google/wiki40b huggingface dataset:
Ione Skye

Ione Skye Leitch (s. 4. syyskuuta 1970 Hertfordshire, Iso-Britannia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Skye tunnetaan parhaiten vuoden 1989 elokuvasta Loistokaveri (Say Anything...). Hänen ensimmäinen elokuvansa oli River's Edge vuonna 1986, ja hän näytteli nimiroolin elokuvassa The Rachel Papers (1989). Vuonna 1992 hän näytteli Elanore Greyta lyhytikäisessa televisiosarjassa Covington Cross. Myöhemmin hän teki Mrs. Vealin roolin Sukuvika-televisiosarjan jaksoon. Hänellä oli myös pieni, mutta merkityksellinen osa David Fincherin elokuvassa Zodiac (2007).
Australialaisella Kisschasy-yhtyeellä on ”Ione Skye” -niminen kappale, joka on julkaistu vuonna 2005.

Yksityiselämä

Skye syntyi Hertfordshiressä Englannissa. Hänen vanhempansa ovat malli Enid Karl (o.s. Stulberger) ja muusikko Donovan. Hänen isänsä on skotlantilainen ja äitinsä amerikanjuutalainen. Hänen veljensä on Camp Freddy -yhtyeen laulaja Donovan Leitch, Jr. Skye kasvoi Los Angelesissa, San Franciscossa ja Connecticutissa, ja kävi lyhyen aikaa Hollywood High School for the Performing Arts -koulua vuonna 1987.
Skye on seurustellut Red Hot Chili Peppers -yhtyeen keulakuva Anthony Kiedisin kanssa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli Beastie Boysin Adam Horovitz. Skyen on väitetty olleen suhteessa muotimalli Jenny Shimizun kanssa ensimmäisen avioliittonsa jälkeen. Hänellä on yksi lapsi, Kate Netto (s. 2001), suunnittelija David Netton kanssa. Vuonna 2008 Skye kihlautui muusikko Ben Leen kanssa.
Paskolampi (Ähtäri, Mäkikylä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Pussijoen valuma-alueella (35.64), jonka Suolamminjoen valuma-alueeseen (35.643) se kuuluu.
La Grande Écurie et la Chambre du Roy

La Grande Écurie et la Chambre du Roy on vuonna 1966 perustettu kamarimusiikkiyhtye, joka on keskittynyt pääsääntöisesti soittamaan barokkimusiikkia aikakauden soittimia käyttäen. Orkesterin perustamisen keskeisenä voimahahmona oli ranskalainen oboensoittaja Jean-Claude Malgoire ja hänen muusikkoystävänsä.

Tausta

Orkesterin perustaja ja hänen ystävänsä kysyivät toisiltaan, miten ”autenttista” 1600- ja 1700-lukujen musiikin tulkinta oikein oli. Vastauksena kysymykseen oboen- ja englannintorven soittaja Jean-Claude Malgoire saattoi lisätä ansioluetteloonsa kapellimestarin ja musikologin ammatit sekä teatterin ja orkesterin vetäjänä toimimisen, sillä kysymykset johtivat hänen johdollaan toimivan ”La Grand Écurie et la Chambre du Roy” -kamariorkesterin perustamiseen.
Orkesterin ohjelmana on noudattaa aina Frans I:n aikoihin asti ulottuvaa perinnettä, mutta luonnollisesti keskeinen paino on barokkimusiikissa. Voidaan jopa leikkisästi sanoa, orkesterin kaksiosaisen nimityksen perusteella, että La Grande Écurie koostuu instrumenteista, jotka pitävät melua (trumpetit ja tamburiinit), ja vastaavasti La Chambre du Royn instrumentit ovat miellyttäviä kuunnella (oboet ja viulut).
Aluksi orkesteri oli kiinnostunut 1600- ja 1700-luvun säveltäjien teoksista kuten Jean-Baptiste Lullyn, Jean-Philippe Rameaun tai Georg Friedrich Händelin oopperoista. Kuitenkin orkesterin 20-vuotisjulaa vietettäessä sen ohjelmistoon kuului kaksi Alcaste-oopperaa, Lullyn ja Cluckin. Molempia esitettiin orkesterin Théâtre des Champs-Elysées -teatterissa. Myös Camparan motetit esitettiin Versaillesin linnan kuninkaallisessa kappelissa sekä Händelin ooppera Amadeo Opéra Clmique -teatterissa. Perustamisensa jälkeen orkesteri on soittanut reilusti yli 1 500 konserttia eri puolilla maailmaa. Useista konserteista on tehty myös niiden ensimmäisiä äänityksiä, näin on laita myös Händelin Rinaldo-, Lullyn Alceste- ja Marc-Antoine Charpentierin Les Vêpres Solennelles -oopperoiden kanssa.
Orkesteri saa tukea Ranskan valtion opetusministeriön budjettivaroista.
Rio Grande (elokuva)

