google/wiki40b huggingface dataset:
Timothy Creamer

Ura NASAssa

Creamer nimitettiin NASAn Johnsonin avaruuskeskukseen heinäkuussa 1995 avaruussukkulan integraatiotesti-insinööriksi toimien myöhemmin myös testiryhmän johtajana kahdeksalla sukkulalennolla. Hänen tehtäviinsä kuului pääasiassa avaruussukkulan laukaisu- ja laskuoperaatioiden insinöörien yhteyshenkilönä toimiminen. 
Creamer valittiin NASAn astronauttikoulutukseen kesäkuussa 1998, minkä hän aloitti elokuussa 1998. Suoritettuaan alustavan kaksi vuotta kestäneen intensiivikoulututuksen aiheenaan  avaruussukkulat ja Kansainvälinen avaruusasema (ISS), Creamer sijoitettiin avaruusasemaan liittyviin teknisiin tehtäviin, missä hän erikoistui avaruusaseman komento- ja ohjaustietokoneisiin, toimistoautomaation tukitietokoneisiin sekä aseman eri moduulit ja kansainväliset toimijat yhdistävään lähiverkkoon.
Marraskuusta 2000 lähtien Creamer toimi Retkikunta 3:n  miehistön tukitehtävissä (Crew Support Astronaut) miehistön lennon ajan elokuusta 2001 joulukuuhun 2001. Hän edusti miehistöä Maassa ja oli heidän pääasiallinen kontakti  Maahan.
Maaliskuusta 2002 Creamer johti avaruusaseman laitteiston integraatiosta vastaavaa osastoa. Lokakuussa 2004 hänet nimitettiin astronauttitoimiston kiertoradalla olevan tietotekniikan  edustajaksi ja koordinaattoriksi.
Seuraavaksi hänet sijoitettiin robotiikkaosastoon alueenaan yhteistyö kansainvälisten kumppanien kanssa robotiikkaan liittyvissä operaatioissa, sekä komento- ja ohjausohjelmisto ja käyttöliittymät. Lisäksi hän toimi reaaliaikaisen tuen johtajana Retkikunta 12:lle kaikissa ISS:n robotiikkaan liittyvissä operaatioissa.
Creamer nimitettiin ISS:n Retkikunta 22:n ja Retkikunta 23:n miehistön jäseneksi. Hänet laukaistiin avaruuteen 20. joulukuuta 2009 lennolla Sojuz TMA-17. Creamer toimi puoli vuotta kestävällä komennuksellaan ISS:n lentoinsinöörinä ja NASAn tiedeupseerina. Creamer palasi Maahan 2. kesäkuuta 2010 lennolla Sojuz TMA-17.
Mintut

Viljely

Minttuja voidaan lisätä sekä siemenistä että kasvullisesti maavarsista. Poikkeuksen tuottaa suvullisesti steriili piparminttu, joka voi lisääntyä vain maarönsyjen avulla. Minttu viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Maan tulee olla voimakas ja kosteutta säilyttävä.

Käyttö

Piparminttua ja viherminttua käytetään paljon makeis- ja lääketeollisuudessa. Näiden minttujen tärkein aromaattinen aine on mentoli, jota voi varsin helposti valmistaa kemiallisestikin. Mintuissa on kuitenkin muitakin aromaattisia ainesosia, minkä vuoksi niiden käyttöä suositaan edelleen.
Suomessa minttua on perinteisesti totuttu käyttämään lammasruokiin. Minttua käytetään myös teeksi, salaattien ja jälkiruokien mausteeksi.
Kansainvälisesti minttua käytetään myös suosittuun kuubalaiseen cocktail-juomaan, Mojitoon.

Historiallinen lääkintä

Platina huomauttaa, että mintun ominaisuus tappaa vatsan loisia on erittäin hyödyllinen, ja erityisen tehokas se on vesikauhuisen koiran puremaan.

