google/wiki40b huggingface dataset:
Macintosh II (tietokonemallisto)

Macintosh II on joukko Applen vuosina 1987 - 1992 kehittämiä ja julkaisemia mikrotietokoneita. Macintosh II -mallit sijoittuivat Macintosh-tietokoneiden raskaampaan ammattilaiskäyttöön tarkoitettujen tietokoneiden joukkoon. Sarjan syrjäytti vuonna 1991 julkaistu Macintosh Quadra-mallisto.
Ensimmäinen sarjan tietokone, nimeltään Macintosh II, oli ensimmäinen Macintosh, jossa näyttö ja keskusyksikkö sijaitsivat erillään toisistaan. Ominaisuudesta tuli Macintosh II -sarjan tavaramerkki ja sitä hyödynnettiin myös myöhemmissä, vaativaan käyttöön tarkoitetuissa Macintosh-tietokoneiden mallistoissa. Macintosh II oli myös ensimmäinen Macintosh, jossa oli värinäyttö ja se oli helposti laajennettavissa avattavan kotelon ja runsaiden liitäntäpaikkojen takia.
Macintosh IIx toi Macintosheihin uutta yhteensopivuutta esitellen levykeaseman, jolla saattoi lukea myös MS-DOS -levykkeitä. Samaan aikaan Macintoshit saivat ensimmäiset viruksensa.
Macintosh II -mallit käyttivät Motorola 68030 -suorittimia, 68020-suorittimista Macintosh II:sta lukuun ottamatta.
Anssi Växby

Anssi Växby on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Scandinavian Music Groupin entisenä basistina.
Anssin kokoonpanoja ovat olleet mm. Icons of Elegance ja Pepe & Hyvä Olo. Aikaisemmin ollut mukana monien artistien taustalla, kuten Maija Vilkkumaa, Mikko Kuustonen ja Luksus. 
Lisäksi Anssi on ollut mukana joissakin elokuvissa muusikkona.
Anssi on tehnyt myös jousisovituksia mm. monien artistien levyille sekä SuomiLOVE-ohjelmalle ja toiminut myös tuottajana muuanmuuassa Milla Rumin ja Samuli Edelmannin levyille.
Someilmiö

Someilmiö on sosiaalisessa mediassa paljon innostusta herättävä ilmiö, esim. ajankohtainen tapahtuma, asia tai Youtube-esiintyjä. Someilmiö-sana poimittiin Kotimaisten kielten keskuksen sanatietokantaan vuonna 2015.

Suomalaisia someilmiötä

Vuonna 2015 poliisi osallistui sosiaalisessa mediassa harmaan talouden kampanjaan, josta syntyi kriittinen vastakampanja #pizzagate.
Vuonna 2016 julkaistu Raivokas Risujemmaaja -video risumiehestä nousi someilmiöksi, mutta herätti myös keskustelua yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä. Videon kuvaaja tuomittiin tapauksesta sakkoihin.
Koripallon I-divisioona-kausi 2009–2010

Kausi 2009–2010 on koripallon I-divisioonan 35. kausi. Se pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Ennen kauden alkua

Kauden alussa Helsingin NMKY luopui sarjapaikastaan ja sen tilalle nousi Keravan Kori-80. Samalla helsinkiläisten joukkueiden määrä korkeimmilla sarjatasoilla laski entisestään. Myös KaU Basket vetäytyi ennen kauden alkua johtuen taloudellisista syistä. KaU Basketin paikasta I-divisioonassa karsivat Säynätsalon Riento ja Namika Lahti II.