Tarina

Everstiluutnanni Yorke (John Wayne) on matkalla Rio Grandelle päin taistellakseen sotaisaa heimoa vastaan. Kuitenkin Yorke kohtaa vaikeimman vastuksen, kun hän sotaoikeudessa joutuu puolustautumaan epätavallista hyökkäystä pakenevia apasseja vastaan. Verisen yhteenoton tiimellyksessä hän taistelee palauttaakseen kunniansa ja pelastaakseen perheensä.

Tuotanto

John Ford ei alun perin halunnut lainkaan ohjata Rio Grandea. Republic Pictures oli suostunut vuonna 1950 rahoittamaan Fordin lempiprojektin Vaitelias mies (1952) vain sillä ehdolla, että Ford tekisi sitä ennen Apassilinnakkeen ja Keltaisen nauhan kaltaisen lännenelokuvan. Republic oli huolissaan Vaiteliaan miehen menestyksestä ja halusi suojautua mahdollisilta tappioilta takuuvarmalla menestyselokuvalla. 
Ford löysi sopivan aiheen nopeasti ja elokuva kuvattiin kesällä 1950 Utahin Moabissa. Se kuvattiin mustavalkoisena, sillä B-elokuvilla tunnetuksi tullut Republic halusi säästää kustannuksissa. Pääosia näyttelivät Fordin useasti käyttämät vakionäyttelijät John Wayne ja Maureen O’Hara, jotka hiukan myöhemmin näyttelivät myös Vaiteliaan miehen pääosia.
Kummisetä osa III

