google/wiki40b huggingface dataset:
Tioredoksiini

Tioredoksiini on proteiini, jota esiintyy kaikissa organismeissa. Tioredoksiini osallistuu useisiin biokemiallisesti tärkeisiin prosesseihin eliöissä, muun muassa deoksiribonukleotidien biosynteesiin ja fotosynteesiin. Tioredoksiini toimii biokemiallisissa hapetus-pelkistysreaktioissa joko hapettimena tai pelkistimenä ja tämä perustuu sen kykyyn osallistua sulfidisillan vaihtoreaktioihin.

Biologinen merkitys

Tioredoksiini on molekyylimassaltaan pienehkö 12 kDa:n suuruinen proteiini. Proteiinissa tärkeitä ovat toisiaan lähellä sijaitsevat kaksi reaktiivista kysteiiniaminohappoa. Tioredoksiinista on pelkistynyt muoto, jossa kysteiinien sivuketjujen tioliryhmät ovat vapaina, ja hapettunut muoto, jonka kysteiinien sivuketjujen tioliryhmät ovat muodostaneet disulfidisillan.
Tioredoksiini osallistuu monien tärkeiden entsyymien toimintaan joko pelkistämällä entsyymien disulfidisillat tai hapettamalla vapaat tioliryhmät disulfidisilloiksi. Yksi tällainen entsyymi on deoksiribonukleotidien synteesissä tarvittava ribonukleotidireduktaasi. Kun ribonukleotidireduktaasi palkistää ribonukleotidin deoksiribonukleotidiksi, muodostuu katalyyttisesti tärkeiden kysteiiniaminohappojen välille disulfidisilta ja entsyymi inaktivoituu. Tioredoksiini pelkistää tämän sidoksen, jolloin ribonukleotidireduktaasi aktivoituu jälleen. Reaktiossa hapettuneen tioredoksiiniproteiinin pelkistää tioredoksiinireduktaasientsyymi.
Tioredoksiini osallistuu myös fotosynteesin pimeäreaktioiden eli Calvinin kierron reaktioiden synteesiin ja se aktivoi kloroplasteissa eräitä entsyymejä pelkistämällä niiden sisältämiä disulfidisidoksia. Tioredoksiini myös inhiboi eräitä hajottavia entsyymejä kloroplasteissa hapettamalla niiden kysteiiniaminohappojen sivuketjujen tioliryhmät vähemmän reaktiivisiksi disulfidisilloiksi. Kloroplasteissa tioredoksiini osallistuu muun muassa fruktoosi-1,6-bisfosfataasin, malaattidehydrogenaasin ja glyseraldehydi-3-fosfaattidehydrogenaasin toiminnan säätelyyn. Kloroplasteissa hapettuneen tioredoksiinin pelkistää ferredoksiini erään reduktaasientsyymin katalysoimana. Tätä reaktiota aktivoi auringon valo.
Leslie Mann

Yksityiselämä

Mann on naimisissa käsikirjoittaja-ohjaaja Judd Apatowin kanssa. Pariskunnan lapset Maude Apatow ja Iris Apatow ovat myös tehneet uraa näyttelijöinä.
Preniteeni

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa preniteeni on väritöntä nestettä, joka on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Yhdiste reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Esimerkiksi Friedel–Crafts-asylointireaktio tapahtuu preniteenille noin 35 500 kertaa nopeammin kuin bentseenille ja kloorimetylointi kloorimetyylimetyylieetterin avulla noin 850 kertaa nopeammin kuin bentseenille.
Preniteeniä esiintyy kivihiilitervassa ja ruskohiilessä. Yhdistettä valmistetaan metyloimalla ksyleeniä kloorimetaanin avulla. Reaktiossa muodostuu lisäksi dureenia ja isodureenia, joista tuote voidaan erottaa tislaamalla. Preniteeniä käytetään pienissä määrin orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena.
Aktinium

Historia

Aktiniumin löysi ranskalainen kemisti André-Louis Debierne erottaessaan pikivälkkeestä uraania Pariisissa vuonna 1899. Myös Friedrich Oskar Giesel riippumattomasti havaitsi aktiniumin 1902, ja totesi sen olevan lantaanin kaltaista ainetta. Hän nimesi löytönsä emaniumiksi, koska se lähettää "emanaatioita" (säteilyä). Aktiniumin moderni nimi, kuten myös aktinoidien sarjan nimikin, on peräisin kreikan kielen sädettä tai säteilyä tarkoittavasta sanasta aktinos (ακτινος).

