google/wiki40b huggingface dataset:
Howard Gordon

Howard Gordon (s. 31. maaliskuuta 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1984.
Gordon työskenteli Salaiset kansiot -televisiosarjan parissa sen neljän ensimmäisen tuotantokauden aikana. Hän vetäytyi sarjasta vuonna 1997 omiin projekteihinsa. Pian tämän jälkeen hän ja käsikirjoittaja Tim Kring loivat uuden tieteissarjan nimeltä Strange World, joka ei kuitenkaan menestynyt vaan lopetettiin pian alun jälkeen vuonna 1999. Vuodesta 2006 alkaen Gordon on toiminut televisiosarja 24:n käsikirjoittajana ja tuottajana.
Katri Kaarlonen

Katri Inkeri Kaarlonen (o.s. Kallio, 28. maaliskuuta 1915 Nivala – 1. lokakuuta 2008 Perniö) oli suomalainen poliitikko. Hänen vanhempansa olivat tasavallan presidentin toimessa 1937–1940 ollut Kyösti Kallio ja Kaisa Kallio. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Kalervo Kallio ja sisarensa kansanedustaja ja ministeri, opetusneuvos Kerttu Saalasti. Kaarlonen toimi Keskustapuolueen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1966–1972. 
Katri Kallio meni naimisiin perniöläisen Olavi Kaarlosen kanssa joulukuussa 1940. Häät pidettiin Presidentinlinnassa Helsingissä vain kolme päivää ennen presidentti-isän kuolemaa. Kaarloset asuivat miehen kotipaikassa Perniössä. Heille syntyivät lapset Juha Antero (1942), Ilkka Tapani (1944), Pentti Olavi (1947) ja Kaisa-Leena (1949). Kaarlonen toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1962 ja 1968. 
Kaarloselle myönnettiin opetusneuvoksen arvo 1985. Koulutukseltaan hän oli puutarhaopettaja.
Jeff Sarwer

Jeff Sarwer (s. 14 toukokuuta 1978, Kingston, Kanada) on kanadalais-suomalainen (kaksoiskansalaisuus) entinen shakinpelaaja ja pokerinpelaaja. Hänen isänsä on kanadalainen ja äitinsä suomalainen. Sarwer puhuu englantia, hollantia, saksaa, puolaa ja hiukan suomea.

Uran alku

Shakin säännöt hän oppi 4-vuotiaana pari vuotta vanhemmalta siskoltaan. 6-vuotiaana Jeff pääsi pelaamaan Manhattanin shakkiklubille, mikä oli aikansa arvostetuin shakkikerho. Jeff ja hänen siskonsa saivat kerhon elinikäisen jäsenyyden, mikä yleensä myönnetään vain shakin suurmestareille. Jeff pelasi shakkia lapsena menestyksellisesti ja voitti vuonna 1986 shakin nuorten maailmanmestaruuden alle 10-vuotiaiden poikien sarjassa. Hänen siskonsa on myös maailmanmestari alle 10-vuotiaiden sarjassa. 
Sarwerin pelaamista kertyi usein seuraamaan paljon yleisöä hänen pelatessaan simultaanishakkia useampaa kymmentä pelaajaa vastaan Kanada-päivinä tai aikarajoitettua pikashakkia New Yorkissa.   

Esiintyminen mediassa

Jeffin ja hänen sisarensa Julian kyvyt herättivät pian huomiota ja heidän perheensä erikoislaatuinen elämäntapa oli usein puheenaiheena. Aiheesta kirjoittivat muun muassa GQ, Sports Illustrated ja Vanity Fair. Sarwer esiintyi BBC World Servicen ohjelmassa The Interview joulukuussa 2010 kertomassa lapsuudenkokemuksistaan ja huonosta isäsuhteestaan sekä menestyksestään pokerissa.
Elokuvassa Searching For Bobby Fisher vastapelurin hahmo ”Jonathan Poe” perustuu Jeff Sarweriin ja hänen käymäänsä shakkiotteluun Josh Waitzkinia vastaan. Todellisuudessa peli päättyi tasapeliin, joskin Waitzkin katsottiin pelanneen haastavammin ja hänet julistettiin voittajaksi. Sarwer oli tuolloin 7-vuotias ja Waitzkin 9-vuotias.