Juonikulku 1978–1997

Elokuva siirtyy ajassa suunnilleen saman verran eteenpäin elokuvien julkaisemisen kanssa. Michael Corleone johtaa nyt jättiläismäistä konsernia ja pyrkii katkaisemaan vanhat mafiasuhteensa. Elokuva alkaa tilanteesta, jossa hän saa hyväntekeväisyydestä kunnianosoituksen paavilta. Päivä päättyy juhliin, jossa tutustutaan sekä Michaelin aikuisiin lapsiin ja hänen veljensä aviottomaan poikaan Vinnieen. Tytär Mary on Vito Corleonen säätiön johtokunnan puheenjohtaja ja poika Anthony opiskelee klassista laulua. 
Michael pyrkii tekemään lopullisen pesäeron vanhoihin ystäviinsä järjestämällä Atlantic Cityn kasinolla kokoontumisen, jossa jakaa jättämänsä kasinoliiketoiminnan myyntivoitot mafiosoille jäähyväislahjana. Ilman jäänyt Joey Zasa poistuu tilaisuudesta, jonka jälkeen kokouksessa järjestetään joukkomurha. Michael onnistuu Vinnien avulla pakenemaan kuin ihmeen kautta, mutta saa myöhemmin samana iltana sairauskohtauksen.
Toivuttuaan Michael Corleone lähtee Sisiliaan. Menneisyys kuitenkin seuraa Michaelia Sisiliaan ja hänen siellä ollessaan Don Tommassino murhataan. Hän päättää siirtää Corleone-perheen määräämisvallan Vinnielle, ja kehottaa tätä tekeytymään vihollisilleen petturiksi. 
Elokuva niveltyy todellisiin tapahtumiin liittäen ne paavi Johannes Paavali I:n lyhyeen kauteen, joka kesti 34 päivää. Elokuvan mukaan paavi oli tekemässä muutoksia Vatikaanin hallintoon, jonka takia Corleone -perheen vastaiset tahot järjestivät paavin ja usean muun henkilön murhan.
Perhe vierailee Palermon oopperan ensi-illassa Cavalleria rusticana, jossa Anthony laulaa Turiddun roolin. Esityksen aikana kuvataan melodramaattisesti itse oopperaesitystä, Michael Corleonea kohtaan suunnattua murhayritystä sekä Corleonen perheen vastaiskua vastustajiaan kohtaan. Esityksen jälkeen Michael haavoittuu salamurhaajan ampumana, mutta harhaluoti osuu kuolettavasti Maryyn, jolloin perheen maailma lopullisesti luhistuu.
Elokuvan lyhyessä loppukohtauksessa näytetään lyhyesti Michael Corleonen rauhallinen kuolema sisilialaisessa puutarhassa vuonna 1997.

Näyttelijävalinnat

Al Pacino, Diane Keaton ja Talia Shire olivat jälleen mukana. Uusin tähtinä nähtiin Michael Corleonen tytärtä Marya esittänyt Sofia Coppola, ohjaajan tytär, sekä Michaelin veljen Sonnyn aviotonta poikaa esittävä Andy García.

Palkinnot

Kummisetä osa III -elokuva oli ehdolla seitsemään Oscar-palkintoon muun muassa kategoriassa paras elokuva, mutta ei voittanut yhtäkään. Se on ainoa Kummisetä-sarjan elokuva, joka ei voittanut Oscar-palkintoa, ja samalla ainoa sarjan elokuva, josta Al Pacino ei saanut Oscar-ehdokkuutta roolistaan Michael Corleonena. Sen sijaan Andy García nimettiin ehdokkaaksi parhaasta miessivuosasta. Sofia Coppolalle myönnettiin Razzie-palkinto huonoimmasta naispääosasta, minkä jälkeen hän lopetti uransa näyttelijänä.
Riku Illukka

Riku Jalmari Illukka (s. 21. syyskuuta 1999) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Vantaan Salamia. Illukan ennätys 100 metrillä on 10,46, jonka hän juoksi Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa elokuussa 2019, ja 200 metrillä 21,31, jonka hän juoksi Genevessä kesäkuussa 2018. Häntä valmentavat Olli-Pekka Mykkänen ja Sanna Ruotoistenmäki.
Illukka saavutti Kalevan kisoissa 2019 hopeaa 100 metrillä ja 200 metrillä, ja jälkimmäisellä matkalla hän sivusi ennätystään 21,31. Hän on edustanut Suomea alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017, alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019.
Adunis

Tausta

Adunis syntyi alaviittišiialaiseen perheeseen. Hän opiskeli 1950-luvulla filosofiaa Damaskoksen yliopistossa. Hän arvosteli vallassa olevaa Baath-puoluetta ja joutui lopulta pakenemaan Libanoniin. Beirutissa Adunis toimitti Majallat Shi'r -nimistä kulttuuriaikakauslehteä. Libanonin sisällissodan puhjettua hän pakeni Pariisiin. Hän on saanut Ranskan kansalaisuuden. Hän puhuu ranskaa ja arabiaa.