Pelitapa

Runkosarjan ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet joukkueet pääsevät suoraan välieriin. Runkosarjan kolmas ja kuudes pelaavat toisiaan vastaan, sekä neljäs ja viides pelaavat toisiaan vastaan puolivälierissä. Välierässä runkosarjan voittaja pelaa runkosarjassa huonoiten sijoittunutta joukkuetta vastaan ja runkosarjan kakkonen pelaa toiseksi huonoiten sijoittunutta vastaan. Välierien voittajat kohtaavat finaalissa, joka pelataan paras viidestä -järjestelmällä kuten välierätkin. Finaalin voittaja nousee kaudeksi 2010–2011 Korisliigaan ja finaalin hävinnyt joukkue pelaa karsintasarjan Korisliigan toiseksi huonoiten sijoittunutta joukkuetta vastaan.
I-divisioonan runkosarjan huonoiten sijoittunut joukkue putoaa suoraan alueellisen II-divisioonaan ja toiseksi huonoiten sijoittunut pelaa II-divisioonan parhaiden joukkueiden kanssa kahdesta paikasta I-divisioonassa.
Totte Mannes

Totte Mannes (s. 15. maaliskuuta 1933 Kajaani) on suomalainen taidemaalari, joka asuu nykyään Madridissa. Hänellä on ollut lähes sata yksityisnäyttelyä ja saman verran yhteisnäyttelyitä 17 maassa. Hänen teoksiaan on esillä lukuisissa museoissa ja julkisissa kokoelmissa.
100 Greatest Beatles Songs

100 Greatest Beatles Songs on musiikkijulkaisu Rolling Stonen vuonna 2010 julkaisema lista, jossa lehden toimitus listasi mielestään maailman menestyneimmän rock-yhtyeen, The Beatlesin 100 parasta kappaletta.

Lista

Kappaleen sijoituksen ja nimen perässä mainitaan sulkeissa kappaleen pääasiallinen tekijä ja laulaja, albumi jolla kappale on alun perin julkaistu ja kappaleen julkaisuvuosi.
Teatterikeskus

Teatterikeskus on suomalainen teatterialan yhdistys, joka pyrkii edistämään ryhmämuotoisten ammattiteattereiden toimintaa ja vahvistamaan niiden asemaa Suomessa. Se perustettiin Helsingissä 24. tammikuuta 1971.
Teatterikeskus toimii muiden teatterialan järjestöjen kanssa Teatterikulmassa, entisessä Kulmakoulun rakennuksessa Helsingin Meritullinkadulla.
Keskus jakaa vuosittain Vuoden teatteriteko -palkinnon osana Thalia-gaalaa.

Toiminta

Teatterikeskus toimii jäsenteattereidensa yhteistyöjärjestönä ja edunvalvojana osallistuen aktiivisesti kulttuuripolittiseen keskusteluun. Teatterikeskus toimii tasa-arvoisemman teatterikentän puolesta ja pyrkii lähentämään teatterikentän todellisuutta ja teatterilakia eli julkisen rahoituksen rakennetta.
Ryhmämuotoiset ammattiteatterit syntyivät 1970-luvun alussa teatteritaiteilijoiden perustaessa taiteelliseen työhön keskittyviä yhteisöjä. Ryhmiin kuuluvat taiteilijat halusivat alun perin kehittää teatteria ilman raskasta laitosmaista rakennetta. Nykyään ryhmät toivimat kotikaupunkiensa kulttuurielämässä ja Suomen-laajuisilla kiertueilla. Ryhmien toiminta luo paikallisesti arvokasta kulttuuritoimintaa ja vie sitä myös paikkoihin, joissa tarjontaa ei ole. Teatterikeskuksen tukee näiden ammatillisten teatteri- ja tanssiryhmien asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa.
Vanhimpien jäsenryhmien taloudellinen tilanne on suhteellisen vakaa, mutta 1990-luvulla ja sen jälkeen muodostuneiden uusien ryhmien rahoitus perustuu pääosin teatteri- ja orkesterilain ulkopuolisille suunnattuun harkinnanvaraiseen tukeen. Ryhmien rakenteesta johtuen henkilöstön palkaton työmäärä on suuri. Teatterikeskus pyrkii edistämään teattereiden välistä yhteistyötä, mikä helpottaa tila- ja resurssi-ongelmia ja tukee teatteri- sekä tanssitaiteen kehittymistä.
Teatterikeskuksella on myös verkkopalvelu, jonka tarkoituksena on ryhmäteatterikentän näkyvyyden edistäminen, taiteenalan kulttuurisen tasa-arvon lisääminen, kierrätyksen ja ekologisen ajattelun vahvistaminen sekä ryhmäteatterikentän työskentelymahdollisuuksien parantaminen. Lisäksi Teatterikeskus julkaisee kahdesti vuodessa ilmestyvää ammattiryhmien ohjelmistolehteä Teatterijoukkoa ja ylläpitää siihen liittyvää verkkopalvelua.
Pokémon 2: Yhden voimalla