Yksityiselämä

Sarwerin perhetausta herätti keskustelua lasten turvallisuudesta ja Jeffin shakkiuran mahdollisuuksista isänsä huomassa. Kanadaan muuton jälkeen lapset otettiin huostaan mutta Jeff ja Julia pakenivat takaisin isänsä luo. Perhe muutti Eurooppaan ja eli hiljaiseloa salanimien turvin. Vuonna 2007 hän ilmestyi takaisin shakkipiireihin ja pelasi turnauksen Puolan Malborkissa. Kesällä 2015 hän pelasi VI ShakkiNet turnauksessa Suomessa.
Honkaluoto

Honkaluoto (ruots. Furuskär) on pieni saari Mustikkamaan itäpuolella. Honkaluodolta on kävely-yhteys Mustikkamaalle Honkaluodonsiltaa pitkin. Saarella on päärakennus ja sauna, jotka ovat Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura ry:n käytössä. Päärakennus on Museoviraston suojelema.
Inertti

Inertti (lat. iners, "hidas") tarkoittaa ainetta, usein kaasua, joka ei reagoi kemiallisesti muiden aineiden kanssa eli on reaktiokyvytön, kykenemätön muodostamaan kemiallisia yhdisteitä. Inerttiä kaasua käytetään esimerkiksi hitsaamisessa suojaamaan saumaa hapettumiselta.
Kaikki jalokaasut ovat inerttejä kaasuja, joten ne ovat täysin kykenemättömiä yksinkertaisiin kemiallisiin reaktioihin, kuten palamiseen. Ne ovat inerttejä, sillä niiden uloin elektronikuori on täynnä elektroneja, jolloin atomi ei pysty vastaanottamaan tai luovuttamaan elektroneja, eli se on kyvytön osallistumaan kemiallisiin reaktioihin.
Typpi on esimerkiksi inerttinen normaalissa olosuhteissa ja esiintyy kaksiatomisena molekyylinä muodossa N₂. Typen inerttisyys johtuu todella voimakkaasta kolminkertaisesta kovalenttisesta sidoksesta.
Jotta inerttiset atomit tai molekyylit saataisiin muodostamaan yhdisteitä, tarvittaisiin paljon energiaa. Tähän tarvitaan korkeaa lämpötilaa ja painetta sekä joskus myös katalyytti.
Olli Keskinen

Ura

Hänen tunnetuin hahmonsa Kummelissa oli juontaja ja toimittaja Eero Kakko, jota hän esitti vuosina 1991–1994 ja 1999–2000. Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä vuonna 1994, mutta esiintyi siinä jälleen 1999–2000 sekä saman tuotantoryhmän Mankeli-sarjassa vuosina 2000–2001. Hän on lisäksi toiminut käsikirjoittajana ja tuottajana muissa Yleisradion, MTV3:n, Nelosen ja Canal+:n televisio-ohjelmissa. Keskinen on ollut esimerkiksi tietokilpailujen, kuten Lätkäneron, Olympianeron ja Onnenruutujen juontajana ja tuottajana. Keskinen toimi Yleisradiossa studio-osuuksien juontajana Helsingin yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994, kisastudion isäntänä jääkiekon MM-kisoissa 1995 ja 1996, sekä Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 kotimaan kisastudion isäntänä. Keskinen kirjoitti sanat Heikki Silvennoisen Mature And Cool -levyn kappaleisiin yhtä lukuun ottamatta.
Keskinen toimi valmennuskonsulttina Trainers’ Housessa vuosina 2003–2013. Hän on valmentanut yli 10 000 esimiestä ja työntekijää lähes 800:ssa valmennustilaisuudessa, jonka lisäksi hän on myös toiminut juontajana muun muassa yritystapahtumissa ja puhujana seminaareissa. Keskinen on yksi Suomen suosituimmista puhujista yritystapahtumissa.
Keskinen asuu nykyään Helsingissä ja toimii b-to-b-alan yrittäjänä. Hänen yrityksensä Bow Company tarjoaa ratkaisuja yritysten ja yhteisöjen digitaaliseen viestintään. Hän on lisäksi kertonut harrastavansa muun muassa jääkiekkoa ja tennistä. 
Olli Keskinen on näyttelijä Mikko Leppilammen eno.
EGP-satelliitti

Experimental Geodetic Payload eli EGP on japanilainen geodeettinen tutkimussatelliitti.

