google/wiki40b huggingface dataset:
Glaukofaani

Glaukofaani on natriumamfiboliryhmään kuuluva mineraali, ja sen kemiallinen kaava on Na₂(Mg,Fe)₃Al₂Si₈O₂₂(OH)₂. Nimensä se on saanut tavallisesti sinisestä väristään (kreikaksi glaucophane merkitsee ’sinistä ulkonäköä’). Glaukofaani on kidejärjestelmältään monokliininen. 
Mineraalin sininen väri auttaa sen määrittelyä huomattavasti, sillä riebekkiitin lisäksi vain glaukofaani on ainoa yleinen amfibolimineraali, joka on sininen. Glaukofaani muodostaa ferroglaukofaanin kanssa sarjan kiinteitä liuoksia; Na₂(Fe,Mg)₃Al₂Si₈O₂₂(OH)₂, jossa glaukofaani on runsasmagnesiuminen jäsen ja ferroglaukofaani runsasrautainen jäsen. Ferroglaukofaani on glaukofaanin kaltainen, mutta on tiiviimpi, väriltään yleensä tummempi ja siinä on pienentynyttä helmiäiskiiltoa. Glaukofaanin kovuus on 5–6, ja sen ominaispaino on noin 3–3.2.
Glaukofaani muodostuu metamorfisissa kivissä, joissa on joko runsaasti natriumia tai jotka ovat käyneet läpi alhainen lämpötila-korkea paine -metamorfoosin, jollaista esiintyy mm. subduktiovyöhykkeessä. Aines on kokenut suunnattoman paineen ja keskinkertaisen lämpötilan sen subduktoituessa (eli painuessa) Maan vaippaa kohti. Nimensä siniliuskefasies onkin saanut juuri glaukofaanin väristä. Glaukofaania esiintyy myös eklogiiteissä, jotka ovat kokeneet taantuvan metamorfoosin. On myös olemassa harvinainen amfiboli, holmquistiitti, jonka kemiallinen kaava on Li₂Mg₃Al₂Si₈O₂₂(OH)₂, jota esiintyy vain runsaslitiumisissa mantereisissa kivissä. Holmquistiitin luultiin olevan vuosien ajan glaukofaania, sillä ohuissa leikkauksissa ne näyttävät identtisiltä.
Rolando Panerai

Rolando Panerai (17. lokakuuta 1924 – 23. lokakuuta 2019) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän on esiintynyt sekä koomisissa että vakavissa rooleissa. 
Opiskeltuaan Firenzessä ja Milanossa Panerai debytoi Napolin Teatro di San Carlossa vuonna 1947.
Säveltäjiä, joiden rooleja Panerai on tulkinnut, ovat Verdin lisäksi Rossini, Puccini, Mozart ja Donizetti.
Nathaniel Hawthorne

Nathaniel Hawthorne (4. heinäkuuta 1804 – 19. toukokuuta 1864) oli yhdys­valtalainen kirjailija. Hänellä oli merkittävä rooli amerikkalaisen kirjallisuuden kehittämisessä, kun hän kirjoitti tarinoita Pohjois-Amerikan siirtomaa-ajalta. Useimmat Hawthornen teokset sijoittuvat Uuteen Englantiin ja niihin sisältyy moraalisia vertaus­kuvia. Tyyliltään hänen työnsä ovat lähinnä romantiikkaa. 
Klassikkoteos Tulipunainen kirjain on tuotettu myös elokuvaksi useita kertoja. Tunnetuimman mykkä­version tausta­hahmona ja päähenkilönä oli Lillian Gish. Vuoden 1995 versiossa esiintyivät Demi Moore ja Gary Oldman.
Hawthorne eli vuonna 1841 Brook Farm -nimisessä transsendentalististen ajattelijoiden perustamassa yhteisössä, joka pohjautui muun muassa Charles Fourierin perhettä ja avioliittoa vastustaviin yhteisötaloudellisiin oppeihin. Epäonnistunut ihanneyhteiskunnan kokeilu innoitti myöhemmin Hawthornea kirjoittamaan teoksen Onnen laakso (1852).
Kallikles

