google/wiki40b huggingface dataset:
Jaco Van Dormael

Jaco Van Dormael (s. 9. helmikuuta 1957 Ixelles) on belgialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. Hänen monitasoiset elokuvansa tunnetaan erityisesti lasten ja nuorten sekä psyykkisesti ja fyysisesti vammautuneiden henkilöiden kunnioittavasta ja empaattisesta käsittelystä.
Van Dormael vietti lapsuutensa Saksassa ja opiskeli Brysselin INSAS-elokuva- ja teatterikorkeakoulussa ja Pariisin Louis Lumière -instituutissa. Ennen elokuvaopintojaan hän työskenteli muun muassa klovnina sirkuksessa ja ohjasi lastennäytelmiä belgialaisille teattereille.
Hänen ensimmäinen pitkä näytelmäelokuvansa Toto, sankari (1991) on tarina miehestä, joka uskoo elämänsä menneen myttyyn kun hän vaihtui toiseen vauvaan synnytyslaitoksella. Dormaelin kymmenen vuotta valmistelema elokuva nousi kohtuullisen suureksi teatterimenestykseksi ja sai Cannesin elokuvajuhlien Kultainen kamera -esikoisohjauspalkinnon. Viisi vuotta myöhemmin hänen elokuvansa Kahdeksas päivä (1996) tuotti pääosien esittäjille Daniel Auteuilille ja Pascal Duquennelle Cannesissa yhteisen parhaan näyttelijän palkinnon. Van Dormaelin kolmas pitkä elokuva, englanninkielinen tieteiselokuva Mr. Nobody (2009, pääosassa Jared Leto) sai kuusi Magritte-palkintoa, mukaan lukien parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen palkinnot.
Vaskion koulu

Vaskion koulu on peruskoulu Salon kaupungin luoteisosassa Halikon Vaskiolla. Koulussa toimii 1.–6. vuosiluokat. Vaskion koulussa työskentelee neljä opettajaa.

Tilat

Vaskion koulun päärakennus on vuodelta 1939 ja sitä on laajennettu 1965. Koko rakennus peruskorjattiin 2008. Koulun päärakennuksen nimi on Saha ja uusi osa on nimeltään Mylly. Teknisen työn tilat sijaitsevat nykyään Sahassa ja vanhoista Teknisen työn tiloista tehtiin puolestaan uusi ruokala.

Historia

Vaskiolla toimi ennen kolme kansakoulua. Kuttilan, Kumion ja Mäen koulut, joista Kuttila oli vanhin vuodelta 1895. Kumion koulu lakkautettiin vuonna 1971 ja Mäen koulu yhdistettiin Kuttilaan 2008. Vuonna 2009 koulun nimi muutettiin Vaskion kouluksi.
Ilmastointi

Ilmastointi tarkoittaa sisäilman käsittelyä, esim. viilentämistä koneellisesti. Toisinaan ilmastoinnilla vaikutetaan myös sisäilman kosteuteen. Arkikielessä ilmastoinnilla tarkoitetaan virheellisesti myös pelkkää ilmanvaihtoa. 
Kylmän lähde on usein sähköllä toimiva lämpöpumppu.
Huoneilman viilennystä voidaan tuottaa myös käyttämällä syvän järven viileää pohjavettä. Tällaista tekniikkaa kutsutaan myös nimellä kaukokylmä, jos viilennystä jaetaan kaukolämpöverkon tapaan.