Fysikaaliset ominaisuudet

Aktinium on pehmeä, hopeanvalkoinen metalli. Sen tiheys on 10,07 g/cm³. Sulamispiste on 1 227 °C ja arvioitu kiehumispiste 3 200±300 °C.

Hydridit

Aktiniumille tunnetaan ainakin hydridi AcH₂. On ennustettu että aktiniumin hydridit AcH₁₀, AcH₁₂, AcH₁₆ suuren paineen alaisina olisivat huoneenlämpötilan suprajohteita, koska niiden Tc on paljon suurempi kuin H3S-suprajohteen, mahdollisesti noin 250 K.

Esiintyminen luonnossa

Luonnossa aktiniumia löytyy vähäisiä määriä uraanimalmista ²²⁷Ac isotooppina. Sen pitoisuuden arvioidaan olevan maankuoressa 5,7·10⁻¹⁰ ppm, josta on laskettu teoreettiseksi isotoopin kokonaisvarastoksi maankuoressa 1,4·10⁴ tonnia. Isotooppia ²²⁵Ac on löydetty vielä tätäkin pienempiä määriä  brasilialaisesta monatsiitista, jossa se esiintyy yhdessä toriumin isotoopin ²³²Th kanssa.
Merivedessä aktiniumia on äärimmäisen vähän. Sen aiheuttama radioaktiivisuus maailman merissä on eri arvioiden mukaan 0,83–90 mBq/m³ välillä. Isotooppia ²²⁷Ac on käytetty geokemiallisena merkkiaineena tutkittaessa syvänmeren veden virtauksia ja sekoittumista.

Käyttö

Aktinium on 150 kertaa radioaktiivisempi kuin radium, mikä tekee siitä arvokkaan neutronilähteen, muutoin sillä ei ole merkittävää teollista käyttöä.
²²⁷Ac isotooppia on käytetty avaruusluotainten radioisotooppisissa termosähkögeneraattoreissa.
²²⁵Ac-isotooppia käytetään lääketieteessä tuottamaan vismutti-213-isotooppia tai sitä voidaan käyttää yksin radioimmunoterapiassa.

Terveysvaikutus

Vaikka ²²⁷Ac on itsessään lähinnä heikko beetasäteilijä, sen hajoamissarjassa on viisi nopeasti hajoavaa α-säteilijää, mikä tekee isotoopista merkittävästi radioaktiivisen. Potentiaalisilta terveysvaikutuksiltaan aktinium-227:n säteily on suunnilleen yhtä vaarallinen kuin plutoniumin. Pienikin määrä, etenkin elimistöön joutuessaan, muodostaa vakavan terveysriskin aktiniumin suuren säteilyn vuoksi. Aktiniumilla ei ole mitään osaa elävien organismien kannalta. Luonnossa esiintyvien erittäin vähäisten määrien lisäksi aktiniumia voi olla ydinvoimaloiden säteilevissä osissa ja tutkimuslaboratorioissa tai muissa poikkeuksellisissa oloissa. Vaaralliselle määrälle aktiniumia luonnossa ei voi altistua.
Kytäjä Golf

Kytäjän golfkenttä on Hyvinkäällä Kytäjän kylässä Kytäjärven rannalla sijaitseva laaja golfkenttä. Kentällä on kaksi 18 reiän rataa. Kentän on suunnitellut kanadalainen arkkitehti Thomas McBroom. Täten kentät ovat pohjoisamerikkalaistyylisiä.
Kytäjän kentät ovat näyttäviä, voimakkaasti muotoiltuja, ja niiden väylät ovat leveitä. Kytäjän kentät kuuluvat niihin harvoihin suomalaisiin kenttiin, jossa bunkkeri-hiekka on valkoista. Ensimmäinen kenttä on ns. "South East" -kenttä. Toinen on elokuussa 2004 avattu "North West" -kenttä.
Klubirakennuksen, pinta-alaltaan noin 1 500 m², on suunnitellut arkkitehtitoimisto Pääsky ja Siistonen Oy. Sisustuksen on suunnitellut arkkitehti Eeva Kokkonen.
Valle Sovero

Valle Sovero, vuoteen 1919 Wladimir "Walle" Sofronoff  (22. marraskuuta 1876 Rauma – 11. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen kauppias, kauppaneuvos.