Mytologiassa

Tarinan mukaan Zeuksen tytär Persefone oli mustasukkainen Areelle erään Minthe-nimisen nymfin vuoksi ja muutti kilpailijansa yrtiksi, koska kilpakosija oli taitava lemmen nostattaja. Legendan pohjalta arveltiin, että yrtillä olisi samoja vaikutuksia, ja siksipä kreikkalaisilta sotilailta kiellettiinkin mintun käyttö tyystin. Oltiin varmoja, että sotilaat eivät olisi lemmenhuumassa kyenneet taistelemaan.
Wow-Dees

Wow-Dees oli suomalainen Ari "Woude" Voutilaisen johtama vuonna 1986 perustettu rockyhtye. Siltä ilmestyi vuosina 1987–1988 kaksi singleä ja yksi albumi Atte Blomin ja Matti ja Teppo Ruohosen AMT-levymerkille. 
Wow-Dees syntyi Voutilaisen kyllästyttyä aiemman yhtyeensä Wouden suomenkieliseen musiikkiin. Uusi englanniksi laulanut yhtye oli käytännössä sama kuin vanha, vain Kosenius tuli rumpuihin (ja hänkin oli aiemmin soittanut myös Woudessa) ja Tapio Siitonen liittyi yhtyeen kosketinsoittajaksi. Wow-Deesin ainoan albumin ilmestymisen jälkeen Kosenius, Schiray ja Siitonen jättivät yhtyeen. Wow-Dees teki ennen hajoamistaan muutaman keikan kokoonpanolla, jossa aluksi rummuissa oli Pimme Korhonen (ex-Bad Sign ja Sleepy Sleepers), myöhemmin Jussi Sivonen, Lalli Leimio kitarassa (ex-Young Farmers) ja koskettimissa Seija Pöyhtäri.
Alkulukukolmikko

Alkulukukolmikko sisältää kolme alkulukua ja voidaan esittää muodossa (p, p + 2, p + 6) tai (p, p + 4, p + 6), poikkeuksina tähän sääntöön ovat kolmikot (2, 3, 5) ja (3, 5, 7).
Alkulukukolmikko sisältää alkulukuparin (muotoa (p, p + 2) tai (p + 4, p + 6)), alkulukuserkkuparin (muotoa (p, p + 4) tai (p + 2) ja (p + 6)) ja parin alkulukuja, jotka sijaitsevat kuuden kokonaisluvun välein (ns. sexy primes, muotoa (p, p + 6)).
Ensimmäiset alkulukukolmikot ovat seuraavat:
(5, 7, 11), (7, 11, 13), (11, 13, 17), (13, 17, 19), (17, 19, 23), (37, 41, 43), (41, 43, 47), (67, 71, 73), (97, 101, 103), (101, 103, 107), (103, 107, 109), (107, 109, 113), (191, 193, 197), (193, 197, 199), (223, 227, 229), (227, 229, 233), (277, 281, 283), (307, 311, 313), (311, 313, 317), (347, 349, 353), (457, 461, 463), (461, 463, 467), (613, 617, 619), (641, 643, 647), (821, 823, 827), (823, 827, 829), (853, 857, 859), (857, 859, 863), (877, 881, 883), (881, 883, 887)
Alkuluku voi kuulua korkeintaan kolmeen alkulukukolmikkoon. Esimerkiksi alkuluku 103 kuuluu alkulukukolmikkoihin (97, 101, 103), (101, 103, 107) ja (103, 107, 109). Tällöin viittä kolmikoissa esiintyvää alkulukua kutsutaan termillä alkulukuviisikko.
Neil Gaimanin bibliografia

Neil Gaimanin bibliografia.
Wahhabismi

Wahhabismi  (arab. الوهابية‎ Wahhābīya) on sunni-islamin fundamentalistinen suuntaus ja Saudi-Arabian valtionuskonto.
Wahhabiitit pyrkivät palauttamaan islamin juurilleen. He pitävät Koraania ja profeetta Muhammadin perimätietoa haditheja kirjaimellisena ohjenuorana myös nykypäivän muslimeille. Wahhabiitit tuomitsevat kaikki uudistukset. He tavoittelevat islamilaista valtiota, joka perustuu ainoastaan islamilaiseen lakiin.