Historia

Ilmastoinnin perusajatusta on sovellettu jo muinaisessa Egyptissä, jossa ripustettiin kaisloja ikkunaan ja ne kostutettiin valuvalla vedellä. Tämä prosessi teki ilmasta kosteampaa. Muinaisessa Roomassa Akveduktin vettä kierrätettiin talojen seinien läpi talojen jäähdyttämiseksi. 
Nykyaikaisen ilmastoinnin kehittäjänä pidetään Willis Carrieriä, joka vuonna 1902 suunnitteli Brooklynissa toimivalle ja laatuongelmista kärsivälle kirjapainolle ilmastointijärjestelmän. Patentin Carrier sai keksinnölleen 1906.
Ensimmäinen siirrettävä, ikkunalle sijoitettava ilmastointilaite oli Philco-Yorkin Cool Wave, joka tuli myyntiin 1938. Philco oli iso Yhdysvaltalainen radioiden ja erilaisten kodinkoneiden valmistaja ja York Ice Machinery Company oli taas erikoistunut teollisuusrakennusten jäähdytykseen. Ilmastointilaite toimii samalla tavalla kuin jääkaappi, jonka sisällä on myös lämpöpumppu. Siirrettävän ilmastointilaitteen tarkoitus on jäähdyttää huoneilmaa ja ilmasta tiivistynyt vesi kerääntyy sen sisään, jollei sitä ole johdettu ulos tai viemäriin. Thomas Midgley (1889-1944) oli vuonna 1930 kehittänyt freonin turvalliseksi kylmäaineeksi jäähdytyskoneisiin, joissa aikaisemmin käytettiin myrkyllisiä aineita, kuten ammoniakkia. Cool Wave käytti freonia.
Hymy Lahtinen

Hymy Ulpu Lahtinen (o.s. Jokinen, 13. lokakuuta 1930 Urjala – 22. lokakuuta 2017 Tampere) oli lehtikeisari Urpo Lahtisen ensimmäinen vaimo. Urpo ja Hymy Lahtisella on poika Jeppe Lahtinen, joka syntyi 1963. 
Kauppiasperheen tytär Hymy Jokinen kävi keskikoulun Vihdissä. Kesällä 1951 hän tapasi Urpo Lahtisen eräissä iltamissa Karhulassa ja he avioituivat vielä saman vuoden lopulla. Lahtiset muuttivat Tampereelle Urpon saatua toimittajan paikan Kansan Lehdestä vuonna 1955.  
Lahtiset perustivat vuonna 1959 tunnetuimman julkaisunsa Hymy-lehden, joka sai nimensä Hymy Lahtiselta. He perustivat myös Suomen ensimmäisen kaupunkilehden Tamperelaisen. Muita Lehtimiehet-yhtiön julkaisemia lehtiä olivat muun muassa Alibi, Nykyposti, Suosikki, Tekniikan Maailma ja Vauhdin Maailma sekä lastenlehdet Maailman vahvin Nalle ja Pellefantti. Lahtiset erosivat 1990-luvun alussa. Hymy Lahtisen oma suosikkitoimittaja Lehtimiehet Oy:ssä oli Suomen kohutuimpiin journalisteihin aikanaan kuulunut Veikko Ennala. Marraskuussa 1988 Lehtimiehet Oy myytiin Yhtyneet Kuvalehdet Oy:lle 100 miljoonalla markalla.
Hymy ja Urpo Lahtinen muuttivat asumuseroon vuonna 1972 ja avioero astyi voimaan 1991. Lehtimiehet Oy:n myynnin ja avioeron jälkeen Hymy Lahtiselle ja hänen pojalleen Jeppe Lahtiselle jäi mittava kiinteistöomaisuus.
Apokalypsi

Apokalypsi (m.kreik. ἀπōκάλυψις, apokálypsis; kirjaimellisesti "verhon nostaminen tai poistaminen") tarkoittaa varhaisen juutalaisen ja kristillisen kirjallisuuden terminologiassa salattujen asioiden ilmestystä, jonka Jumala on antanut valitsemalleen profeetalle; tavallisesti termiä käytetään kuvaamaan tällaisen ilmestyksen kirjoitettua muotoa. Apokalyptisellä kirjallisuudella eli ilmestyskirjallisuudella on suuri merkitys juutalaisessa, kristillisessä ja islamilaisessa perinteessä, koska tietyt uskon konseptit, kuten kuolleiden ylösnousemus, tuomiopäivä, taivas ja helvetti kuvataan parhaiten niissä. Apokálypsis-sana näyttää syntyneen kreikkaa puhuvien juutalaisten keskuudessa, joilta se on siirtynyt kristityille.
Toiselta vuosisadalta lähtien nimitystä käytettiin useista juutalaisista ja kristillisistä kirjoista, joissa on samanlaisia piirteitä. Johanneksen ilmestyksen lisäksi kirkkoisä Klemens Aleksandrialainen ja muut mainitsevat Pietarin ilmestyksen. Myös muun muassa Aadamin ja Abrahamin ilmestykset tunnetaan.