Kallikles (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen sofisti. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Platonin dialogista Gorgias, jossa hän toimii Sokrateen vastaväittäjänä oikeudenmukaisuutta koskien, samalla tavoin kuin Thrasymakhos Valtiossa.
Päinvastoin kuin Thrasymakhoksesta, Kallikleesta ei tiedetä mitään Platonin dialogien ulkopuolella. Periaatteessa on mahdollista, että hän olisi ollut vain Platonin keksintöä. Dialogin mukaan hän oli ateenalainen aristokraatti, jolla oli poliittisia pyrkimyksiä ja yhteyksiä Gorgiaaseen.
Gorgiaassa Kallikles puhuu "luonnollisesta oikeudenmukaisuudesta" ja esittää näkemyksen, jonka mukaan vahvimmat ovat parhaita, samoin kuin luonnossa heikommat ovat huonompia. Vahvoille kuuluu siis myös enemmän kuin heikoille. Hän esittää useita esimerkkejä näkemyksensä tueksi. Hän vastusti myös Sokrateen (Platonin) näkemystä siitä, että filosofinen elämäntapa on paras. Hänestä filosofia pilaa ihmisen, jos ihminen altistuu sille nuoruudessaan liikaa. Hänen mukaansa filosofit eivät tunne todellista ihmisluontoa ja valtion lakeja käytännössä.
Botswanalainen musiikki

Botswanalainen musiikki on Botswanan ulkopuolella melko tuntematonta. Siellä on silti sekä kansan- että populäärimusiikkia. Botswanalaisessa kansanmusiikissa kuorot ovat hyvin tärkeitä ja ne ovatkin yleisiä koko maassa. Populäärimusiikin yleisin tyylilaji on monen Afrikan valtion tapaan jazz.
Lassila (Noormarkku)

Lassila (ruots. Klåsmark) on kylä Noormarkussa Porissa. Kylässä on 200 asukasta (2013).
Lassilassa on kirkko ja kauppa. Lassilan kyläkeskus sijaitsee Lavian Karhijärvestä Noormarkun Inhottujärveen laskevan Lassilanjoen varrella. Lassila on Noormakun itäisen osan keskus. Alueen pienempiä kyliä ovat Lassilan pohjoispuolella sijaitsevat Kairila ja Harhala. Lassilan kautta kulkee Noormarkun ja Lavian välinen seututie 256, jota pitkin on 24 kilometriä Noormarkun keskustaan, 45 kilometriä Porin keskustaan ja 25 kilometriä Lavialle. Lassilaan oltiin perustamassa oma kirkkoherrakunta eli tutummin seurakunta 1922, mutta asia raukesi vuoteen 1928 mennessä. Tuohon aikaan tämä olisi merkinnyt oman kunnankin perustamista .
Kilchberg (Zürich)

Maantiede

Kilchberg sijaitsee Zürichinjärven länsirannalla, järvelle laskevan kukkulan itärinteellä noin viisi kilometriä Zürichistä etelään.

Talous

Lindt & Sprünglin suklaatehdas ja pääkonttori sijaitsevat Kilchbergissä.

Liikenneyhteydet

Kilchberg sijaitsee Zürichistä Thalwiliin kulkevan rantaradan varrella. Moottoritie A3 kulkee kunnan länsipuolelta.

Muuta

Thomas Mannin sukuhauta sijaitsee Kilchbergin reformoidun kirkon hautausmaalla.
Béziers

Béziers on kunta ja kaupunki Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kaupungissa oli 69 153 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Béziersin pinta-ala on 95 neliökilometriä.
Mare Frigoris

Mare Frigoris eli Kylmyyden meri on Kuun meri (lat. mare) Mare Imbriumin pohjoispuolella, ulottuen idässä aina Mare Serenitatiksen pohjoispuolelle. Tummapohjainen Plato-kraatteri sijaitsee vähän meren eteläpuolella. Meren nimesi italialainen tähtitieteilijä Giovanni Riccioli. Pinta-ala noin 436 000 neliökilometriä, noin yhtä paljon kuin Mustallamerellä.
Eteläpuolella on Montes Alpes ja 180 km pitkä näyttävä repeämä Vallis Alpes. Suurimpia kraattereita alueella on liki 90 kilometrin halkaisijaan yltävä  Aristoteles. Pohjoispuolella on lukuisia suuria ja rapautuneita kraattereita, kuten W. Bond (158 km) ja melkein yhtä suuri J. Herschel.
Ilpo Kallio

Ilpo Kallio on suomalainen rumpali. Kallio kuului Rauno Lehtisen 1962 perustamaan The Vostok All Starsin ydinryhmään, joka oli dixieland-tyyppinen instrumentaalimusiikkia levyttänyt studiokokoonpano. Hän oli Eino Grönin ensimmäisen orkesterin rumpali. Gramex selvitti 2007 Suomen ahkerimmat studiomuusikot, ja Kallio oli neljäs.
Ilpo Kallio on Porin jazzelämän ydinryhmää. Hän oli perustamassa The Jazz Society of Pori -yhdistystä, jonka taiteellinen johtaja hän on. Hän ja Jouni Hokkanen pyörittivät jami-iltoja ravintola Selkämeressä sen toiminnan turvaamiseksi. Hän on toiminut opettajana Porin konservatoriossa Hänellä on yhtye Ilpo Kallio Swingtet.
Astrid Gartz