Perhe

V. Soveron isä oli entinen laukkukauppias Ivan Sofronoff, kotoisin Uhtuan Lamminpohjasta ja äiti turkulainen Karolina Lundstedt. Soveron vaimo oli viipurilaisen ravintoloitsijan tytär Hildegard Malmberg.

Ura

Sovero opiskeli Rauman alkeiskoulussa,  Turun lyseossa ja Helsingin kauppakoulussa. Hän aloitti uransa hoitamassa isänsä kumppaneineen omistama tukkuliikkeen Lehtinen & Sofronoff Oy:n toiminnan. Isän kuoltua hän asettui ainoana elossa olevana lapsena yrityksen johtoon. Hänestä tuli lyhyessä ajassa yksi paikkakunnan johtavista liikemiehistä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1913.

Yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta

Sovero oli kaupunginvaltuutettu ja Rauman säästöpankin johtokunnan jäsen. Hän toimi myös Espanjan konsuliagenttina kaupungissa. V. Sovero oli vanhasuomalaisen Länsi-Suomen lehden perustajajäsen ja kuului sen keskeisiin taustahenkilöihin. Hän oli Vienan Karjalaisten liiton, sittemmin Karjalan Sivistysseuran, aktiivinen jäsen.
Tarbes

Maantiede

Tarbesista etelään on Lourdesin pyhiinvaelluskaupunki ja Espanjan raja. Pyreneiden vuoristo, joka on Ranskan ja Espanjan rajalla, näkyy Tarbesista.
Pauliina Syrjälä

Pauliina Syrjälä (s. 1976 Kiuruvesi) on suomalainen kansanmuusikko ja kanteleensoittaja. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta vuonna 2003. Hänen sooloalbuminsa Monet nävöt ilmestyi vuonna 2005, ja sen seuraaja Lunkula julkiastiin kesällä 2016 Kansanmusiikki-instituutin kautta. Syrjälä on erikoistunut perinteisesti puutikulla soitetun Jooseppi Pohjolan kanteleen soittamiseen ja luonut välillä lähes kadonneen tikulla soittamisen uuden koulukunnan 2000-luvulla. 
Syrjälä on käyttänyt kanteleen soitossa apuvälineinään tikun ohella myös muiden muassa neulepuikkoa, virkkuukoukkua ja pensseliä. Hän on välillä käyttänyt kanteletta lyömäsoittimen tavoin. Hän on soolouransa ohella toiminut duoissa Ilona Korhosen ja Laima Jansonen kanssa. Hän on soittanut myös Sytyke-kanteleorkesterissa. Syrjälä on esiintynyt kansainvälisesti Pohjois-Amerikassa, Japanissa ja Vietnamissa asti.
Syrjälä on Sibelius-Akatemian lehtori. Myös hänen isoisänsä oli kanteleensoittaja.
Merkuriuksen ylikulku

Merkuriuksen ylikulku on ilmiö, jossa planeetta Merkurius kulkee radallaan Maasta katsottuna Auringon kiekon editse. Verrattuna toisen sisäplaneetan, Venuksen, ylikulkuihin Merkuriuksen ylikulut ovat yleisiä, sillä niitä tapahtuu 13–14 kappaletta vuosisadassa.
Merkuriuksen ylikulku voi tapahtua vain toukokuussa tai marraskuussa. Toukokuun ylikulut tapahtuvat Merkuriuksen laskevan solmun aikaan ja marraskuun ylikulut nousevan solmun aikaan. Marraskuun ylikulut tapahtuvat 7, 13 ja 33 vuoden välein kun taas toukokuun ylikulut tapahtuvat 13 ja 33 vuoden välein. Viimeisin Merkuriuksen ylikulku tapahtui 9. toukokuuta 2016. Seuraava Suomessa näkyvä ylikulku tapahtuu 11. marraskuuta 2019, muttei näy Suomessa hyvin.
Latgallit