Tyypilliset piirteet

Uskonnollinen apokalyptinen kirjallisuus on kirjallisuusgenre, johon kuuluvilla teksteillä on tunnusomaiset piirteet.

Mysteerien paljastaminen

Teksti paljastaa mysteerejä, asioita jotka ovat tavallisen ihmistietämyksen ulkopuolella. Jumala antaa valituille profeetoille tai pyhimyksille ohjeita koskien salattuja asioita, jotka usein ovat joko täysin vieraita ihmiskokemukselle tai koskevat ihmisten historiaa joka on vielä toteutumatta.
Jotkin taivaan salaisuuksista paljastetaan hyvinkin yksityiskohtaisesti tai suurpiirteisesti: Jumalan suunnitelmat, enkeleiden ja pahojen henkien teot ja ominaisuudet, luonnonilmiöiden selitykset, tarinat luomisesta ja ihmiskunnan varhaisesta historiasta, tulevat tapahtumat, erityisesti Israelin historiaan liittyvät, ja monet muut.

Uni tai näky paljastavana välineenä

Tyypillisesti apokalypsin vastaanottaminen kuvataan samassa muodossa kuin muidenkin profetioiden vastaanottaminen, eli profeetta saa ilmestyksen joko unessa tai näkynä.
Tampereen vanha kauppaoppilaitos

Arkkitehtuuri

Vanha kauppaoppilaitoksen talo on suorakulmion mallinen, ja sen läntisellä julkisivulla on puolilieriön muotoinen porrastila. Arkkitehtonisesti rakennus edustaa 1910-luvun punatiiliarkkitehtuuria, jossa on nähtävillä jugendin pelkistyminen klassismiksi. Lönn on todennäköisesti saanut virikkeitä Tanskasta, jossa arvostettiin perinteistä tiiliarkkitehtuuria. Lönn oli juuri ennen kilpailua käynyt kahdesti Tanskassa.
Näyttävin julkisivu on etelänpuoleinen, jossa graniittisesta pohjakerroksesta kohoaa tiiliseinä. Rakennuksen on sittemmin korotettu. Lönnin suunnitelmassa taitekattoon kuului kaaripääty, jonka muotoa toistavat myös toisen kerroksen ikkunoiden somisteet. Myöhemmin lisätyn kerroksen takia kaaripäädyt on poistettu ja taitekatto latistettu. Samalla Lönnin suunnittelema ylintä kerrosta rajannut siro ikkunanauha on jäänyt väärälle korkeudelle.