Juoni

Elokuvan alussa taivaalla lentävässä ilma-aluksessa oleva harvinaisten Pokémonien ja esineiden keräilijä, Lawrence III, aloittaa suunnitelmansa napata neljä legendaarista pokemonia: tulilintu Moltresin, salamalintu Zapdosin, jäälintu Articunon ja merten suuren vartijan, Lugian. Hän onnistuu jo vangitsemaan Moltresin, mikä saa Merten Pedoksi kutsutun merivirran virtauksen kiihtymään ja aiheuttamaan outoja sääilmiöitä ympäri maailmaa. Koko maailma voi olla vaarassa. Vain yksi voi pelastaa tilanteen: Valittu.
Ash Ketchum ystävineen on matkalla Shamouti-saarelle, jossa he tapaavat tytön nimeltä Melody. Saadaan selville, että Ash on valittu.
Ash lähtee Tulisaarelle hakemaan lasipalloa. Hän saa pallon mutta sähkölintu Zapdos hyökkää hänen kimppuunsa. Pikachu keskustelee Zapdoksen kanssa, ja saa selville, että Zapdos aikoo tuhota Moltresin saaren. Yllättäen Lawrencen ilma-alus ilmestyy saaren päälle ja Zapdos sekä Ash ystävineen tulevat sen sieppaamaksi. 
Ystävykset pääsevät vapaaksi ja auttavat myös Zapdosin ja Moltresin vapaiksi. Linnut aloittavat heti taistelun ja pudottavat alas Lawrencen ilma-aluksen. Alus putoaa Salamasaarelle, josta Ash hakee toisen lasipallon.
Ash saa vietyä kaksi lasipalloa oikeille paikoilleen pyhäkköön, jota vartioi puhuva Slowking. Yksi lasipallo kuitenkin puuttuu ja Lugia nousee merestä auttamaan häntä. Ash lähtee kohti jääsaarta Lugian suojatessa häntä ja löytää kolmannen lasipallon. Lähtiessään saarelta, legendaariset linnut hyökkäävät. Lugia saapuu paikalle ja ottaa Ashin kyytiinsä. Paluumatkalla Lawrence yritti kuitenkin vangita Lugian. Lugia onnistui pääsemään vapaaksi ja tuhoamaan Lawrencen aluksen lopullisesti, mutta haavoittui ja putosi mereen Ash mukanaan. Misty ja Tracey saivat pelastettua Ashin ja hän onnistuu viemään kolmannen lasipallon paikalleen. Melodyn okariinalla soittama melodia (jota kutsutaan nimellä Lugia's Song) palauttaa Lugian voimat. Lugia nostaa Merten Pedon esiin valtavana vesisateenkaarena. Articuno, Zapdos ja Moltres rauhoittuvat ja sää palautuu jälleen normaaliksi, kun Melody lopettaa kappaleen. Lopussa Lawrence löytää ainoan ehjän keräilyesineensä, muinaisen Mew-kortin. Rakettiryhmä pääsee vihdoinkin maille ja miettivät, näkikö kukaan heitä auttamassa Ashia. Slowking sanoi heille, että monet ihmiset näkivätkin heidät siellä tarkoittaen elokuvan katsojia.

Televisioesitykset

Elokuva on esitetty MTV3-kanavalla kolmeen otteeseen: pääsiäislauantaina 26. maaliskuuta 2005, tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2005 ja juhannuksena 24. kesäkuuta 2006. TV-esityksissä elokuvasta käytettiin nimeä Pokémon 2: Pelastakaa maailma.