Historia

Latgallien alkuperästä ei ole paljon tietoa. Heidän on arvioitu ilmestyneen 400–500-luvuilla nykyisen Vidzemen alueen itäosiin ja myöhemmin koko alueelle sekä Latgaleen. Latgallien varhainen suomenkielinen nimi oli lätit. Kirjallisissa lähteissä latgallit mainitaan ensimmäisen kerran 1000-luvulla. Latgallit valloitettiin Baltian ristiretkien aikana ja myöhemmin he liittoutuivat ristiretkeläisten kanssa muita pakanallisia balttiheimoja vastaan. 1400–1500-luvuilla latgallit muodostivat yhdessä muiden alueiden balttiheimojen kanssa latvialaisten etnisen ryhmän.
Saksalaisen ritarikunnan hajoamisen jälkeen vuonna 1621 Latgalen alue joutui Puolan haltuun. Tästä alkoi nykypäivän latgallien erisuuntainen kehitys latvialaisiin nähden. Latgallit pysyivät katolilaisina, kun taas valtaosa muista latvialaisista liittyi luterilaiseen kirkkoon. Latgale muodosti oman voivodikuntansa vuoteen 1772, jolloin alue joutui Venäjän keisarikunnan haltuun Puolan ensimmäisessä jaossa. Vuonna 1865 alkoivat erityisesti katolilaisia vastaan tähdätyt venäläistämistoimet ja latgallin kielen käyttö kiellettiin. Kielto peruttiin vuonna 1904. Latvian saatua itsenäisyytensä Latgalessa toimi verrattain voimakkaita alueellista autonomiaa ajavia puolueita. Tänä aikana latgallia käytettiin myös kouluissa ja sillä julkaistiin kirjallisuutta. Latvian vuoden 1935 väestönlaskennan mukaan Latvian asukkaista 16 % oli latgalleja.
Latgalleja on nykyisestä Latvian väestöstä historiallisten piirikuntien mukaan eniten Ciblassa 94,7 %, Kārsavassa 94,0 %, Riebiņissä 91,5 % ja Rēzeknessä 90,9 %.
Latgallilaisen kulttuurin alamäki alkoi Neuvostoliiton miehitettyä Latvian. Kirjallisuuden julkaiseminen latgalliksi kiellettiin, vaikkakin muutamat kommunistiset lehdet tekivät latgallinkielisiä julkaisuja. Nykyisin suurin osa latgalleista ei koe kuuluvansa erilliseen etniseen ryhmään vaan latvialaisten alaryhmään. Vaikka latgalleina itseään pitäviäkin on todennäköisesti merkittävä määrä, ei heidän tarkkaa lukumääräänsä tiedetä, sillä Latvian valtio ei pidä latgalleja erillisenä etnisenä ryhmänä eikä heitä näin ollen lasketa erikseen väestönlaskennoissa.

Kulttuuri

Merkittävin yksittäinen tekijä, joka erottaa latgalleja latvialaisista on katolilainen kirkko. Latgallilaiseen kulttuuriin kuuluu huomattavasti enemmän puolalaisia ja venäläisiä piirteitä kuin muuhun latvialaiseen kulttuuriin. Latgallin kielellä on suojeltu asema Latvian perustuslain mukaan, mutta sen käyttö on merkittävästi vähentynyt. Suurin osa kielen käyttäjistä asuu maaseudulla ja kaupungeissa käytetään pääosin latviaa.
Ricardolainen ekvivalenssi

Ricardolainen ekvivalenssi on taloustieteellinen hypoteesi, jonka mukaan julkisten menojen rahoitustavalla (verotus tai lainanotto) ei ole vaikutusta yksityiseen kulutukseen. Kotitalouksien näkökulmasta valtion velkaantuminen eli lainanotto on lykättyä verotusta (Korkman, s.77). Jos valtio velkaantuu, kuluttajat odottaa verojen kohoavan tulevaisuudessa ja varautuu siihen lisäämällä säästämistä (pyrkii tasaamaan kulutusta yli ajan). Tästä syystä valinta lainanoton ja verotuksen noston kanssa ei vaikuta kokonaiskysyntään.
Arkadi Perventsev