Kirjailijana

Adunisin runoja on käännetty etenkin ranskaksi, mutta myös monille muille kielille. Arabimaissa hän on tunnettu kulttuurihenkilö ja poliittinen puhuja, ja hänen runotilaisuutensa ovat suosittuja.
Adunis on arvostellut arabimaailman väkivaltaisia kehittymättömiä hallintoja, ja on esitetty, että Goethe-palkinnon myöntämisen taustalla olisi osittain myös tuen antaminen arabivallankumouksille. Adunis on arvostellut niin Syyrian nykyistä presidenttiä Bašar al-Assadia kuin uskonnollisia fundamentalisti-islamistejakin.
Adunisin on sanottu suhtautuvan uskontoon kielteisesti, ja hän on sanonut itseään pakanarunoilijaksi. Adunisin runoja suomentaneen Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan Adunis suhtautuu kielteisesti fundamentalismiin, ei uskontoon sinänsä.
Ulla-Liisa Mrouehin ja Sahban Mrouehin suomentamia Adunisin runoja on julkaistu Kulttuurivihkoissa
Aseteollisuus

Aseteollisuus on maailmanlaajuinen teollisuuden ala, jonka tuotteita ovat muun muassa aseet, ammukset, ohjukset, sotilaslentokoneet ja niihin liittyvät tarvikkeet ja järjestelmät. Asekauppa on aseiden vaihtoa kahden tai useamman osapuolen välillä, useimmiten, mutta ei ainoastaan, valtioiden kesken.

Valtiot ja yritykset

Monissa maissa aseteollisuus on ollut valtion omistuksessa, esimerkiksi Suomessa vuonna 1936 perustettu Valtion tykkitehdas ja 1921 toimintansa aloittanut Valtion lentokonetehdas (nimien vaihtuessa vuosikymmenten aikana). Tällöin valtio on osapuolena myyjänä ja ostajana.
Näin jatkui 1990-luvulle asti, jolloin länsimaiden – Ranskan, Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen – ”valtio ostajana ja yksityinen, usein pörssinoteerattu ja suurikokoinen yritys laitteen toimittajana ja enenevästi palveluntuottajana” -malli levisi ainakin kaikkialle EU:ssa. Samaan aikaan aseteollisuus konsolidoitui siten, että Yhdysvalloissa on esimerkiksi sotilaslentokoneita valmistaa kolme yhtiötä ja EU:ssa kaksi. Merisodan aseissa tilanne on samankaltainen, mutta maavoimien aseissa konsolidaatio (toimijoiden yhteenliittyminen) on kesken. Joka tapauksessa markkina on oligopolistinen.
Monille uusille maille on ollut tärkeää luoda oma aseteollisuus. Näin tapahtui aikoinaan muun muassa Suomen kohdalla ja nyttemmin esimerkiksi Iranin kohdalla. Etelä-Afrikka kehitti merkittävän aseteollisuuden kauppasaartoaikana vaikka se pystyikin ostamaan länsimaista tarvitsemansa. Israelin tilanne on ollut samanlainen – oma kapasiteetti suunnitella ja valmistaa aseita, jopa viedä niitä, luo paremman neuvotteluaseman ostotilanteissa. Oma aseteollisuus on keino näyttää kansakunnan kyvykkyyttä, toisaalta esimerkiksi Iranin kohdalla sen väitettyä kyvykkyyttä muun muassa ohjustuotannossa käytetään sitä vastaan uhkakuva-skenaarioilla.
Aseteollisuus voi osoitetusti toimia vaikka rauhansopimus sen kieltäisi: Versaillesin rauhansopimuksen kieltäessä muun muassa lentokoneteollisuuden Saksalta vuonna 1919, Saksa oli siirtänyt tehtaansa Hollantiin (Fokker), Sveitsiin, Suomeen (Valtion lentokonetehdas), Ruotsiin (SAAB) ja 1923 alkaen Neuvostoliittoon.
Aseteollisuuden ja muun teollisuuden osuus aseiden tuotannossa on aina ollut hämärä erottaa. Esimerkiksi Yhdysvaltain ilmavoimien tuhottua merkittävän osan Schweinfurtin kuulalaakeritehtaista vuosina 1942–1943 Ruotsin SFK lisäsi rajusti kyseisten tuotteiden vientiä Saksaan.
Nykyään esimerkiksi maailman suurimman aseidenviejämaan (2013) Venäjän asevienti on keskitetty 80-prosenttisesti valtionyhtiö Rosoboroneksportille (ven. OAO Рособоронэкспорт). Se on puolestaan osa suurta, 900 000 työntekijän valtionkorporaatio Rostehiä (ven. Ростех).
Niamh Cusack