Historia

Tampereen kauppaoppilaitos perustettiin vuonna 1890, ja se toimi alkuun yli 20 vuoden ajan vuokrarakennuksissa. Oman rakennuksen rakentamista alettiin kuitenkin pian pitää Tampereen kaupungin velvollisuutena. Kaupunki luovuttikin koululle tontin osoitteesta Satakunnankatu 13.
Tampere antoi koulun johtokunnalle ja rahatoimikamarille tehtäväksi järjestää arkkitehtuurikilpailu koulun rakentamisesta. Vaikka rahatoimikamari oli suunnitellut valtakunnallista kilpailua, kaupunginvaltuusto muutti sen paikkakunnalliseksi. Kilpailu julistettiin joulukuussa 1910. Ohjelmassa määrättiin tarkasti kolmikerroksisen rakennuksen tilajako. Lisäksi siinä toivottiin, että rakennus olisi yksinkertainen mutta arvokas.
Palkintolautakunta, johon kuuluivat muun muassa arkkitehdit Bertel Jung, Lars Sonck ja Onni Tarjanne, valitsi voittajaksi nimimerkin TKO eli Wivi Lönnin. Tämän jälkeen aloitettiin rakennustyöt, ja uusi lukuvuosi aloitettiin rakennuksessa syksyllä 1912. Koulutalo vihittiin virallisesti käyttöön 10. maaliskuuta 1913.
Kauppaoppilaitoksen rakennusta jouduttiin muutaman vuosikymmenen käytön jälkeen korottamaan, ja lisäkerros rakennettiin 1950–1951. Korotuksen suunnitteli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmer, ja se aiheutti muutoksia Lönnin suunnittelemaan julkisivuun. Lönniä ei kuultu muutoksista, ja hän oli niistä selvästi pettynyt.
Kauppaoppilaitos toimi rakennuksessa vuoteen 1965, jolloin koulu sai uuden rakennuksen Kalevaan. Tämän jälkeen rakennuksessa oli vuosina 1967–1983 kieli-instituutti ja 1983–2007 Tampereen steinerkoulu. Kauppaoppilaitos oli tiloissa tilapäisesti 2008–2009, kun Kalevassa tehtiin perusparannustöitä. Vanha kauppaoppilaitos peruskorjattiin 2010-luvulla, ja se avattiin vuonna 2012 Tampereen kaupungin monitoimitalona.
Janne Juusela

Janne Tapani Juusela (s. 9. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen asianajaja ja yksi Suomen johtavista veroasiantuntijoista. Juusela toimii neuvonantajana erityisesti yritysverotukseen, kansainväliseen verotukseen, yrityskauppoihin ja veroriitoihin liittyvissä kysymyksissä. Juusela on Asianajotoimisto Borenius Oy:n osakas ja veroryhmän vetäjä. Aikaisemmin hän on työskennellyt mm. valtiovarainministeriön ja kansainvälisen tilintarkastusyhteisön palveluksessa. 
Juusela on vuonna 1998 väitellyt oikeustieteen tohtoriksi vero-oikeudesta. Hän on vuodesta 2002 lähtien toiminut vero-oikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa. Juusela kirjoittaa ja luennoi säännöllisesti omaan erityisosaamiseensa liittyvistä aiheista.
Harry ja Tonto

Juoni

Eläkkeelle jäänyt opettaja Harry (Carney) elää kissansa Tonton kanssa New Yorkin slummiutuneella alueella kunnes saa häädön kodistaan, koska talo aiotaan purkaa. Harry lähtee kissoineen asunnosta jossa on asunut koko ikänsä kiertämään lastensa luota toisen luo. Hän matkustaa ensin perheellisen poikansa Burtin luo (Burns) luo New Yorkin esikaupunkiin, missä häntä ei jakseta kauan pitää. Seuraavaksi mies ja kissa matkustavat bussilla moneen kertaan eronneen tyttären Shirleyn (Burstyn) luo, joka pitää kirjakauppaa Chicagossa. Matkalla Harry käy katsomassa vanhaa nuoruudenihastustaan Jessieä, joka löytyy dementoituneena vanhainkodista. Chicagosta Harry jatkaa, yhä maanteitse, mantereen halki Los Angelesiin katsomaan toista poikaansa, playboy ja kiinteistönvälittäjä Eddieä (Hagman). Harryn mieli rauhoittuu ja ajatukset selkiytyvät vähitellen, ja lopussa vanha mies ja vanha kissa jäävät katsomaan Tyyneen valtamereen laskevaa aurinkoa.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Art Carney sai roolistaan sekä Oscarin että Golden Globen. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana myös käsikirjoituksestaan ja Golden Globe -ehdokkaana vuoden parhaan komedian tai musikaalin sarjassa.
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arviossa 1979 Helena Ylänen piti filmiä herttaisena ja sydämellisenä, mutta kapea-alaisena ja ulottumattomana. Hänestä oli raikasta katsella elokuvassa vaihteeksi vanhan ihmisen kasvoja, varsinkin kun Art Carney suoriutui hänestä roolistaan hienosti. Yläsen mielestä Mazursky on kuitenkin ollut parempi ja purevampi omanikäistensä elämän kuvaamisessa, kuten elokuvissa Nuoruuteni Greenwich Village (1975) ja Eronnut nainen (1978).
The New York Timesin kriitikot valitsivat Harryn ja Tonton vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vakka-Suomen Sanomat