Musiikki

Kappaletta, jonka Melody soitti elokuvassa, kutsutaan nimellä Lugian laulu (Lugia's Song), joka on herättänyt isoa suosiota. Kappaletta on sanottu kauniiksi ja/tai surulliseksi kappaletta on soitettu okarinan lisäksi huilulla pianolla ja muillakin soittimilla. Kappaleesta on myös japanilainen versio. Yli 100 000 ihmistä ovat jo soittaneet itse kappaletta ja jotkut sadasta tuhannesta ovat jopa ladanneet kappaleen itselleen.
Richard Pryor

Richard Franklin Lennox Thomas Pryor III (1. joulukuuta 1940 Peoria, Illinois – 10. joulukuuta 2005 Encino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän oli uransa aikana yksi arvostetuimpia koomikoita ja on innoittanut monia myöhempiä koomikoita, kuten Chris Rockia, Dave Chappellea ja Eddie Murphyä. Vuonna 2004 Pryor äänestettiin Comedy Central -televisiokanavan äänestyksessä kaikkien aikojen parhaimmaksi stand up -koomikoksi. Vuonna 2005 Pryor sijoittui kymmenenneksi Koomikoiden koomikko -äänestyksessä, jossa koomikot itse valitsivat keskuudestaan parhaimmat.

Elämä

Pryorilla oli hankala lapsuus. Hän kasvoi bordellissa, jossa hänen isänsä oli sutenööri ja äitinsä prostituoitu. Kun hänen äitinsä hylkäsi hänet 10-vuotiaana, hänen isoäitinsä otti hänet hoiviinsa. Lisäksi lapsena häntä hyväksikäyttivät naapuri ja pappi.
Pryor oli tunnettu erittäin kovasta kielenkäytöstä ja ihonväriin liittyvistä vitseistä. Hän kiroili paljon ja käytti mustaihoisista nimitystä nigger, tosin Pryor luopui jälkimmäisen sanan käytöstä käytyään Afrikassa vuonna 1979. Hän myös otti omasta elämästään tapahtumia ja kertoi niitä stand up -illoissa.
1980-luvulla Pryorin asema maailmanlaajuisena tähtenä sinetöitiin, kun hän teki arvokkaan sopimuksen Columbia Pictures -elokuvayhtiön kanssa ja esiintyi useissa komediaelokuvissa. Pryorin viimeiseksi elokuvarooliksi jäi pieni osa David Lynchin elokuvassa Lost Highway.
Pryorilla diagnosoitiin MS-tauti vuonna 1986. Sairauden johdosta hän vähensi julkisia esiintymisiään. Hänen viimeiset stand up-esiintymisensä olivat vuonna 1992, ja niistä koostettiin filmi …And It’s Deep Too! Pryor kuoli sydänkohtaukseen 65-vuotiaana.
Sylvi Möller

Sylvi Ingeborg Möller (7. marraskuuta 1908 Tornio – 7. syyskuuta 1996) oli arkistonhoitaja, historioitsija ja tietokirjailija.

Henkilöhistoria

Sylvi Möllerin vanhemmat olivat nimismies Berndt Fredrik Ossian Möller ja Naima Johanna Castrén. Möller tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1933 ja lisensiaatiksi 1955, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1955. Hän oli valtionarkiston ylimääräinen amanuenssi 1934–1937, nuorempi amanuenssi 1937–1946, Helsingin kaupunginarkiston arkistonhoitaja ja amanuenssi 1946–1969 ja kaupunginarkiston hoitaja vuodesta 1969.
Altti Uhlenius