Historia

Wahhabismin perusti 1700-luvulla Arabiassa Najdissa lainoppinut Muhammad ibn Abd-al-Wahhab (1703–1792). Al-Wahhabin silmissä islam oli muuttumassa moraalittomaksi ja monijumalaiseksi. Hän vastusti etenkin vainajien rukoilemista ja Muhammadin syntymäpäivän juhlimista. Hänen mukaansa kaikki, mitä oli omaksuttu vuoden 950 jälkeen, piti kieltää: vain Allahia saisi rukoilla, imaamien ja moskeijoiden piti näyttää vaatimattomilta, hautakiviä ei saanut käyttää, ja kuolemanrangaistus piti palauttaa entiseen laajuuteensa. Al-Wahhabi vastusti ankarasti myös šiialaisia muslimeja, joita hän piti vääräuskoisina.
Saudien suku omaksui wahhabismin 1744. Saudit saivat 1700-luvun loppuun mennessä valtaansa koko Najdin ja miehittivät Mekkaa ja Medinaa. Ottomaanit lakkauttivat ensimmäisen wahhabi-imperiumin 1818, mutta se nousi uudelleen. Lopulta 1932 perustettiin Saudi-Arabian kuningaskunta, minkä myötä wahhabismista tuli koko Arabian uskonnollinen ja poliittinen valtaliike. Nykyisin erään arvion mukaan noin 23 prosenttia saudiarabialaisista ja lähes puolet Qatarin ja Arabiemiraattien kansalaisista harjoittaa wahhabismia kulttuurisessa mielessä.

Nykyisin

Wahhabistit ovat saaneet 1980-luvulta lähtien paljon rahoitusta rikkailta yksityishenkilöiltä, mikä on vahvistanut liikettä. Wahhabiittiradikaalit ovat viime vuosikymmeninä alkaneet levittää ideologiaansa aseellisesti Arabian ulkopuolelle, etenkin entisen Neuvostoliiton osiin, joiden hallinto on heikko. Wahhabistit hakeutuvat myös moskeijoihin, islamilaisiin oppilaitoksiin ja hyväntekeväisyysjärjestöihin kertomaan uskovaisille ajatuksistaan ja keinoistaan, perustellen niitä jihadina islamin suojelemiseksi.
Wahhabismi on saanut jalansijaa myös esimerkiksi Britanniassa, jossa yksi suurimmista moskeijoista, Green Lane Masjid Birminghamissa, saa teologista opastusta Saudi-Arabiasta.
Syyriassa ja Irakissa toimivan Isisin juuret ovat wahhabismissa.
Macas

Macas on Morona-Santiagon provinssin pääkaupunki kaakkoisessa Ecuadorissa. Kaupungissa on 23 687 asukasta. Korkein kohta kohoaa 1 270 metrin korkeuteen.

Historia

Kaupunki on luultavasti nimetty Macas-intiaanien mukaan. Vuonna 1929 siitä tuli Morona-Santiagon pääkaupunki.
Nabil Ghilas

Seurajoukkueura

Ghilas aloitti jalkapalloilun Ranskassa, jossa hän pelasi junioritason lisäksi yhden kauden Championnat National tasolla Cassis Carnoux'in riveissä kaudella 2009–2010.

Moreirense

Kesällä 2010 Gilas siirtyi Portugaliin Moreirenseen. Seura kuitenkin lainasi hänet saman tien kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle pelanneeseen FC Vizelaan.

Porto

8. heinäkuuta 2013 Ghilas siirtyi portugalilaisseura Portoon nelivuotisella sopimuksella. Hänestä maksettiin noin 3 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa joukkueessa 22. syyskuuta 2013 ottelussa Estoril Praiaa vastaan. Ghilas oli voittamassa Portolle elokuussa 2013 Portugalin supercupia.

Maajoukkueura

Ghilas teki ensiesiintymisensä Algerian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2013 Burkina Fasoa vastaan. Ghilas teki puolestaan ensimmäisen maalinsa Algerialle 9. kesäkuuta 2013 vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Beniniä vastaan.

MM-kisat 2014

Ghilas valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän tuli vaihdosta kentälle avausottelussa Belgiaa vastaan, kuten myös toisessa ja kolmannessa ottelussa Etelä-Koreaa ja Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin Saksaa vastaan, jossa Ghilas ei pelannut.
HMS Ledbury (L90)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1946 ja se siirrettiin Portsmouthissa reserviin. Alus sijoitettiin 1958 poistolistalle ja se myytiin BISCOlle. Alus hinattiin vielä samana vuonna toukokuussa Shipbreaking Industriesille Charlestowniin romutettavaksi.
C. E. Richardson & Co.