Historia

Satelliitti laukaistiin Maata kiertävälle radalleen 13. elokuuta 1986. Laukaisu tehtiin H-1 -kantoraketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta Japanista . Pian laukaisunsa jälkeen se sai nimekseen Ajisai, vaikkakin satelliitti tunnetaan paremmin nimellä EGP tai EGS.

Rakenne ja tehtävä

EGP on ns. passiivinen satelliitti. Sen mukana ei ole mittalaitteita, vaan sen päätehtävänä on heijastaa siihen suuntautuvaa valoa. EGP:n pintaa peittää 318 pientä peiliä ja 1436 laserheijastinta. Satelliitti on pallomainen, halkaisijaltaan 2,15 m. Sen kokonaismassa on 685 kg.
Satelliitti kiertää Maapalloa, ja sen tarkoitus on geodeettinen. Suuntaamalla satelliittiin laservaloa ja mittaamalla säteen paluuaikaa, voidaan määrittää tarkka maantieteellinen sijainti. Tämän lisäksi tulee tuntea satelliitin radan ominaisuuksia. Tätä tekniikkaa on hyödynnetty Japanin saarten sijaintien määrittämiseen.

Radan ominaisuuksia

EGP kiertää Maata noin 1480 km:n korkeudessa ympyränmuotoisella radalla. Ratatason kaltevuus päiväntasaajaan nähden on 50 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri on 116 minuuttia.

Visuaalinen näkyvyys

EGP on peileineen ja heijastimineen kuin taivaallinen diskopallo. Kun satelliitti on Auringon valaisema ja sen tarkkailija Maan varjossa (aamu- tai iltahämärän aikaan), EGP näkyy taivaalla hyvin tiheästi vilkkuvana satelliittina. Sen välähdysjakso on sekunnin murto-osia. Tämän satelliitin voi erottaa yötaivaalta paljain silminkin kauempana kaupunkien valoista, mutta paremmin sitä pääsee tarkkailemaan pienen kiikarin avulla. Satelliitin ylitykseen kuluu aikaa kymmenkunta minuuttia.
Televisiojuontaja

Televisiojuontaja on henkilö, joka juontaa televisio-ohjelmia. Televisiojuontaja voi näkyä ruudussa joko osittain tai kokonaan. Jälkimmäistä tilannetta kutsutaan ammattitermistössä kokovartalojuonnoksi, kun taas aiempaa niin sanotuksi profiili- tai potrettijuonnoksi.
Sosiaalisen median aikakaudella verkkovideot ovat yleistyneet ja televisiojuontajien rinnalle on kohonnut videojuontajien ammattikunta. Rajanveto on melko vaikeaa, mutta yleisesti ottaen voidaan sanoa videojuontajien juontavan videoita ja televisiojuontajien juontavan televisio-ohjelmia.
Paavolan kansakoulu (Halikko)

Paavolan kansakoulu oli Halikossa vuosina 1900–1971 toiminut kansakoulu. Se sijaitsi kunnan keskiosassa Paavolan koulupiirissä.
Kaninkolan kylän asukkaat ehdottivat kunnalle oman kansakoulun saamista vuonna 1895. Paavolan isäntä Kaarlo Immala lupasi lahjoittaa tontin koulua varten kunnalle ja koulurakennus valmistui vuonna 1900. Ensimmäiseksi opettajaksi palkattiin Eevertti Ailio. Vuonna 1901 Paavolasta tuli piirijakoasetuksen mukainen koulupiiri. Vuonna 1908 Paavolan koulupiiriä ehdotettiin jaettavaksi, sillä Vartsala oli kasvanut huomattavasti. Koulupiirin jako tapahtui virallisesti vasta vuonna 1921. Paavolan kansakoulu lopetti toimintansa vuonna 1971 ja sen oppilaat siirtyivät koulukuljetuksen piiriin.
Panssaridivisioona Kempf

Perustaminen

Wehrkreis V perusti 10. marraskuuta 1938 Stuttgartissa 4. panssariprikaatin esikunnan. Prikaatiin liitettiin panssarirykmentit 7 ja 8. Prikaatin esikunnasta muodostettiin elokuun puolivälissä 1939 panssaridivisioona Kempfin esikunta, jonka tehtävänä oli johtaa panssariosasto Ostpreussenia (saks. Panzer-Verband Ostpreussen).

