sai väitöskirjastaan tiedeakatemian puhemiehistön rahapalkinnon vuonna 1952 ja vuonna 1954 hänelle myönnettiin työn punaisen lipun kunniamerkki. Hänet on haudattu Moskovaan Novodevitšin hautausmaalle.
Tamás Pál Kiss

Tamás Pál Kiss (s. 19. toukokuuta 1991 Miskolc, Unkari) on unkarilainen moottoriurheilija.

Ura

Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1998. Hän kilpaili vuoteen 2008 saakka voittaen kolme Unkarin mestaruutta. Vuonna 2008 Kiss kilpaili Sveitsin Formula Renault -sarjassa sijoittuen 14:nneksi. Hän sijoittui kolmanneksi Unkarin E-2000-mestaruussarjassa samana vuonna. Vuonna 2009 Kiss kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa sijoittuen 13:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2011 Kiss kilpaili GP3-sarjassa Tech 1 Racing -tallissa. Hän voitti Espanjan sprinttikilpailun ja keräsi kauden aikana 11 pistettä sijoittuen sijalle 16. Vuonna 2012 Kiss jatkoi GP3-sarjassa siirtyen Atech CRS Grand Prix  -talliin. Hän sijoittui sarjan 12:ksi saavuttaen yhden palkintokorokesijan ja keräten yhteensä 38 pistettä. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua World Series by Renault-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2013 Kiss ajoi Auto GP World Series -sarjassa. Hän sijoittui sarjan viidenneksi, vaikka hän ei ollut mukana kauden kahdella ensimmäisellä viikonloppuina. Vuonna 2014 Kiss jatkoi Auto GP -sarjassa sijoittuen loppupisteissä sarjan toiseksi.