C. E. Richardson & Co. Ltd oli brittiläinen vuosina 1919–1922 toiminut kevytautovalmistaja.
Richardsonien voimanlähteenä oli joko 990-kuutioinen J.A.P.- tai 1 090-kuutioinen Precision-moottori. Molemmat vaihtoehdot olivat ilmajäähdytteisiä. Autossa oli kitkatoiminen voimansiirto sekä toisioveto, joka toimi yhden ketjun kautta.
Ensimmäisissä malleissa oli kalteva jäähdyttimen säleikkö, mutta vuonna 1921 sen tilalle tuli pystysäleikkö. Autoja valmistettiin yhteensä noin 600 kappaletta.
Avainmedia

TV- ja radio-ohjelmat Suomessa

Avainmedia lähettää Suomessa Avainmedian uutiset ja Ajan fakta -nimisiä ohjelmia Taivas TV7 -kanavalla ja Avainradio-nimistä ohjelmaa Radio Deissä.
Joey Logano

Joseph Thomas "Joey" Logano (s. 24. toukokuuta 1990, Middletown, Connecticut) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Penske Racing -tallin riveissä, kilpailunumerolla 22.
Logano on NASCAR:in pääluokan Sprint Cupin historian nuorin osakilpailuvoittaja, hänen otettuaan kaudella 2009 avausvoittonsa 19 vuoden ja 35 päivän iässä.
1. jääkäripataljoona

1. jääkäripataljoona eli Pohjois-Pohjanmaan jääkärit oli valkoisten itäarmeijan 1. jääkäriprikaatin 1. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärimajuri Gustaf Taucher, ja pataljoonan 1., 2. ja 4. komppania muodostettiin Oulussa ja 3. komppania Torniossa.
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan osin Lempäälästä ja osin Tampereelta 17. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 18.–19. huhtikuuta 1918.

Pataljoonassa palvelleita Saksan jääkäreitä

Talouspäällikkönä ja rahastonhoitajana jääkärivänrikki Matti Ahonen, kuormaston päällikkönä jääkärivaravääpeli Jakob Alfred Brams, pataljoonan adjutanttina jääkäriyliluutnantti Osmo Grönroos, muonitusupseerina jääkärivänrikki John Hellman, joukkueen varajohtajana jääkärivääpeli Kaarle Kustaa Hietala (siirrettiin 13. maaliskuuta 3. jääkäripataljoonaan), työskenteli pataljoonan esikunnassa jääkärialiupseeri Väinö Karvonen (siirrettiin 1. toukokuuta rykmentin esikuntaan), jääkärivääpeli Matti Kokko (siirrettiin 6. jääkäripataljoonaan), pataljoonan asemestari jääkärivaravääpeli Johan Henrik Matikka myöh. Örn myöh. Metsäsissi, ryhmänjohtajana jääkärivaravääpeli Viktor Fride Tallgren ent. Michaelsson (siirrettiin 13. maaliskuuta 3. jääkäripataljoonaan), jääkärialiupseeri Yrjö Huru (siirrettiin 13. maaliskuuta 3. jääkäripataljoonaan), lähettitehtävissä ja kengitysseppien esimiehenä jääkärialiupseeri Mårten Ericsson (komennettiin 13. maaliskuuta 1918 3. jääkäripataljoonaan samoihin tehtäviin).
Ernst von Essen

Ernst Reinhold von Essen (6. toukokuuta 1885 Jepua – 10. maaliskuuta 1940 Säkkijärvi) oli suomalainen jääkärikapteeni ja toimitusjohtaja. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itä-rintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa komppanianpäällikkönä jääkärijoukoissa sekä talvisotaan pataljoonan komentajana.