Historia

Divisoona perustettiin varsinaisesti 10. elokuuta 1939 Itä-Preussissa. Divisioona osallistui Puolan sotaan. Se taisteli ainoastaan Varsovan pohjoispuolella ollutta Modlinin armeijaa vastaan. Divisioona lakkautettiin Puolan sodan voitonparaatin jälkeen 7. lokakuuta 1939. 4. panssariprikaati liitettiin perustettavaan 10. panssaridivisioonaan. Moottoroitu SS-rykmentti Deutschland laajennettiin SS-divisioona Das Reichiksi.
Jehan Daruvala

Jehan Daruvala (s. 1. lokakuuta 1998 Mumbai) on intialainen moottoriurheilija. Hän kuuluu Force Indian F1-tallin suojatteihin.

Ura

Daruvala aloitti Karting-sarjoissa voittaen vuonna 2012 Aasian Pacific Championship -luokan mestaruuden. Vuonna 2014 hän sijoittui Saksan Kart Championship -luokassa toiseksi. Vuonna 2015 Daruvala aloitti kilpauransa Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kolme palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi Eurocup Formula Renault ja Formula Renault Alps -sarjoissa vierailevana kuljettajana. 
Vuonna 2016 Daruvala ajoi täyden kauden Eurocup -sarjassa saavuttaen yhden paalupaikan ja yhden palkintosijan sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän jatkoi Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen yhden voiton, yhden paalupaikan ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Alkuvuodesta 2016 Daruvala kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa ja sijoittui sarjan toiseksi.
Vuonna 2017 Daruvala kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa, jossa otti yhden voiton ja kaksi palkintokorokesijaa. Hän jatkoi sarjassa myös kaudella 2018, jolloin voitti yhden kilpailun. Saman vuoden lopussa hän osallistui myös GP3-sarjan päätösosakilpailuun Abu Dhabissa.
Daruvala kilpailee Preman autolla FIA F3 -sarjassa vuonna 2019.
Lauri Haanterä

Lauri Vihtori Haanterä (vuoteen 1934 asti Hymander) (7. maaliskuuta 1898 Virolahti – 23. kesäkuuta 1978) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja.
Haanterä kävi Viipurin upseerikokelaskurssin 1918-1919, Kadettikoulun 1921-1922 sekä Sotakorkeakoulun 1930-1932 (ye-upseeri 1933). Hän toimi Keski-Suomen rykmentissä joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä 1919-1932. Yleisesikunnan liikekannallepanotoimistossa toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina hän oli 1932-1940.
Talvisodassa hän johti Päämajan Henkilötäydennystoimistoa. Välirauhan aikana hän toimi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin päällikkönä 1940-1941. Piiristä perustettiin JR 27, jonka komentajana Haanterä toimi 18.6.1941-10.4.1944 Karjalankannaksella. Myöhemmin hän johti 3. prikaatia 17.6.1944-14.11.1944.
Jatkosodan jälkeen Haanterä oli Tampereen sotilaspiirin päällikkönä 1944-1947. Pääesikunnassa koulutusosaston päällikkönä hän toimi vuodesta 1947-1954. Uransa päätteeksi hän komensi Savo-Karjalan sotilaslääniä 1954-1958.
Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1924, majuri 1932, everstiluutnantti 1940, eversti 1942.
Romanovin kivet

Juoni

Miljonääri Roivas kerää tsaarinaikaisia taideaarteita. Lainkuuliaisen julkisivun taakse kätkeytyy laaja rikollisliiga, joka keinoja kaihtamatta yrittää täyttää häikäilemättömän miehen toiveet. Pohjois-Lapissa on myytävänä Roivaksen kauan havittelemat Romanovin tsaarisuvun kultaisen kotkaveistoksen jalokivet.
Patrick (Samuli Edelmann) on Roivaksen palkkaama ammattirikollinen, jonka tehtävänä on arvokkaiden kivien hankkiminen.
Hakumatkalle palkataan myös Roivaksen oikea käsi Marco ja Patrickin vihaama sekopää Tony (Santeri Kinnunen). Roivas on kuitenkin suunnitellut vain yhtä paluulippua. Tony ja Patrick selviytyvät ansasta ja kahden vuoden päästä he palaavat hakemaan saalista ja kostamaan.