Historia

Vakka-Suomen Sanomien ulkoasua uudistettiin lokakuussa 2007, jolloin vuosikymmeniä muuttumattomana ollut kirjasintyyppi vaihdettiin kevyempään ja lehden eri osastojen ulkoasua yhtenäistettiin. Muutoksen tarkoituksena oli keventää lehden vanhahtavaksi ja raskaaksi moitittua yleisilmettä. Muutoksen yhteydessä myös lehden toimitus- ja taittojärjestelmät uusittiin.
Lehti alkoi ilmestyä 2013 myös verkossa. Myös verkkolehti on maksullinen.
Vuonna 2015 uutisoitiin, että lehdessä epäillään tapahtuneen väärinkäytöstä. Sen johdon epäiltiin käyttäneen opetusministeriön rahoja omien yritystensä tukemiseen.
Köpi Koski & Projekti

Köpi Koski & Projekti on suomalainen tanssiyhtye, joka on perustettu vuonna 1977.
Toinen Harkovan taistelu

Taustaa

Helmikuun 1942 lopulla Neuvostoliiton talvihyökkäys, joka työnsi akselivaltojen joukot pois Moskovan edustalta, oli laantumassa kummankin osapuolen aloittaessa joukkojensa täydentämisen ja uudelleen ryhmittämisen. Josif Stalin oli ilmoittanut puheessaan 7. marraskuuta 1941 saksalaisten kärsineen tappion ja heidän joukkonsa tuhottaisiin lopullisesti keväällä tai kesällä tehtävässä suurhyökkäyksessä.
Ilmoitus herätti vastarintaa sodanjohdossa, joka ehdotti puolustuksellisempaa toimintaa. Stalin kuitenkin oletti akselivaltojen kykenevän jopa kahteen erilliseen operaatioon ja siksi koko rintaman hyökkäyksen torjunnan piti olla mahdotonta ja siten estää saksalaisia kokoamasta joukkojaan uuteen hyökkäykseen Moskovaa kohti.
Shootfighter

Shootfighter (Shootfighter: Fight to the Death) on vuoden 1992 elokuva, joka kertoo itsepuolustuslajeista.

Juoni

Kun ilkeä mies (Martin Kove) huijaa kaksi ystävystä taistelemaan shootfightiin, taisteluun kuolemaan asti, heidän senseinsä Shingon (Bolo Yeung) täytyy astua esiin ja pelastaa päivä.
Fire Emblem (videopeli)

Tarina

Peli seuraa kolmen ylhäisen hahmon tarinaa. Ensimmäisten 10 tehtävän päähahmo on Lyndis, Caelin markiisin tytär joka on elänyt pitkän aikaa Sacaen tasangoilla paimentolaisten kanssa. Hän saa tietää totuuden syntyperästään, ja lähtee Caeliniin tapaamaan isoisäänsä Hausenia. Caelinin vallananastaja Lundgren koettaa tehdä kaikkensa pysäyttääkseen Lyndisin saattueen. Ensimmäiset 10 tehtävää muodostavat pelin tutoriaalin.
Seuraavien 20 tehtävän päähahmoja ovat ylimykset Eliwood ja Hector. Pääjuoni vyörähtää käyntiin Eliwoodin isän kadotessa merkillisesti, ja häntä etsiessään Eliwood törmää erikoisiin merkkeihin sotavalmisteluista, ja vaaralliseen mustaan maagiin nimeltä Nergal joka haluaa tuhota koko maailman. Ensimmäisellä pelikerralla tapahtumia seurataan Eliwoodin näkökulmasta, ja toisella Hectorin näkökulmasta.
Pelin päähahmoissa oli muutamia erikoisia puolia: Lyndis on ensimmäinen Fire Emblem -sarjan naispuolinen päähahmo, ja Hector on ensimmäinen päähahmo, joka käyttää kirvestä miekan sijaan.
Xiaomi Mi Mix 3