Niamh Cusack (s. 20. lokakuuta 1959, Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on irlantilaisnäyttelijä Cyril Cusackin tytär ja Sinéad Cusackin, Sorcha Cusackin ja Catherine Cusackin sisko. Niamh Cusack näytteli tohtori Kate Rowania televisiosarjassa Sydämen asialla. 
Niamh Cusack on Jeremy Ironsin käly.
Tiukuherttu

Levinneisyys

Tiukuherttua tavataan Afrikan eteläosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ammattitappajat

Juoni

Vanha palkkatappaja Robert Rath (Sylvester Stallone) on päättänyt jäädä eläkkeelle hommistaan seuraavan keikkansa jälkeen. Kaikki sujuu hyvin, kunnes kuvioihin saapuu uusi ja kunnianhimoinen kollega Miguel Bain (Antonio Banderas). Tämän jälkeen kaksikon väliin ujuttautuu vielä kaunis Electra-niminen nainen (Julianne Moore), jota kumpikaan ei kuitenkaan halua tappaa pomonsa käskystä.
Juri Kalitvintsev

Ura pelaajana

Kalitvintsev aloitti uransa SK Rototr Volgogradissa 1985 ja pelasi uransa alkuvuosina myös FK SKA Rostov-na-Donussa. Kalitvintsev voitti Rotorin kanssa viimeiseksi jääneen Neuvostoliiton ykkösdivisioonan kaudella 1991. Neuvostoliiton romahdettua Kalitvintsev jatkoi uraansa FK Dynamo Moskovassa ja FK Lokomotiv Nižni Novgorodissa, kunnes siirtyi 1994 pelaamaan Ukrainaan FK Dynamo Kiovaan. Kalitvintsev muodosti 1990-luvun lopulla Dynamon keskikentän rungon yhdessä Serhi Rebrovin ja Andri Ševtšenkon kanssa. Vuonna 1995 Kalitvintsev valittiin Ukrainan vuoden jalkapalloilijaksi. Dynamossa hän juhli Ukrainan-mestaruutta neljästi, kunnes siirtyi 1998 turkkilaiseen Trabzonsporiin. Kalintvintsev viihtyi Turkissa vain yhden kauden ja palasi takaisin Ukrainaan. Hän lopetti uransa TsSKA Kiovassa vuonna 2000.
Maajoukkuetasolla Kalintvintsev edusti Ukrainaa 22 maaottelussa 1995–1999. Hän toimi myös maajoukkueen kapteenina.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Kalintvintsev siirtyi valmentamaan FK Zakarpattia Užhorodia, mutta pesti oli vähemmän menestyksekäs, sillä seura putosi Ukrainan liigasta kaudella 2001–2002. Kauden jälkeen hän siirtyi Ukrainan jalkapalloliiton palvelukseen ja toimi maan alle 19- ja 17-vuotiaiden maajoukkueiden päävalmentajana. Hänen johdollaan Ukraina voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2009.
Vuonna 2006 Kalintvintsev siirtyi FK Dynamo-2 Kiovan valmentajaksi. Hänen johdollaan FK Dynamo Kiovan kakkosjoukkue sijoittui Ukrainan kakkosdivisioonassa parhaimmillaan viidenneksi kaudella 2007–2008. Helmikuussa 2010 Kalintvintsevistä tuli Ukrainan maajoukkueen apulaisvalmentaja.  Päävalmentaja Myron Markevytšin erottua elokuussa 2010, nousi Kalintvintsev väliaikaiseksi päävalmentajaksi.  Kalitvintsevin alaisuudessa Ukrainan esitykset eivät olleet mairittelevia ja lopulta liitto korvasi hänet huhtikuussa 2011 Oleh Bloh’inilla. 
Tammikuussa 2013 Kalitvintsev palasi valmennustehtäviin Venäjän liigassa pelaavan FK Volga Nižni Novgorodin päävalmentajana.  Heikkojen esitysten myötä putoamiskamppailuun vajonnut Volga ja Kalitvintsev purkivat sopimuksensa maaliskuun lopussa 2014. 
Kesäkuussa 2016 Kalitvintsevistä tuli Venäjän 1. divisioonaan pudonneen FK Dynamo Moskovan päävalmentaja. Kalitvintsevin johdolla Dynamo voitti kaudella 2016/17 divisioonan mestaruuden ja palasi yhden kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle. Liigakausi lähti liikkeelle kuitenkin alavireisesti ja liigan häntäpäähän juuttunut Dynamo erotti Kalitvintsevin lokakuun alussa 2017.
Bersaglieri