Arkadi Aleksejevitš Perventsev (ven. Арка́дий Алексе́евич Пе́рвенцев; 26. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1905 Stavropolin läänin Nagutin kylä, nykyinen Mineralnyje Vodyn piirin Nagutskoje – 2. marraskuuta 1981 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Arkadi Perventsev syntyi opettajan perheeseen ja opiskeli Baumanille nimetyssä Moskovan teknillisessä korkeakoulussa. Hänen ensimmäiset kertomuksensa sekä Venäjän kansalaissodasta kertova romaani Kotšubei ilmestyivät vuonna 1937. Toisen maailmansodan aikana Perventsev työskenteli Izvestijan sotakirjeenvaihtajana. Vuonna 1950 hän liittyi NKP:hen. Vuodesta 1958 lähtien hän toimi Venäjän SFNT:n ja vuodesta 1971 Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksien jäsenenä.
Perventsevin toisesta maailmansodasta kertova romaani ”Varjele kunniaa nuoresta pitäen” (Tšest s molodu, 1948) sai Stalin-palkinnon vuonna 1949. Samana vuonna hänet palkittiin Igor Savtšenkon ohjaaman elokuvan ”Kolmas isku” (Treti udar, 1948) käsikirjoituksesta. Kirjailija on saanut myös Leninin kunniamerkin. Hänen avoimen propagandististen teoksiensa taiteellinen arvo on vähäinen.
Sinulle, yö

Tausta

Kirjan idea Kaskiselle syntyi kertausharjoituksissa. Hän halusi kuvata, miten nykyajan tietokonesukupolvi pärjäisi ja käyttäytyisi sotaoloissa, mitä noissa oloissa tapahtuisi sinulle, minulle ja naapurille. Romaanin todellisuudessa he ovat pystyvää väkeä, mutta luonteeltaan Rokkaakin pahempia. Taustoista, maailmanpoliittisesta tilanteesta, siitä mikä sodan aiheutti, Kaskinen ei kerro, vaan tarina kulkee ruohonjuuritasolla. On arvioitu että perinteiset sotakirjat ovat jo mennyttä aikaa, ja Kaskisen teos ehkä edustaa sitä, mihin suuntaan sotakirja Suomessa on Veijo Meren hengessä menossa.

Vastaanotto

"Vallan hyväksi" Kaskisen teosta Sinulle, yö luonnehtii kriitikko Antti Majander. Ihmisen pimeät puolet paljastavassa teoksessa on kyse uuden Suur-Suomen luomisesta ja Suomeen koskaan kuulumattoman Ruijan valtaamisesta Suomelle. Sodan osapuoli on myös Yhdysvallat, joka käy sotaa toisella rintamalla Helsingissä, ja Suomi muuttuu kuin nyky-Kabuliksi tai Stalingradiksi. Teoksen keskushenkilö ja kertoja on alkujaan kirjaviisas maalaispoika Männistö, jolle talojen romahtaminen toisensa jälkeen tuo viihdykettä, ja hyvä ja paha katoavat.
Poikkeuksellista tässä teoksessa on suomalaiselle sotakirjalle kriitikon mukaan se, että siitä puuttuu suru kokonaan. Sotakirja se ei silti ole, ainakaan tyypillinen, ei myöskään sci-fi, vaikka tulevaisuuteen sijoittuukin. Kaskinen, kertoo mitä ihmiselle tapahtuu poikkeusoloissa ja miltä Suomi näyttää, jos Afganistan olisi Suomessa. Paha saa kuitenkin palkkansa.
Kaskisen esikoisesta puhuttiin jo etukäteen, ja myös kritiikeissä sen kirjalliset ansiot todettiin erinomaisiksi. Kieli on hätkähdyttävän tarkkaa ja toisinaan jopa runollista. Kaskinen tunnustaa päähenkilönsä kautta kirjallisen esikuvansa Olavi Paavolaisen, ja samaa hirtehisyyttä teoksessa onkin.
Viherkultakolibri

Koko ja ulkonäkö

Viherkultakolibrin höyhenpuku on pääosin vihreä. Nokka on pitkä, hieman alaspäin käyrä ja punertava.

Esiintyminen

Viherkultakolibrin laaja esiintymisalue, noin 1,9 miljoonaa neliökilometriä, on Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Laji kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Viherkultakolibrit elävät trooppisissa metsissä ja tulvaniityillä.

Ravinto

Kukkien mesi.
Sprachenatelier Berlin

Spracheatelier Berlin – kieli-, taide- ja kulttuuri-instituutti perustettiin kielikouluksi ja studioksi vuonna 2003.
Saksan ja kymmenien muiden kielten lisäksi Sprachenatelier Berlin järjestää festivaaleja, elokuvailtoja, luentotilaisuuksia, konsertteja, näyttelyitä, työpajoja, poliittisia keskusteluja ja seminaareja. Sprachenatelier Berlin on ollut tapahtumapaikkana lukuisille esityksille, näytelmille, elokuvanäytöksille, tanssille ja teatterityöpajoille. Instituutin tiloja käytetään myös poliittisen informaation ja keskustelun näyttämöinä.