Astrid Gartz (s. 8. tammikuuta 1942 Liljendal) on suomalainen uutistoimittaja. 
Gartz opiskeli valtiotieteitä Helsingin yliopistossa 1962–1964. Hän oli STT:n palveluksessa 1964–1966 toimittajana ja Yleisradion palveluksessa 1966–2002 toimittajana, tuottajana ja TV1:n ohjelmajohtajana. Yleisradiossa Gartz työskenteli aluksi ruotsinkielisen uutistoimituksen Från dag till dag -ohjelmassa ja Kvällsnytt-uutislähetyksessä. Hän toimitti ja luki uutisia vuosina 1967–1972.
Astrid Gartz oli Helsingin kaupunginvaltuutettu SDP:n ryhmässä 2005–2008. Hän on ollut myös Helsingin sosiaalilautakunnan puheenjohtaja.
Gartz sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 1977 City-lehden televisioalan ammattilaisista kokoama raati valitsi hänet Suomen kuudenneksi vaikutusvaltaisimmaksi televisioviihteen vaikuttajaksi vuonna 2001.
Vuonna 2012 Astrid Gartz palkittiin elämäntyöstään Kultaisella Venlalla.

Yksityiselämä

Gartz asui yhdessä ministeri Väinö Leskisen kanssa, ja he saivat pojan vuonna 1971.
Kyösti Haatanen

Raikas Kyösti Mikael Haatanen (s. 5. lokakuuta 1947 Pyhtää) on suomalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja ja kuoromestari.
Haatanen on toiminut orkesterimuusikkona (viulu, myöhemmin alttoviulu) Jyväskylän kaupunginorkesterissa, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa, ja Radion sinfoniaorkesterissa.
Haatanen suoritti kapellimestaritutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1974 professori Jorma Panulan johdolla. Hän toimi Savonlinnan kaupungin musiikinjohtajana 1973–1980 ja sen jälkeen Jyväskylän kaupunginorkesterin kapellimestarina sekä taiteellisena johtajana 1980–1986. Lisäksi Haatanen teki kapellimestarivierailuja useimmissa kotimaisissa orkestereissa ja musiikkijuhlilla Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Puolassa, Saksassa ja Chilessä.
Savonlinnan Oopperajuhlilla Haatanen on toiminut kapellimestarina Boris Godunovissa, Haydnin Luomisessa, Heikki Sarmannon Perfect Harmonyssa, omassa Judith's songs -kantaatissaan ja Martti Talvelan muistokonsertissa. Hän on myös Savonlinnan Oopperajuhlakuoron perustaja ja oli sen taiteellisena johtaja 1973–1986 ja 1992–2008.
Korvakoira

Koko ja ulkonäkö

Korvakoiran väri vaihtelee kellanruskean ja harmaan eri sävyissä. Korvien ulkosivu, raajat, kuono ja hännänpää ovat mustat. Suuret, jopa 13 cm korkeat korvat auttavat korvakoiraa säätelemään ruumiinlämpötilaansa. Korvakoiran ruumis on 46–66 cm pitkä ja se painaa vain muutaman kilon. Hännän pituus on 23–34 cm ja korkeus 30–40 cm. Korvakoiralla on poikkeuksellisen paljon hampaita, 46–50, joilla se pystyy pureskelemaan hyönteisiä hyvin nopeasti. Korvakoiran kuulo on niin tarkka, että eläin pystyy kuulemaan pienimmätkin hyönteisten ja hyönteistoukkien synnyttämät äänet.

Levinneisyys

Korvakoira elää Itä- ja Etelä-Afrikan kuivilla alueilla. Levinneisyysalue ulottuu Etiopiasta Etelä-Sudaniin ja Tansaniaan asti. Lisäksi lajia tavataan alueella, joka yltää Etelä-Angolasta ja Zimbabwesta Etelä-Afrikkaan.

Elintavat

Korvakoiran ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä (jopa 80 % ravinnosta). Korvakoirat ruokailevat termiittikeoilla, seuraavat heinäsirkkaparvia tai pysyttelevät seepra- ja antilooppilaumojen lähellä pyydystääkseen niiden ulosteilla eläviä hyönteisiä. Hyönteisten lisäksi korvakoirat syövät jyrsijöitä, lintuja ja niiden munia, liskoja, kasveja sekä hedelmiä.
Korvakoirat liikkuvat pääasiassa yöllä. Ne ovat tavallisesti yksiavioisia ja elävät pienissä ryhmissä, joihin kuuluu pariskunta poikasineen. Uros ja naaras elävät itse kaivamassaan tai toisten eläinten hylkäämässä pesäluolassa ja kasvattavat pennut (2–6 kpl) yhdessä. Poikaset ovat täysikasvuisia jo 5–6 kuukauden ikäisinä.
Korvakoiria saalistavat monet pedot ja petolinnut. Saalistajalta paetakseen korvakoira turvautuu nopeuteensa ja väistelytaitoonsa: se voi muuttaa suuntaa hämmästyttävän ketterästi.
Laahajoki