Tuotanto

Jo pojankoltiaisina Heikki Kinnusen videokameralla leikkineet Santeri Kinnunen ja Samuli Edelmann saivat Spede Pasasen innostumaan ensimmäisen suomalaisen toimintaelokuvan tuottamisesta. Nuoret näyttelijät olivat kovassa nosteessa, ja rahaa tuli myös Suomen elokuvasäätiöltä. Mukaan saatiin kolmanneksi käsikirjoittajaksi poikien kaveri Kalle Chydenius, ja ensimmäinen käsikirjoitusversio oli parisataasivuinen. Spede ehdotti ohjaajaksi Hannu Seikkulaa, mutta suostui luottamaan poikien ystävään Aleksi Mäkelään, jonka esikoisohjaus Romanovin kivet on. Kuvaajaksi ja äänittäjäksi saatiin konkarit Kari Sohlberg ja Paul Jyrälä. Spede ei jäänyt valvomaan kuvauksia vaan lähti golflomalle, ja elokuva ylitti budjettinsa raskaasti. Sinnikkäästä markkinoinnista huolimatta elokuva keräsi vain 50 000 teatterikatsojaa ja jäi raskaasti tappiolliseksi.

Arvioita

Elokuva sai melko nihkeät arvostelut. Helsingin Sanomien Helena Ylänen otsikoi oman arvionsa ”Tupu Hupu ja Lupu jalokivivarkaina” ja sanoi elokuvan olevan kokonaisuutena ”hakkelusta”. Variety-lehden David Stratton piti Aleksi Mäkelä seuraamisen arvoisena ohjaajana tulevaisuudessa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa pintatyylikkääksi mutta hieman jäykästi näytellyksi action-paketiksi. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Piikkimonni

Piikkimonni Suomessa

1920-luvulla tuotiin useita satoja piikkimonneja Suomeen, jossa niitä istutettiin aluksi Espoon Tuohilampeen ja erääseen Siuntion pikkujärveen. Kanta kasvoi hyvin, ja kaloja siirrettiin sitten edelleen muihin pieniin metsäjärviin jokseenkin epäjärjestelmällisesti. Alkuaikoina siirtoja tehtiin eri puolelle maata, mutta 1950-luvun jälkeen istutuksia ei juuri ole tehty. Nykyiset esiintymät ovat keskittyneet Salpausselän eteläpuolelle, ja erityisesti Lopelle, jossa piikkimonni elää useissa lammissa ja järvissä. Vaikka piikkimonni on alun perin rehevien vesien ja rauhallisten jokien kala, Suomessa se on menestynyt lähinnä mutapohjaisissa metsälammissa. Nykyään piikkimonnia on kuitenkin myös joissakin jokivesissä ja Suomenlahden rantavesissä.
Sormisara

Ulkonäkö ja koko

Sormisara kasvaa mättäinä. Se kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Sen lehtien tupet ovat viininpunaisia, lehdet tummanvihreitä, ja talvehtivat lumen alla. Kukinnossa on kaksi tai kolme emitähkää ja yksi perätön hedetähkä. Hedelmät eli pullakot ovat päärynänmuotoisia, noin 4 mm pitkiä. Sormisaran siemenissä on rasvaa, ja muurahaiset keräävät niitä ravinnokseen ja samalla kuljettelevat niitä pitkin metsää. Sormisaran lähisukulaislaji on hyvin samannäköinen harjusormisara (Carex pallidula).
Sormisaralla voi esiintyä sormisarannoki (Anthracoidea irregularis) -nokisientä.

Levinneisyys

Sormisaraa kasvaa Baltiassa ja Keski-Euroopassa sekä Pohjoismaissa Lappia lukuun ottamatta.

Elinympäristö

Sormisara kasvaa lehdoissa ja tuoreissa kangasmetsissä.
Abdelhamid Kermali

Ura

Kermali aloitti jalkapalloilun 13-vuotiaana USFM Sétifissä, josta hän siirtyi myöhemmin USM Algerin junioreihin. Vuonna 1950 Kermali nousi edustusjoukkueessa ja teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi maalia tultuaan vaihdosta kentälle. Samaisen kauden aikana Kermali sai kuitenkin kahden vuoden kilpailukiellon ja hän matkusti Ranskaan.
Saavuttuaan Alsaceen silloinen amatööriseura FC Mulhouse tarjosi Kermalille pelipaikkaa joukkueesta. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes vuonna 1953 Ligue 2:ssa pelannut AS Cannes kiinnostui tarjoamaan Kermalille ammattilaissopimusta. Hän vietti seurassa kaksi kautta pelaten yhteensä 71 ottelua. Kaudeksi 1955–1956 Ranskan pääsarjaan noussut Lyon sai hankittua Kermalin joukkueeseensa, jossa hän pelasi 65 ottelua ennen kuin Kermalin ura loppui kesken matkatessaan kesken loppukauden huhtikuussa 1958 takaisin Algeriaan.