Arno Altti Aleksander Uhlenius (s. 1976 Järvenpää) on suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on säveltänyt ja sovittanut teatterimusiikkia, lastenmusiikkia ja populaarimusiikkia. Hän on kitaristi, mutta soittaa myös bassoa, rumpuja ja koskettimia. Uhlenius on myös laulaja, ja hänen ensimmäinen levytyksensä laulajana on ”Pilvet karkaa - niin minäkin” (säv. Jani Uhlenius, san. Jarkko Laine).
Teatterisävellyksiä Altti Uhlenius on tehnyt muun muassa Järvenpään teatterin produktioihin Kuka pelkää Virginia Woolfia , Saiturin joulu, Lokki, Viettelyksen Vaunu ja Niskavuoren Heta , Keski-Uudenmaan teatterin (KUT) näytelmiin Piina, Sirkuspelle Hermanni, Rikos ja rangaistus ja Kansallisteatterin esityksiin Vuosisadan rakkaustarinat ja Aikaero.
Uhlenius on toiminut useana kesänä myös Keski-Uudenmaan teatterin (KUT) kesänäyttämön, Krapin kesäteatterin, sekä Järvenpään teatterin musikaalien, näytelmien ja revyiden kapellimestarina, mm. musikaaleissa Sävel Virta, sanat Ola (Keski-Uudenmaan teatteri 2000), Grease (Järvenpään teatteri 2002), Vaimoke (Keski-Uudenmaan teatteri 2006), Piukat paikat (Järvenpään teatteri 2008), Rock-ooppera Tommy (Peacock, Linnanmäki 2009) ja Evita (Järvenpään teatteri 2012).
Altti Uhlenius on soittanut pitkään kokoonpanossa Erja Uitto & Uhlenius -band (Erja Uitto, laulu; Petri Puolitaival, tenorisaksofoni ja laulu; Jani Uhlenius, piano; Altti Uhlenius, kitara ja laulu; Harri Virtamo, kontrabasso; Raine Kokkinen, rummut). Yhtye on yli kymmenen vuotta esiintynyt säännöllisesti muun muassa helsinkiläisessä jazzravintola Storyvillessa. Uhlenius on toiminut myös kitaristina orkestereissa The Sentimeters, Saunabadh, Petri Liski & Muukalaislegioona, Petri Liski & Pelimiehet, Ilkka ja Pertti Koivula ja Todistajat, Sierra -band, Timeline, Who the hell, Lakeside Allstars, ja lukuisissa freelancer- ja sessiokokoonpanoissa.
Altti Uhleniuksen isä on muusikko Jani Uhlenius.
Levyseppähitsaaja

Levyseppähitsaaja on kone- ja metallialan perustutkinnon tutkintonimike. Levyseppähitsaaja tekee tuotannon hitsaus-, levy- ja teräsrakennetöitä. Tutkinnon saaneet ovat voineet halutessaan suuntautua esim. lasertekniikkaan tai hitsausrobottien käyttöön.
Pikku Murtojärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 70 metriä. Järveen laskee vain muutama tulo-oja. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 750 metriä pitkä laskuoja Murtoonmaanojaan, joka laskee Sammaljokeen Myllykosken yläpuolella. Lähellä sijaitseva Murtojärvi laskee samaan laskuojaan.
Järven rantaviiva on 0,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja peltoa. Rannalle ei ole rakennettu asuntoja eikä sille johda tietä.
Markus Ljungh

Seuraura

Ljungh on VIK Västerås HK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran J20-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+15=35. Ljungh debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kahdeksan ottelua Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Hänen varsinainen tulokaskautensa 2010–2011 toi sarjassa 49 runkosarjaottelussa tehot 13+19=32 ja kuudessa nousukarsintaottelussa tehot 3+3=6. Ljungh jakoi nousukarsinnoissa Västeråsin sisäisen maalipörssin voiton Dennis Rasmussenin ja Marcus Söderkvistin kanssa. Kaudella 2011–2012 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Ljungh oli nousukarsinnoissa Västeråsin paras pistemies tehoilla 3+3=6 sekä jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jonte Bergin ja Niclas Lundgrenin kanssa lukemalla +2.
Kaudeksi 2012–2013 Ljungh siirtyi kaksivuotisella sopimuksella edellisenä keväänä Allsvenskaniin pudonneeseen Djurgårdens IF:ään. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen paras maalintekijä Dustin Johnerin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Djurgårdenin kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään. Ljungh teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen toukokuussa 2014. 
Ljungh teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 21. elokuuta 2014 sveitsiläistä Fribourg-Gottéronia vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen pääsarjamaalinsa. Ljungh keräsi ottelusta teholukeman +2. SHL-debyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2014 Växjö Lakers HC:tä vastaan. SHL-uransa avausmaalin Ljungh teki runkosarjan kolmannella kierroksella 17. syyskuuta 2014 Leksands IF:ää vastaan. Hän keräsi ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Joakim Erikssonin tekemään kahden miehen ylivoimamaaliin, joka jäi Djurgårdenin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kaikkiaan hänen ensimmäinen SHL-kautensa 2014–2015 toi 54 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 8+19=27. Ljungh oli runkosarjassa Djurgårdenin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Marcus Sörensenin jälkeen. Mestarien liigassa hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+4=8. Kesäkuussa 2015 Ljungh teki Djurgårdenin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2015–2016 Ljungh nousi Djurgårdenin varakapteeniksi. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 13+23=36. Kaudella 2017–2018 Ljungh oli pudotuspeleissä Djurgårdenin paras pistemies tehoilla 4+7=11 ja hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +4. Kaudeksi 2018–2019 Ljungh siirtyi kaksivuotisella sopimuksella HV71:een.