Muotoilu

Mi Mix 3:n näyttö on yksi markkinoiden suurimmista suhteessa runkoon ja puhelimessa on 93 prosentin runko-näyttö-suhde. Johtuen lähes koko puhelimen etuosan kattavasta näytöstä, on Mi Mix 3:ssa etukamera sijoitettu liukukannen alle, joka tulee esille näyttöä alaspäin työntämällä.

Suoritin ja muisti

Versiosta riippuen Mi Mix 3 on saatavilla kuuden, kahdeksan tai kymmenen gigatavun RAM-muistilla. Kuuden gigatavun RAM-muistilla varustettu malli sisältää 128 gigatavua tallennusmuistia, kun taas kahdeksan tai kymmenen gigatavun RAM-muistilla varustetut mallit sisältävät 256 gigatavua tallennusmuistia. Jokaisessa mallissa on Snapdragon 845 -suoritin ja Adreno 630 -grafiikkapiiri.

Kamerat ja multimedia

Mi Mix 3:ssa on takana kaksi 12 megapikselin kameraa. Puhelimen edessä liukukannen alla ovat 24 ja 2 megapikselin etukamerat. DxOMarkin kameratestissa Mi Mix 3 sai arvosanaksi 103 pistettä, mikä tekee puhelimesta yhden vuoden 2018 parhaimmista kamerapuhelimista.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa on esiasennettuna Android 9.0 "Pie" Xiaomin MIUI 10 -käyttöliittymällä.
Fennoskandia

Fennoskandia tarkoittaa maantieteellistä aluetta, johon kuuluvat Skandinavian niemimaa sekä Suomi, Itä-Karjala ja Kuola. Fennoskandia on niemimaa, jonka erottavat muusta Euraasian mantereesta Itämeri, Vienanmeri ja niiden välinen kannas. Suurin osa Fennoskandiaa kuuluu Baltian kilpeen.
Fennoskandia on määritelty erilliseksi alueeksi luonnontieteensä ja -historiansa perusteella. Nimen otti ensimmäisenä käyttöön suomalainen geologi Wilhelm Ramsay.
Vladimir Bontš-Brujevitš

Vladimir Dmitrijevitš Bontš-Brujevitš (ven. Влади́мир Дми́триевич Бонч-Бру́евич, 28. kesäkuuta (J: 16. kesäkuuta) 1873 Moskova – 14. heinäkuuta 1955 Moskova) oli venäläinen bolševikki, neuvostoliittolainen poliitikko ja historian tohtori.
Vladimir Bontš-Brujevitš syntyi aatelissukuisen maanmittarin perheeseen. Hän opiskeli Moskovan maanmittausinstituutissa ja valmistui Kurskin maanmittarikoulusta. Vuodesta 1892 lähtien Bontš-Brujevitš osallistui marksilaisten kerhojen toimintaan ja vuonna 1895 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen.
Vuonna 1896 Bontš-Brujevitš muutti ulkomaille. Hän opiskeli Zürichin yliopistossa, osallistui vallankumoukselliseen toimintaan, tutustui Leninin ja työskenteli Iskra-lehden toimituksessa. Vuosina 1903–1905 hän johti Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean Geneven toimistoa, osallistui Vperjod-lehden perustamiseen ja puolueen kolmannen edustajainkokouksen valmisteluun.
Marraskuussa 1905 Bontš-Brujevitš muutti Pietariin, jossa hän työskenteli bolševikkilehtien toimittajana. Vuodesta 1910 lähtien hän toimi Žizn i znanije -kustantamon johtajana ja vuosina 1910–1914 Zvezda ja Pravda -lehtien toimitusten jäsenenä. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Bontš-Brujevitš oli Pietarin neuvoston toimeenpanevan komitean jäsen ja työskenteli Izvestija ja Rabotši i soldat -lehtien toimittajana. Lokakuun vallankumouksen aikana hän oli Smolnan ja Taurian palatsin alueen komendantti ja vuosina 1917–1920 Venäjän kansankomissaarien neuvoston kanslianhoitaja. Maaliskuussa 1918 hän johti neuvostohallituksen muuttoa Moskovaan.
Vallankumouksen jälkeen Bontš-Brujevitš toimi perustamansa sovhoosin johtajana, lehtimiehenä sekä Venäjän vallankumousliikkeen historian, uskontotieteen, kansatieteen ja kirjallisuuden tutkijana. Vuodesta 1933 lähtien hän työskenteli valtiollisen kirjallisuusmuseon ja vuosina 1945–1955 Neuvostoliiton tiedeakatemian uskonnonhistorian ja ateismin museon johtajana. Bontš-Brujevitš on palkittu Leninin kunniamerkillä.
Trofeo Tim