Perhe ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat tehtailija Carl Jonathan von Essen ja Aina Johanna von Essen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Martha Roosin kanssa, jonka kanssa he saivat kolme lasta. Essen kävi seitsemän vuotta Vaasan suomalaista reaalilyseota ja kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingforsista vuonna 1904 ja kirjoittautui Pohjalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan suorittamalla koneinsinööritutkinnon Teknisessä korkeakoulussa vuonna 1908. Hän matkusti vuonna 1908 opiskelemaan kutomateollisuutta ulkomaille, opiskellen muun muassa Hollannissa, Saksassa ja Belgiassa. Opintomatkaltaan hän palasi vuonna 1911, toimien sen jälkeen Jepuan villakehruutehdas oy:n teknisenä johtajana. Hänet komennettiin Viipurin upseerikouluun helmikuussa 1919, josta hän valmistui saman vuoden toukokuussa. Myähemmin suoritti opintomatkan Englantiin vuonna 1924 tutustumaan puuvillateollisuuteen.

Jääkärikausi

Essen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 3. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 2. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen haavoistaan toipunut von Essen jäi armeijan palvelukseen ja ehti palvella muun muassa Savon jääkäripataljoona 7:ssä, Laatokan jääkäripataljoona 18:sta, kunnes hänet viimein siirrettiin 18. syyskuuta 1918 alkaen Kaartin jääkäripataljoonan täydennyskomppanian ja edelleen 1. lokakuuta 1918 alkaen konekiväärikomppanian päälliköksi. Viipurin upseerikokelaskursseille opettajaksi hänet komennettiin 7. helmikuuta 1919 ja tässä tehtävässä hän toimi 16. huhtikuuta 1919 saakka. Suomen armeijasta hän erosi 27. toukokuuta 1919. Vuodesta 1919 alkaen hän toimi Jepuan villakehruutehdas oy:n teknisenä johtajana ja vuodesta 1925 Äetsän tehtaitten teknillisenä johtajana, Vuonna 1930 siirtyi Jepuan villakehruutehdas oy:n toimitusjohtajaksi ja vuodesta 1933 hän siirtyi Vaasan puuvillatehdas oy:n kutomomestariksi ja toimi myöhemmin ostopäällikkönä aina vuoteen 1939 saakka. Hän kuului Jepuan suojeluskunnan esikuntaan vuosina 1930–1933.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Essen osallistui Erillinen Pataljoona 20:n (Er.P 20) komentajana ja kaatui Säkkijärven Vilajoella (Niskalahti–Heinlahti) ollessaan tiedustelemassa etulinjan tilannetta. Hänet siunattiin taistelukentälle jääneenä. Hän toimi myös Pohjanmaan ruotsalaisten vapaussoturiliiton 1. puheenjohtajana.
BD +20°307

BD +20°307 on kaksoistähti, jolla on ympärillään kuumaa pölyä erityisen paljon. Tutkijat pitävät tätä tähteä samantapaisena kuin mitä Aurinko oli syntyessään 4,5 miljardia vuotta sitten. Vastaavia kuuman pölykiekon tähtiä ovat muun muassa Eta Corvi.
Adrian Smith (arkkitehti)

Adrian D. Smith (s. 19. elokuuta 1944) on yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut useita maamerkkejä, mukaan lukien kaksi maailman korkeinta rakennusta: vuonna 2010 valmistunut Burj Khalifa Dubaissa ja rakenteilla oleva Kingdom Tower Jeddassa Saudi-Arabiassa. Smith on ollut usean tunnetun rakennuksen pääarkkitehtina mukaan lukien Trump International Hotel & Tower Chicagossa, Illinois'ssa; Jin Mao Tower Shanghaissa, Kiinassa; ja Zifeng Tower Nanjingissa, Kiinassa.
Akhenatenin rajasteela

Akhenatenin tai Ekhnaton rajasteelat ovat farao Akhenatenin (hallitsi 1351-1334 eaa.) muinaisegyptiläisen Akhetatenin kaupungin rajoille Egyptin uuden valtakunnan aikaan hakkauttamia steeloja, jotka kertovat kaupungin perustamisesta. Ne ovat yksi maailmanhistorian vanhimmista kaupungin perustamista koskevista dokumenteista. Steeloissa julistetaan Akhetatenin olevan Akenatenin ainoaksi oikeaksi jumalaksi julistamalle Atonille pyhitetty monumentti.

Nimeäminen

Egyptologi Flinders Petrie nimesi viisitoista steelaa aakkosten mukaan: näistä A, B ja F sijaitsevat Niilin länsirannalla, ja loput, J, K, L, M, N, P, Q, R, S, U, V ja X itärannalla.