Maajoukkueura

Ljungh on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehden yhden maalin. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 7. huhtikuuta 2016 Oskarshamnissa Sveitsiä vastaan. Ljunghin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi seuraavassa ottelussa 8. huhtikuuta 2016 Ängelholmissa alivoimalla Sveitsiä vastaan. Hän putosi lopulta viimeisten joukossa saman kevään MM-joukkueesta.
Noel Harrison

Noel Harrison (29. tammikuuta 1934 Lontoo – 19. lokakuuta 2013 Devon, Cornwall) oli englantilainen näyttelijä, laulaja ja olympiatason alppihiihtäjä. Musikaalinäyttämöillä pääuransa tehnyt Harrison muistetaan parhaiten vuoden 1968 elokuvasävelmän ”The Windmills of Your Mind” ensimmäisenä levyttäjänä, mutta 1960-luvulla hän myös näytteli muutamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Nuoruudessaan 1950-luvulla Harrison oli mukana Ison-Britannian alppihiihtojoukkueessa muun muassa Oslon 1952 ja Cortina d’Ampezzon 1956 talviolympialaisissa. Hänen isänsä oli näyttelijä Rex Harrison.

Elämä ja ura

Noel Harrison syntyi näyttelijä Rex Harrisonin ja tämän ensimmäisen vaimon Collette Thomasin pojaksi Lontoon Kensingtoniin. Sotavuosina Noel-poika oli hoidossa äidin vanhempien luona Cornwallissa. Kun vanhemmat erosivat, poika jäi äidille joka muutti Sveitsiin ja yritti laittaa 15-vuotiaan Noelin englantilaiseen Radley Collegen sisäoppilaitokseen, jonka poika jätti kuitenkin pian kesken. Hän innostui Sveitsissä alppihiihdosta ja eteni aina brittien olympiajoukkueisiin asti. Asepalveluksen jälkeen Noel Harrison elätti itseään kitaransa kanssa yökerhoissa ja ravintoloissa.
1960-luvun alkupuolella Noel Harrison näytteli Euroopassa muun muassa elokuvissa Meidän vihollisten kesken (I due nemici, 1961), Kuumat linjat (Hot Enough for June, 1964) ja Ansa agentille (Where the Spies Are, 1965), kunnes muutti Yhdysvaltoihin. Sielläkin hän esiintyi yökerhoissa mutta sai myös ensimmäisen hittilevytyksensä Charles Aznavourin laululla ”A Young Girl”. Hän pääsi näyttelemään miespääosaa Napoleon Solo -televisiosarjan spinoffissa nimeltä Girl from U.N.C.L.E..
Kansainväliseen kuuluisuuteen Noel Harrison nousi saatuaan Andy Williamsin kieltäydyttyä tehtäväkseen laulaa Michel Legrandin ja Alan ja Marilyn Bergmanin sanoittaman laulun ”The Windmills of Your Mind” elokuvassa Thomas Crownin tapaus (1968). Tulkinta nousi brittien singlelistan kymmenen parhaan joukkoon ja voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon. Edellisenä vuonna saman palkinnon oli voittanut hänen isänsä Rex Harrison laululla ”Talk to the Animals”.
Noel Harrison sai levytyssopimuksen Reprise Records -merkille, joka julkaisi vuosina 1967–1969 kolme hänen albumiaan: Collage, Santa Monica Pier ja The Great Electric Experiment Is Over. Hänen tulkinnastaan Leonard Cohenin laulusta ”Suzanne” tuli pieni hitti.
Vuodesta 1972 Noel Harrison asui Kanadan Nova Scotian provinssissa, jossa hän teki teatteritöitä ja toimi televisio-ohjelmien isäntänä ja juontajana. 1980-luvun vaihteessa hän palasi Los Angelesiin, jossa hän musikaaliroolien, laulunteon ja näyttelemisen ohella käsikirjoitti muutamia pehmopornoelokuvia. Vuosituhannen vaihteessa Noel Harrison muutti takaisin kotimaahansa Englantiin, jossa hän jatkoi teatterityötä ja kuoli kotonaan Devonissa pian viimeiseksi jääneen näytäntönsä jälkeen.
Frederick Horsman Varley