Trofeo Tim on Italiassa pelattava jalkapallon kesäturnaus johon osallistuu kolme italialaista seurajoukkuetta. Turnaus on pelattu vuodesta 2001 alkaen. Turnaukseen osallistuivat vuodesta 2001 aina vuteen 2012 saakka ainoastaan Juventus, Internazionale ja AC Milan. Vasta vuonna 2013 Interin sijasta kilpailuunn osallistui US Sassuolo. Sassuolo voitti kilpailun jättäen Juventuksen kakkoseksi ja Milanin viimeiseksi. Turnauksen menestynein joukkue on Inter 8 voitolla.
Martin Vingaard

Ura

Vingaard siirtyi Kööpenhaminaan kesällä 2009. Hänen ensimmäinen kautensa joukkueessa päättyi pääsarjamestaruuteen.
Ensiesiintymisensä Tanskan maajoukkueessa hän teki 1. kesäkuuta 2008 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.
Olli Huttunen (hiihtäjä)

Olavi ”Olli” Huttunen (10. syyskuuta 1915 Vieremä – 19. helmikuuta 1940) oli suomalainen ampumahiihtäjä, joka hiihti toiseksi vuoden 1936 talviolympialaisten näytöslajissa sotilaspartiohiihdossa.
Huttunen menehtyi talvisodassa saamiinsa vammoihin. Hänet on haudattu Vieremälle.
Eric Kennington

Eric Kennington (1888-1960) oli brittiläinen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli virallinen sotataiteilija sekä ensimmäisessä maailmansodassa (1916-1919) että toisessa maailmansodassa (1940-1945). Vuonna 1920 hän matkusti Arabiaan kuvittaakseen T. E. Lawrence teoksen Seven Pillars of Wisdom.
Kennington osallistui ensimmäiseen maailmansotaan 13. pataljoonassa, The London Regiment, lempinimeltään ‘The Kensingtons’, vuodesta 1914 kesäkuuhun 1915. Hän haavoittui ja joutui palaamaan siviiliin. Hän maalasi tovereilleen kunnianosoituksena suuren teoksen lasilevyn takapuolelle, Kensingtons at Laventie.
Jorma Etto

Muuta

Etolla on nimeään kantava katu (Jorma Eton tie) Rovaniemen keskustassa, hänen pitkäaikaisen työpaikkansa Rovaniemen kaupunginkirjaston (Lapin maakuntakirjaston) vierellä. Poikkeuksellisesti katu nimettiin jo nimensä kantajan eläessä.
M/S Mega Smeralda

Valmistus

Suomen Höyrylaiva osakeyhtiö tilasi aluksen 13. huhtikuuta 1983 Wärtsilän Hietalahden telakalta Helsingistä. Valmistumisen aikana aluksen tilaussopimus siirrettiin Tukholmaan rekisteröidylle Johnson Linelle. Sen köli laskettiin 12. huhtikuuta 1984 telakkanumerolla 470 ja alus laskettiin vesille 28. syyskuuta. Alus luovutettiin 7. toukokuuta 1985 Svea Line Finlandille. Se vuokrattiin Johnson Linelle ja kastettiin samana päivänä Sveaksi kumminaan Birgit Nilsson.
Syväjärvi (Hämeenlinna, Porraskoski)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,7 metriä mpy.
Janne Ödner