Bersaglierijoukot ("tarkka-ampujat", johdettu sanasta bersaglio, "maalitaulu") ovat Italian armeijan jalkaväkiyksiköitä. Yksikön sotilaat tunnistaa leveälierisestä hatusta ja päähineeseen kiinnitetyistä metson sulista. Piemontelainen kenraali Alessandro La Marmora kehitti bersaglierijoukot vuonna 1836 nopeasti liikkuviksi ja itsenäisesti toimiviksi erikoisjoukoiksi.
Bersaglieriyksiköt esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1836 jolloin ensimmäinen komppania marssi sotilasparaatissa Torinon halki. Bersaglierit suunniteltiin nopeasti liikkuviksi yksiköiksi, joiden oli määrä laukaista paikoilleen juuttuneet asemasodaksi käyneet tilanteet. Yksiköt oli tarkoitettu alun perin toimimaan myös vuoristojoukkoina, mutta erikoisyksikkö perustettiin erikseen.

Ensimmäinen ja toinen maailmansota

Ensimmäisessä maailmansodassa taisteli 12 bersaglierirykmenttiä, yhteensä 210 000 sotilasta. Sodan päätyttyä bersaglierirykmentin koko vähennettiin kahteen pataljoonaan ja bersaglieriosastot muutettiin polkupyöräjoukoiksi. Uusi liikkuva sodankäynti sai aikaan sen, että vuonna 1939 jokaiseen uuteen panssaridivisioonaan liitettiin bersaglierirykmentti. 
Toisen maailmansodan aikana kaikkien bersaglierirykmenttien koko kasvatettiin kolmeen pataljoonaan. Italian armeija ei kuitenkaan tinkinyt eliittijoukkojen tasosta: alokkaat olivat tavallista kookkaampia ja heillä oli loistava taistelumoraali. He kävivät läpi erittäin rankan fyysisen koulutuksen, jolla oli tarkoitus kehittää kovaa kestävyyttä. 
Bersaglierit taistelivat Etelä-Ranskassa ja Kreikassa vuonna 1940. Bersaglierit saavuttivat lohkoillaan kovan maineen, mutta se ei auttanut vuoden 1941 alussa ensimmäistä Libyaan saapunutta 10. Rykmenttiä. Kolonna joutui brittitankkien väijytykseen syvällä turvalliseksi luokitetulla alueella, ja kärsi raskaat menetykset. Kaikkiaan Pohjois-Afrikassa toimi 6 bersaglierirykmenttiä 12:sta, ja niiden voidaan katsoa pitäneen Italian sotilaskunniaa yllä.
Bersaglieriyksiköt eivät lakanneet olemasta fasistisen Italian romahdettua, sillä yksiköt alkoivat tuolloin taistella liittoutuneiden rinnalla maassa yhä olevia fasisteja ja natseja vastaan.