Frederick Horsman Varley (2. tammikuuta 1881 Sheffield, Englanti – 8. syyskuuta 1969 Toronto, Kanada) oli taidemaalari. Hän vietti nuorena paljon aikaa Englannin maaseudulla, ja hänestä tuli hengellinen, mutta hän etsi jumaluutta kirkon sijaan luonnosta. Hän opiskeli Sheffield School of Artissa (1892–1900) ja sitten Belgian Antwerpenissä vuoteen 1902. Kanadassa hän asui vuodesta 1912. Hän saavutti menestystä sota-aiheisilla teoksillaan ja maalasi lisäksi muun muassa muotokuvia. Hän oli Group of Seven -taiteilijaryhmän perustajajäseniä 1920, mutta ei innostunut muun ryhmän tavoin Ontarion maisemista.
Kaikukoppa

Kaikukoppa on yleensä kielisoittimen osa, joka vahvistaa kielen värähdellessä äänenvoimakkuutta.
Hibiki (1906)

Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Klooriheksidiini

Ominaisuudet ja käyttö

Klooriheksidiini on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta ja se liukenee veteen vain hieman. Klooriheksidiinillä on bakteerien kasvua estäviä ominaisuuksia ja ne johtuvat siitä, että se sitoutuu bakteerien soluseinään, jolloin se heikentää soluseinää. Yhdiste vaikuttaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Klooriheksidiiniä käytetään erityisesti antibakteerisissa suuvesissä. Suomessa sitä saa ainoastaan hammaslääkärin reseptillä ja sitä suositellaan lähinnä proteeseja käyttäville suun tulehdusten hoitamiseksi tai hammaskirurgian jälkeen. Haittavaikutuksina voi ilmetä hampaiden värivirheitä ja makuaistihäiriöitä. Klooriheksidiiniä voidaan käyttää myös ihon ja lääketieteellisten laitteiden desinfiointiin. Useimmiten klooriheksidiiniä käytetään paremmin veteen liukenevana glukonaattisuolana.
Megan Gallagher

Megan Gallagher (s. 6. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Gallagher on opiskellut Juilliard-koulussa John Housemanin ohjauksessa, ja aloitti uransa lavalla. Hän on esiintynyt useissa Broadway-teatterituotteissa voittamalla teatterimaailmapalkinnon roolistaan Muutamassa hyvässä miehessä.
Sieltä Gallagher muutti Los Angelesiin jatkamaan näyttelemistä elokuvissa ja televisiossa. George Washington-minisarjassa ensiesiintymisen jälkeen hän näytteli Hill Street Bluesissa ja China Beachissä sekä pääosissa The Larry Sanders Show’ssa ja Millenniumissa. Catherine Blackin rooli kyseisessä sarjassa oli kirjoitettu Gallagherille.