Valmennusura

Kermali aloitti valmentamisen vuonna 1964 palattuaan takaisin Sétifiin, jossa hän valmensi paikallista seuraa ES Sétifiä. Kermali saavutti joukkueen valmentajana Algerian cupin mestaruuden vuonna 1967. Sittemmin hän valmensi 1970-luvun alussa MC Algerin Algerian mestariksi.
Vuonna 1979 Kermali johdatti yhdessä päävalmentaja Rachid Hanifin kanssa Algerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen vuoden 1979 nuorten MM-kisoissa puolivälieriin, jossa se hävisi Argentiinalle 5–0. Sittemmin Kermalin otettua Algerian maajoukkueen haltuunsa vuonna 1989 nousi hän maansa arvostetuimpiin valmentajiin johdatettuaan Algerian Afrikan-mestariksi kotikisoissa vuonna 1990. Menestyksen myötä hän sai jatkaa päävalmentajana seuraaviin Afrikan kisoihin, mutta tällä kertaa Algeria jäi alkulohkoon.
1990-luvun lopulla Kermali pääsi takaisin menestyksen tielle, kun hän johdatti toistamiseen MC Algerin Algerian mestariksi vuonna 1999. Sittemmin Kermali sai toimia hetkellisesti Algerian maajoukkueen päävalmentajana vuonna 2001.
Vilho Kankare

Vilho Villam Vieno Kankare (s. 30.5.1917 Turku– k. 2008) oli suomalainen sotakirjailija, joka osallistui talvi- ja jatkosotaan. Sotilasarvoltaan Kankare oli ylikersantti. Hänen puolisonsa oli Lempi Ojala.
Kankare kirjoitti omiin jatkosodan aikaisiin sotakokemuksiinsa perustuneen kirjansa jo 1947 mutta kustantaja Otava hylkäsi kirjan käsikirjoituksen pitäen sitä inhorealistisena ja raakana. Pöytälaatikkoon jäänyt käsikirjoitus julkaistiin vasta vuonna 2011 nimellä Mennään kun käsketään! Nuorten miesten jatkosota. Teoksen esipuheen laati professori Martti Turtola. Arvostelijoiden mukaan kirjassa on paljon yhtymäkohtia Väinö Linnan Tuntematon sotilas-romaaniin muun muassa kuvaus Äänislinnaan saapumisesta syksyllä 1941. Kankareen kirja seurasi turkulaisen Kenttätykistörykmentti 5:n vaiheita juhannuksesta 1941 aina vuoteen 1943, jolloin kirjan päähenkilö alikersantti Masi Kankkunen siirretään takaisin kotirintamalle kouluttamaan alokkaita.
John McKinley

John McKinley (1. toukokuuta 1780 Culpeper County, Virginia – 19. heinäkuuta 1852 Lexington, Kentucky) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän edusti Alabaman osavaltiota senaatissa ja toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1837-1852.
McKinley opiskeli lakia ja aloitti uransa Kentuckyssa, johon perhe oli muuttanut pian hänen syntymänsä jälkeen. Muutettuaan Alabamaan hän lähti mukaan osavaltion politiikkaan, ja vuonna 1826 hänet valittiin senaattiin. Neljä vuotta myöhemmin hän hävisi senaatin vaalit ja palasi Alabaman osavaltion parlamenttiin. Hän voitti paikan senaatissa taas vuonna 1837 mutta erosi heti, sillä presidentti Martin Van Buren nimitti hänet korkeimpaan oikeuteen. McKinleyllä ei ollut edeltäjää, sillä kongressi oli juuri nostanut tuomarien määrää seitsemästä yhdeksään, ja McKinley sai yhdeksännen paikan. (Kahdeksanteen oli nimitetty John Catron).
Vaikka McKinley toimi korkeimmassa oikeudessa noin viisitoista vuotta, hänellä oli paljon poissaoloja, eikä hänellä ollut mainittavaa vaikutusta tuomioistuimen historiassa. Viimeisinä vuosinaan hänen terveytensä oli huono. Hän kuoli virassa ollessaan 72-vuotiaana 19. heinäkuuta 1852. Hänen seuraajansa oli John Archibald Campbell.
Tuomo Hakala