Nykyiset tehtävät

Suurten sotien jälkeen bersaglierirykmentit säilyttivät asemansa Italian armeijan organisaatiossa. Nykyään he ovat kunnostautuneet rauhanturvaajina niin Jugoslaviassa kuin Somaliassakin. Tällä hetkellä heitä palvelee myös miehitetyssä Irakissa.
The Shirelles

The Shirelles oli vuosina 1957–1982 toiminut yhdysvaltalainen tyttöyhtye, jonka suurin suosio ajoittui 1960-luvun alkuun. Yhtyeen muodostivat koulukaverit Shirley Owens, Doris Coley, Addie Harris ja Beverly Lee. Shirelles esitti rhythm and bluesia, soulia, doo-wopia ja poppia. Yhtyeen kuuluisimpia hittejä ovat muun muassa Yhdysvaltain listaykkösiksi nousseet ”Will You Love Me Tomorrow” ja ”Soldier Boy”.
Marussia MR02

Yhteenveto

MR02 teki kilpailudebyyttinsä kauden avausosakilpailussa Australian GP:ssä. Hankalissa olosuhteissa Bianchin ja Chiltonin onnistui sijoittua aika-ajoissa yhdeksänneksitoista ja kahdenneksikymmenenneksi, juuri ennen Caterhamin Charles Piciä ja Giedo van der Gardea. Bianchi sijoittui kilpailussa viidenneksitoista, kierroksen kilpailun voittaneelle Kimi Räikköselle jääneenä. Chilton ajoi maaliin seitsemäntenätoista, kaksi kierrosta kilpailun voittaneesta Räikkösestä jääneenä.
Seuraavassa osakilpailussa Malesian GP:ssä Bianchi nousi kilpailussa kolmanneksitoista hyödyttyään lukuisista keskeytyksistä, jälleen kerran molempien Caterham-kuljettajien edellä. Chilton sijoittui kuudenneksitoista, viimeiseksi sijoituksen saaneeksi kuljettajaksi. Kauden kolmanteen osakilpailuun talli sai autoon ensimmäiset tekniset uudistukset. Niiden turvin Bianchi sijoittui kilpailussa viidenneksitoista ja Chilton seitsemänneksitoista peitoten molemmat Caterhamit.
Bahrainin osakilpailussa Caterhamin Pic sijoittui sekä aika-ajoissa että kilpailussa molempien Marussia-kuljettajien edelle ensimmäistä kertaa kauden aikana. Marussian onnistui kuitenkin säilyttää kymmenes sija valmistajien maailmanmestaruussarjassa, kiitos Bianchin Malesiassa ajaman kolmannentoista sijan.
Marja Liisa Toivanen

Marja Liisa Toivanen (s. 4. huhtikuuta 1940) on opetusneuvos ja järjestöaktiivi. Hän on perustanut maahanmuuttajille suunnatun Luetaan yhdessä -verkoston.

Ura

Toivanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1966 Helsingin yliopistosta. Työurallaan Toivanen työskenteli muun muassa kieltenopettajana ja rehtorina. Opetushallituksessa hän työskenteli opetusneuvoksena vuosina 1990–1994. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2000. Sen jälkeen hän toimi Sri Lankassa opetusalan konsulttina vuosina 2001–2003.