Rakennus

Lichtenbergiläinen muurarimestari Oskar Garbe oli menestynyt rakennuttaja vuoden 1900 tienoilla. Berliinissä hän rakensi kaksi kirkkoa, Erlöserkirchen (engl. Church of the Redeemer) ja Samariterkirchen (engl. Samariter Church), erilaisia liikerakennuksia, kabareeteatterin ja useita ylellisiä huviloita. 1907 hän rakensi arvostetun asuinrakennuksen Frankfurter Allee 40:ssä, jossa Sprachenatelier sijaitsee tänään. Arkkitehti Hans Liepe kehitti rakennuksen suunnitelmat vuonna 1906 Garbelle, joka itse suunnitteli asuntojen ulkoasun ja asui sitten rakennuksen toisessa kerroksessa yhdeksän huoneen asunnossa.
Viisikerroksisen, punaisen talon etuosa on tehty raappauslaastista, ja sillä on kaksinkerroin kaareva pääty. Sisäpihalla on viisikerroksinen, vaalea teollisuusrakennus, jonka etummainen julkisivu on suunniteltu jugendtyylillä ja koristettu sinisillä tiilillä. Vuoteen 1900 saakka rakennusta käyttivät ensisijaisesti huonekalujen valmistajat ja kauppiaat. Erityisen kiinnostavan rakennuksesta tekevät runsaat, lähes täysin säilytetyt jugendtyyliset kalusteet.

Tunnustus

Berliinin senaatti, CSN Sweden, ANSA Norway ja EBACO ovat virallisesti tunnustaneet Sprachenatelier Berliinin. Se on fadafin jäsen ja sille on myönnetty lupa seuraavien kokeiden suorittamiseen: telc, CnaVT, TCF Test de connaissance du français ja Swedex.

Kielet

Sprachenatelier Berlin tarjoaa ryhmätunteja ja yksityisopetusta melkein 50 kielellä, myös suomeksi.
Helmi Karjalainen

Helmi Charlotta Karjalainen (14. kesäkuuta 1879 Leppävirta – 1951 Kuopio) oli kuopiolainen opettaja, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja naisasianajaja. Hän pani alkuun Minna Canthin patsashankkeen.
Karjalaisen vanhemmat olivat opettajat Pentti Karjalainen ja Lotti Cantell. Karjalainen valmistui opettajaksi 1901. Hän oli Kansaopetuslaitosten opettajaneuvosto jäsen vuodesta 1918, Suomen naisliiton Kuopion osaston puheenjohtaja vuodesta 1907 kaikkiaan 45 vuotta ja Kuopion kaupungin raittiuslautakunnan puheenjohtaja.
Karjalainen lausui julkisessa puheessaan kerran sellaista, mikä kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin mukaan oli majesteettirikos. Bobrikov antoi kouluhallitukselle määräyksen antaa Karjalaiselle muistutus. Kirjailija Guss Mattsson antoi siitä hyvästä pakinassaan Hufvudstadsbladetissa hänelle nimen Karjalan kirkas helmi (Karelens äkta pärla). Suomen itsenäistyttyä kouluhallitus perui muistutuksen kirjallisesti Karjalaiselle lähettämässään kirjeessä.
Karjalainen toimi opettajana vuodesta 1901 useissa kuopiolaisissa kouluissa. Saatuaan valtakirjan ylemmän kansakoulun opettajaksi 1908 hänestä tuli vakinainen opettaja. Naisasiassa hänelle oli erityisen tärkeä naispappeus. Hän oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen yli 20 vuotta ja osallistui sosiaaliseen työhön niin sanottuna köyhäinkaitsijana. Hän oli Kuopion kansakoulunopettajien johtokunnassa ensimmäinen nainen, ja 1919–1924 hän oli valtakunnallisen opettajaneuvoston jäsen.
Karjalainen oli Nuorsuomalaisen puolueen, myöhemmin Edistyspuolueen, jäsen, ja hän oli muutamia kertoja kansanedustajaehdokas. Tuulikki Ritvanen luonnehtii häntä Naisten Ääni -kirjoituksessaan laillisuustaistelijaksi ja kulttuuriliberaaliksi.
Naisten Ääni -lehden kyselyssä 1929 "Mikä teki Teistä naisasianaisen?" Karjalainen kertoi käyneensä ainoana tyttönä poikakansakoulun ja lukeneensa itkien Minna Canthin Työmiehen vaimon moneen kertaan. Kun Suomalainen Naisliitto 1907 perustettiin, hän lähti äitinsä kanssa perustamiskokoukseen, ja äiti perusti Naisliiton osaston kotipitäjään. Karjalainen itse kirjoitti runsaasti artikkeleita Naisten Ääni -lehteen.
Kun Kuopiossa ryhdyttiin hankkeisiin Minna Canthin patsaan saamiseksi, Naisliitto halusi patsaan Helsinkiin. Varoja kuitenkin alkoi Kuopiossa kertyä, ja luonnoksia patsaaksi tuli jo ennen kuin niitä ehdittiin pyytää, joukossa muun muassa Viivi Vallgrenin ehdotus. Valituksi tuli kuitenkin lapinlahtelaisen kuvanveistäjän Eemil Halosen luonnos. Patsas tuli vuonna 1937 Kuopion Maljapuron puistoon, joka kunnostettiin ja nimettiin Minna Canthin puistoksi. Patsashankkeen toteutumisessa Helmi Karjalaisella oli muistokirjoituksen mukaan leijonan osa.
Hirvijärvi (järvi Juupajoella)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 73 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Se on koillis-lounais-suuntaisena pitkä ja kapea, mutta sen keskellä sijaitseva Kahilanniemi kaventaa sen 100 metriä leveäksi. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä ja järven luoteispuoli on korkeiden mäkien reunustama. Korkeimmat mäet ovat Eskolanmäki, Kuusimäki ja Hirvivuori, jotka kohoavat 65 metrin korkeuteen. Järven lounaispäätä kutsutaan Luhtaanperäksi.
Järven haja-asutus muodostuu 15 taloudesta, joista neljä tai viisi ovat maatiloja. Rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14299 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä.