Jan-Göran "Janne" Ödner (11. joulukuuta 1948 – 11. syyskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kitaristi sekä merkittävä ja monipuolinen rock-musiikin taustavaikuttaja 1970-luvulla. Hänen isänsä oli alttosaksofonia ja viulua soittanut jazz-pioneeri Göran Ödner, joka myös lauloi suomeksi useita kansainvälisiä viihdejazzhittejä sekä muun muassa Bill Haleyn Rock Around the Clockin.

Musiikillinen ura

Janne Ödnerin omin musiikillinen tyyli oli blues-rock, mutta hän soitti myös jazzia ja kansanmusiikkia. Hän soitti muun muassa Dave Lindholmin Orfeus -yhtyeessä, Kirkan Islanders -yhtyeessä sekä Paroni Paakkunaisen Karelia -yhtyeessä, joka levytti kansanmusiikkia pop-otteella. Ödner oli ehdolla Wigwamin suunnitellessa uudelleen kitaristin liittämistä kokoonpanoon ennen Pekka "Rekku" Rechardtin valintaa.
Ödner oli kitaristina Pekka "Pave" Maijasen "Fever"-singlellä (levyn teko oli Ödnerin ehdotus) ja lauloi myös B-puolen Willie Dixon-klassikon "Seventh Son". Levytyskokoonpanosta muodostui Ödnerin jättäydyttyä pois Rock'n'Roll Band.

Ödner tuottajana

Ödner tuotti useita 1970-luvun merkkiteoksia kuten Orfeuksen Musiikkia, Royalsin levyt Spring 76 ja Out sekä Virtasen LP:n Uusi jääkausi uhkaa.

Janne Ödnerin vaikutus

Vaikka Janne Ödnerillä ei koskaan ollut omaa yhtyettä, hänen vaikutuksensa suomalaiseen pop-musiikkiin on ollut huomattava, ja muun muassa Dave Lindholm on nimennyt hänet tärkeimmäksi oppi-isäkseen kitaransoitossa. Hän oli myös Albert Järvisen parhaita ystäviä ja  eräänlainen filosofinen oppi-isä. Ile Kallio, Ödnerin kitaraoppilas, päätyi ensimmäiseen Hurriganes -kokoonpanoon Ödnerin suosituksesta. Esa Pulliaisen vaaleansininen Fender Stratocaster  (ns. Suomi-Strato) on alun perin kuulunut Ödnerille. Pekka Rechardtin säännöllisesti käyttämä les paul - tyylinen kitara on Janne Ödnerin suunnittelema ja teettämä.

Janne Ödnerin loppuvaiheet

Janne Ödner kuoli Töölön sairaalan ensiapuasemalla syyskuussa 1981 päähän osuneen iskun aiheuttamaan aivoverenvuotoon. Ödner oli ollut vahvassa humalatilassa nakkikioskin jonossa Helsingissä. Hän yritti nojata puuhun mutta kaatuikin maahan ja löi päänsä asfalttiin.
Mark Ryden

Mark Ryden (s. 20. tammikuuta 1963) on amerikkalainen taidemaalari.
Suurin osa Rydenin teoksista on luokiteltavissa Lowbrow-taiteeksi tai surrealistisiksi. Pääosa Rydenin teoksista on öljymaalauksia. Hänen teoksilleen ominaista on runsas yksityiskohtaisuus ja toistuvat aiheet, kuten nuoret tyttöhahmot, eläinten liha, uskonnolliset symbolit ja Abraham Lincoln. Hän on myös suunnitellut levynkansia mm. Michael Jacksonille, Ringo Starrille ja Red Hot Chili Peppersille.