Järjestötoiminta

Toivanen on ollut aktiivinen jäsen monessa suomalaisessa naisjärjestössä. Hän toimi Suomen Akateemisten Naisten Liiton kansainvälisten asioiden koordinaattorina vuosina 2010–2015 ja Vantaan Akateemiset Naiset ry:n puheenjohtajana vuosina 2015–2016.
Vuonna 2004 Toivanen perusti Luetaan yhdessä -opetusryhmän Vantaalle. Toivanen oli Sri Lankassa kokenut itse, miltä tuntuu kun ei ymmärrä yhtään mitään, ei kielestä eikä ympärillä olevista teksteistä. Palattuaan Suomeen Toivanen alkoi etsiä suomen kielen opetusta kaipaavia maahanmuuttajanaisia soittelemalla vantaalaisten ovikelloja. Toivanen sai innostettua mukaan myös muita vapaaehtoisia suomen kielen opettajiksi, ja valtakunnalliseksi Luetaan yhdessä -toiminta laajeni vuonna 2007. Vuonna 2011 verkosto siirtyi Suomen Akateemisten Naisten Liiton alle. Vuonna 2018 Luetaan yhdessä -opetusryhmiä on jo yli sata. Vapaaehtoisia opettajia on yli 600 ja opiskelijoita noin 3 000. Suurin osa verkoston ryhmistä on tarkoitettu nimenomaan naisille. Esimerkiksi virallisten kielikurssien ulkopuolelle jäävät äidit voivat tulla lukuryhmään vauvojensa kanssa. Verkoston tavoitteena on tukea ja täydentää kotouttamisohjelmaan kuuluvaa kieliopetusta.
Vuonna 2018 Vantaan Akateemiset Naiset aloittivat Tehdään yhdessä -hankkeen, jota Toivanen oli myös perustamassa. Hankkeen tarkoituksena on lisätä maahanmuuttajien ja suomalaisten kontakteja sekä edistää maahanmuuttajanaisten suomen kielen taitoa ja työllistymistä. Hanketta on rahoittanut Päivikki ja Sakari Sohlbergin säätiö. Myös Suomen Akateemisten Naisten Liitto on myöntänyt hankkeelle avustuksen.
Ohivirtausmoottori

Ohivirtausmoottori (myös puhallinmoottori, engl. turbofan) on suihkumoottori, jossa osa virtauksesta ohittaa moottorin eri vaiheet (korkea- ja matalapainevaiheet), kun taas turbojettimoottorissa virtaus kulkee koko moottorin läpi. 
Ohivirtausmoottorin ensimmäisessä vaiheessa on puhallin, joka saa käyttövoimansa moottorin turbiinivaiheesta. Moottoria, joka saa suuren osan työntövoimasta puhaltimelta sanotaan suuren ohivirtauksen moottoriksi.
Useat modernit matkustajakoneet käyttävät korkean ohivirtaussuhteen moottoreita, kun taas modernit hävittäjälentokoneet käyttävät jälkipolttimella varustettuja matalan ohivirtaussuhteen moottoreita.
Ohivirtaus jäähdyttää moottoria ja hidastaa kaasuvirtausta, mikä vähentää melua ja parantaa hyötysuhdetta kun kaasuvirtaus on lähempänä koneen rakennenopeutta.
Kevin Czuczman

Ura

11. maaliskuuta 2014 New York Islanders teki vapaana agenttina olleen Czuczmanin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Hän teki NHL-debyyttinsä viikkoa myöhemmin 18. maaliskuuta pelaten yli 20 minuuttia 6–0 -tappiossa Minnesota Wildia vastaan.
Marja Kurikka

Marja Kurikka on suomalainen dokumentaristi ja toimittaja. Hän on erikoistunut ohjelmissaan sosiaalisiin ongelmiin. Hän on opiskellut Lontoossa ja valmistunut Taiteiden maisteriksi.
Naapuskosken kanava

Naapuskosken kanava on huviveneille tarkoittu kanava Leppävirralla Kallaveden ja Unnukan välillä. Kanava valmistui vuonna 2005.
Adeniitti

Adeniitti on rauhastulehdus – sanaa käytetään toisinaan myös imusolmuketulehduksesta. Tulehtuva rauhanen voi olla esimerkiksi talirauhanen tai kaulan alueen imusolmukkeet. Joskus vatsan alueen adeniitti sekoitetaan umpilisäkkeen tulehdukseen.