Steelojen vahingot

Steela P räjäytettiin vuonna 1908 ja ryöstelijät vahingoittivat steela S:ää pahasti vuonna 1984. Vuonna 2004 se tuhottiin dynamiitilla.
Arki

Arki on ihmisen jokapäiväistä elämää, joka koostuu rutiineista. Arki on vastakohta lomalle ja toisaalta pyhälle. Arjen toistuvat rutiinit näkyvät työssä ja työtavoissa, kulutuksessa, sosiaalisissa tilanteissa ja nukkumisessa.
Jarl Fahler

Jarl Ingmar Jungar Gunnarsson Fahler (27. joulukuuta 1925 Maarianhamina – 17. toukokuuta 1990) oli Suomen tunnetuimpia parapsykologeja sekä hypnologeja 1960-luvulta saakka. Fahler oli myös Suomen Hypnoosiyhdistyksen perustajajäseniä, ja hän muun muassa piti kouluissa hypnoosinäytöksiä. Fahler oli myös tunnettu parapsykologian tutkija, joka piti psi-ilmiöitä todellisina.

Elämä ja ura

Maarianhaminassa syntynyt Fahler vietti lapsuutensa itäisen Suomenlahden Tytärsaaressa ja kouluvuotensa Kotkassa ja Helsingissä. Hän osallistui jatkosotaan ilmatorjuntamiehenä ja pääsi sodan jälkeen ylioppilaaksi vuonna 1946. Valtiotieteen kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1952, minkä jälkeen hän teki jatko-opintoja Helsingin ja Turun yliopistojen filosofisissa tiedekunnissa. Läpi 1950-luvun Fahler työskenteli Helsingin kaupunginviskaalin virastossa, Poliisilaitoksen passitoimiston ulkomaalaisosastolla ja sisäministeriön ulkomaalaistoimiston sihteerinä.
Vuosina 1949–1957 Fahler toimi Sällskapet för psykisk forskning -seuran puheenjohtajana. Vuonna 1957 hän tutustui parapsykologiseen tutkimukseen Alankomaiden Utrechtin yliopistossa ja eri korkeakouluissa Yhdysvalloissa.

Elämänkatsomukselliset teokset

Teoksissaan Harhan oivaltaminen ja Saatanaa haastattelemassa Fahler pyrki osoittamaan, että ihminen itsessään on paha ja itse vastuussa teoistaan. 

»Evankelisluterilaisen seurakunnan jäsenenä sain oppia koko joukon asioita ihmisestä jolla oli omana aikanaan tavallinen nimi Jeesus. Ymmärsin häntä hyvin. Mutta ei ollut yhtä helppo ymmärtää mitä yhteistä hänellä saattoi olla kristinuskon kanssa. Sikäli kuin jo varhain saatoin käsittää hänellä ei ollut mitään tekemistä ainakaan Kirkon kanssa, tarkoitan luterilaista kirkkoa. (Jarl Fahler, Saatanaa haastattelemassa, s. 11).» 
 
Uskonnolliset järjestöt ostivat Saatanaa haastattelemassa -teoksen lähes koko painoksen ja polttivat sen. Tämän vuoksi teosta ei ollut saatavissa kymmeniin vuosiin. Vasta Fahlerin kuoltua kuolinpesästä löytyi lukuisia kappaleita mainittua kirjaa. Harhan oivaltaminen oli myös kadoksissa lähes samalla tavoin, mutta tietoa sen hävittämisyrityksistä ei ole.
Dunkerque-luokka

Taustaa

1930-luvun alussa Ranskan laivasto totesi jääneensä jälkeen varustelussa. Suureksi kasvanutta eroa kilpailijoihin nähden oli kurottu kiinni risteilijöiden osalta, mutta niitä raskaammat oli unohdettu. Laivaston nykyaikaisimmat Bretagne-luokan alukset olivat todellisuudessa vanhentuneet jo ennen valmistumistaan.
Löytänä (Pälkäne)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy.
Marianna Zaikova