Luontoarvoja

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1977, 1987, 1988, 2000 ja 2005. Niiden tulosten mukaan järven ekologinen luokitus on hyvä. Järven veden humuspitoisuus on hieman kohonnut ja samoin ovat veden ravinnepitoisuudet, koska järvi luokitellaan karun ja lievästi rehevöityneen järven tasojen välille. Suuntaus on kuitenkin kohti rehevöitymistä ainakin fosforipitoisuuksien osalta. Tämä aiheuttaa osaltaan lämpötilakerrostuneisuuden vallitsessa alusvedessä happipitoisuuden vähenemistä, kun eliöt hengittävät ja ravinteet kuluttavat happea kemiallisesti. Veden happamuustaso on kohonnut 1970–1980-lukujen tasosta pH 6,2 nykyiseen tasoon pH 6,5. Järven virkistyskelpoisuusluokitus on hyvä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järvi saa pääosan vedestään sen lounaispäähän laskevan Luhtaanjoen valuma-alueelta. Luhtaanjoki tulee Petääjärviltä ja se laskee matkallaan Rautalammin läpi. Koillispäähän laskee Lamminjärvi ja Salkinojaa myöten Muhujärvi. Järven vedenpinnan korkeus on 114,6 metriä mpy. ja sen laskujoki on Pajujoki, joka laskee Pylkinjärveen. Pajujoelle tulee pudotusta 6,4 metriä. Vesireitti jatkuu Pylkinjärven jälkeen sen omalla laskujoella, joka yhtyy Sahajokeen.
Järvenpää Plus

Järvenpää Plus on kansalaisjärjestö, joka vaikuttaa Järvenpään kunnallispolitiikassa. Yhdistys on osallistunut kunnallisvaaleihin vaaleista 1988 lähtien. Vuosina 1988–2000 yhdistys toimi nimellä Järvenpää 2000 yhteislistana sitoutumattomien ja Vihreiden kanssa, ja siitä lähtien omana listanaan. Vuosituhannen vaihteessa järjestö vaihtoi nimekseen Järvenpää 2000+, ja vuoden 2012 alussa nykyiseen muotoonsa Järvenpää Plus. Kaudella 2008-2012 järjestö oli viidellä kaupunginvaltuutetullaan valtuuston viidenneksi suurin ryhmittymä.