Tuomo Hakala (s. 9. lokakuuta 1957) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Hakala edusti urallaan 1977–1984 Rovaniemen Palloseuraa mestaruussarjassa ja alemmilla sarjatasoilla. Lisäksi hän pelasi 2. divisioonassa vuosina 1987–1988 Rovaniemen Reippaassa ja Rovaniemen Lapissa. Hakala oli kaudella 1979 1. divisioonan paras maalintekijä 19 maalillaan. Kaikkiaan Hakala pelasi kolmen kauden aikana 42 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.
Maajoukkueessa Hakala pelasi vuosina 1979–1984 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Paul Kazuhiro Mori

Paul Kazuhiro Mori (jap. パウロ 森 一弘; s. 10. joulukuuta 1938 Yokohama) on japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli paljasjalkainen karmeliitta 25. maaliskuuta 1962, ja hän sai pappisvihkimyksensä 11. maaliskuuta 1967. Hänet inkardinoitiin vuonna 1977 Tokion arkkihiippakuntaan, ja 3. joulukuuta 1984 hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Fatan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. helmikuuta 1985 Peter Seiichi Shirayanagi, jota avustivat Stephen Fumio Hamao ja Aloysius Nobuo Soma.
Mori erosi tehtävistään Tokion vihkipiispana 10. toukokuuta 2000.
Opritšnikki

Opritšnikki (ven. опричник) oli Venäjän tsaari Iivana Julman (1533–1584) perustaman järjestön jäsenen nimitys. Opritšnikkien tehtävänä oli hallita Venäjään kuuluneita Opritšninaksi kutsuttuja etäisiä alueita, tuhota kaikenlainen Iivanan valtaan kohdistuva vastarinta ja pelottaa alueiden asukkaat uskollisiksi alamaisiksi. Opritšnikkeja pidetään historiallisena esimerkkinä hirmuhallinnon valtakoneistoon kuuluvasta salaisesta poliisista. 
Opritšnikkien tunnuksissa oli koirien päitä ja luutia. Symbolit kertoivat, että opritšnikit tulevat vainuamaan tsaarin vastustajat ja lakaisemaan nämä pois Venäjältä. Uskollisuutensa vuoksi heitä myös kutsuttiin joskus "tsaarin koiriksi". Tsaari muodosti myös oman henkivartiokaartinsa valituista opritšnikeista.
Opritšnikkien tarkoitus oli hallita kauhulla ja niin he myös tekivät. He teloittivat tsaarin vastustajina kokonaisia sukuja ja klaaneja, jopa kyliä ja kaupunkeja. Merkittävin tapahtuma oli vuoden 1571 Novgorodin puhdistus, jossa kidutettiin ja teloitettiin historioitsijoiden laskelmien mukaan kahdesta tuhannesta jopa 15 000 kaupunkilaiseen.
Pjotr Tšaikovski sävelsi vuosina 1870–1872 Ivan Lazjetjnikovin 1842 kirjoittamaan näytelmään perustuvan oopperan Opritšnik.
Mady Mesplé

Mady Mesplé (s. 7. maaliskuuta 1931 Toulouse) on ranskalainen koloratuurisopraano. Hänen aktiivista uraansa kesti 1950-luvulta 1980-luvulle. Hänet muistetaan parhaiten Léo Delibes'n Lakmén nimiroolista. Hän teki kyseisessä roolissa debyyttinsä Liègessä vuonna 1953. Lisäksi hän tulkitsi muun muassa Rossinia, Ravelin lauluja ja myös uudempaa musiikkia.
Nguyễn Tiến Minh

Nguyễn Tiến Minh (s. 12. helmikuuta 1983 Hồ Chí Minh) on vietnamilainen sulkapalloilija. Hän oli heinäkuussa 2011 BWF:n ranking-listalla kaksinpelin seitsemäs.
Minh on osallistunut olympialaisiin kerran, Pekingissä 2008. Hän pääsi tuolloin ensimmäisen kierroksen läpi pelaamatta ottelua, mutta hävisi toisella kierroksella Taiwanin Hsien Yu-Hsingille Minh pääsi MM-kilpailuissa 2010 puolivälieriin saakka ja oli puolivälierissä myös Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011.
Minh on ollut kaksinpelin maailmanlistalla parhaimmillaan viidennellä sijalla, jonka hän saavutti vuonna 2010.