Marianna Melanie Zaikova (s. 5. huhtikuuta 1985, Leningrad) on suomalainen ultrajuoksija. Hän on ainoa suomalainen ja maailman ensimmäinen nainen, joka on juossut World Marathon Challengen, eli seitsemän maratonia seitsemässä maanosassa viikon aikana. Lisäksi hän on juossut pohjoisnavan maratonin vuonna 2012 ensimmäisenä suomalaisena naisena, ja lukuisia kaupunkimaratoneja. Hän on myös osallistunut Team Rynkebyn järjestämiin pyöräilytapahtumiin (Travemünde–Pariisi), joilla on tuettu syöpää sairastavia lapsia.
Marraskuussa 2015 Zaikova osallistui Atacaman autiomaassa yli 4 000 metrin korkeudessa Lascar-tulivuoren juurella järjestettyyn Volcano Marathoniin, ja oli lopputuloksissa kolmas naisten sarjassa. Pisin hänen juoksemansa ultramatka on Marathon des Sables, joka on Saharassa kuuden päivän aikana juostava 250 kilometrin pituinen ultramaraton. Sitä pidetään maailman vaativimpiin kuuluvana ultrajuoksuna muun muassa kovan kuumuuden takia ja siksi, että kilpailijoiden pitää kuljettaa ruokaa ja varusteita mukanaan koko matkan ajan. Zaikova juoksi Marathon des Sables’n huhtikuussa 2017.
Vuonna 2008 Zaikova vietti hetken aikaa Suomen Big Brother -talossa. Vuonna 2017 hän on Vegaanihaaste-kampanjan suojelija.
Pentti Halle

Kaarlo Pentti Halle, vuoteen 1934 Hykkyrä (27. toukokuuta 1908 Hamina – 29. kesäkuuta 2000 Imatra) oli Enso-Gutzeitin johtokunnan puheenjohtaja 1962–1972, ja sitä ennen johtokunnan jäsen 1950–1973. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1964. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Mai-Brit Heljo

Mai-Brit Salome ”Maippi” Heljo (o.s. Helenius, ent. Kaila; s. 10. syyskuuta 1926 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan lähes 30 elokuvassa vuosina 1949–1994. Merkittävimmät roolinsa hän teki elokuvissa Rovaniemen markkinoilla (1951), Kuollut mies kummittelee (1952), Komppanian neropatit (1952), Lentävä kalakukko (1953) ja Onni etsii asuntoa (1955).
Heljon näyttelijänura alkoi kiinnityksellä Kotkan Maakuntateatteriin 1944–1950. Ensimmäiset pienet elokuvaroolit hänellä oli elokuvissa Kanavan laidalla ja Kesäillan valssi, mutta todellinen läpimurto tapahtui vuonna 1951 elokuvassa Rovaniemen markkinoilla Kemijärven Huldan roolissa. Elokuvan muissa pääosissa olivat Esa Pakarinen, Reino Helismaa ja Jorma Ikävalko. Ensimmäinen rillumarei-komedia oli vuoden katsotuimpia suomalaisia elokuvia.
Seuraavien parin vuoden aikana Heljo esiintyi muun muassa elokuvissa ...ja Helena soittaa, Kuollut mies kummittelee, Suomalaistyttöjä Tukholmassa ja Lentävä kalakukko. Heljon siirryttyä vuonna 1954 Radioteatterin puolelle elokuvaroolit jäivät melko pieniksi sivuosiksi. Radioteatterista Heljo muistetaan parhaiten rooleistaan Kankkulan kaivossa Synnöve Pullona sekä Yhtä köyttä -yhdistyksessä kampaaja Sjöberginä eli ”Söperinä”.
Vuonna 1961 Heljo siirtyi Televisioteatterin puolelle, missä hän esiintyi muun muassa Jatkoaika-sarjassa sketsihahmonaan laitapuolen kulkija Suhina-Lempi. Vuonna 1967 hän ryhtyi freelanceriksi, mutta jatkoi edelleen radio- ja televisio-ohjelmissa ja esiintyi erilaisissa produktioissa, kuten ravintolaviihdekeikoilla Kalle Juurelan kanssa. 1970-luvulta eteenpäin Heljo nähtiin vielä Spede Pasasen elokuvissa Viu-hah hah-taja, Tup-akka-lakko, Hei kliffaa hei! ja Uuno Turhapuron veli.
Heljon aviopuoliso Pertti Pakarinen kuoli 10. helmikuuta 1998. Heljo asuu Espoon Tapiolassa.