Laahajoki on Jyväskylän Puuppolassa sijaitseva joki, joka laskee Korttajärvestä Alvajärveen. Sen rantaviivan pituus on 0,8 kilometriä. Laahajokea ruopattiin laivaliikenteen vuoksi. Laahajoki on ollut Palokan kylän pohjoinen raja.
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Karsinnat

Euroopan-mestaruuskilpailujen karsintoihin osallistui yhteensä 42 maata. Karsinnat järjestettiin kaksiosaisina. Aluksi 24 maata pelasi esikarsinnat kuudessa lohkossa, joiden voittajat pääsivät jatkoon. Varsinaisella karsintakierroksella joukkueet arvottiin kuuteen neljän joukkueen lohkoon, joista voittajat ja viisi parasta toiseksi sijoittunutta pääsi lopputurnaukseen.
Lopputurnaukseen pääsivät isäntämaa Kroatian ohella
Azerbaidžan, Espanja, Italia, Portugali, Romania, Serbia, Slovenia, Tšekki, Turkki, Ukraina ja Venäjä.

Lopputurnaus

Lohkojako arvottiin 9. syyskuuta 2011. Joukkueet jaettiin UEFA-rankingin perusteella kolmeen arvontakoriin, joista kustakin otettiin jokaiseen lohkoon yksi joukkue. Ykköskoriin oli sijoitettuna Kroatia, Espanja, Italia ja Portugali.
Aron Baynes

Seurajoukkueet

Uudessa-Seelannissa syntynyt Baynes pelasi yliopistokoripalloa Washington Staten joukkueessa vuosina 2005–2009. Tämän jälkeen hän pelasi Euroopassa kaudet Liettuassa, Saksassa, Kreikassa ja Sloveniassa. Liettuassa hän voitti BC Lietuvos Rytasissa maan mestaruuden ja cup-mestaruuden vuonna 2010.
Tammikuussa 2013 Baynes siirtyi NBA:han tehtyään sopimuksen San Antonio Spursin kanssa. Heti Baynesin tulokaskaudella Spurs voitti NBA:n mestaruuden. Baynes edusti Spursia myös toisen kauden ja pelasi myös NBA:n kehityssarjaa Spursin farmijoukkueessa. Kaudet 2015–2017 Baynes edusti Detroit Pistonsia. Kesällä 2017 hän siirtyi Boston Celticsiin.

Maajoukkue

Baynes on edustanut Australian miesten maajoukkuetta muun muassa kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa 2016, missä Australia oli neljäs, ja Lontoossa 2012 sekä MM-kilpailuissa Espanjassa 2014 ja Kiinassa 2019.
Säämiskäkurkkuorneero

Koko ja ulkonäkö

Säämiskäkurkkuorneero on kooltaan noin 19 cm pitkä. Laji on selästään ja päästään oliivinruskea ja päässä on silmän ympärillä vaaleankellertävä rengas. Siivet ovat hieman selkää ruskeammat. Perä ja pyrstö ovat väritykseltään kastanjanruskeat. Säämiskäkurkkuorneeron kurkku on vaalean kellertävän ruskea. Vatsa on vaalean ruskehtava. Säämiskäkurkkuorneero muistuttaa isolehtiorneeroa (Automolus melanopezus), mutta jälkimmäisellä on oranssi kurkku ja siltä puuttuu silmää ympäröivä rengas.

Levinneisyys ja elintavat

Säämiskäkurkkuorneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Keski-Amerikassa Meksikosta Panamaan ja Etelä-Amerikassa Kolumbiasta etelään Boliviaan asti ja itään Venezuelan, Guyanan, Ranskan Guayanan ja Surinamen kautta Brasilian pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat alankometsät ja vuorten juurilla sijaitsevat metsät. Lajia tavataan pääasiassa 900–1 200 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnut elävät yleensä yksin tai pareittain ja voivat myös liittyä sekaparviin muiden lintujen kanssa. Lintu liikkuu metsän keskikerrosten kasvillisuuden joukossa. Säämiskäkurkkuorneerojen pesimäkausi kestää maaliskuusta huhtikuulle. Pesä kaivetaan törmään ja naaras munii kahdesta kolmeen valkoista munaa.
Oikeustapaus

Oikeustapaus on tuomioistuimen tai jonkin oikeussäännöksiä soveltavan viranomaisen ratkaistavaksi annettu tai jo ratkaisema asia. Oikeustapauksia ratkaistaessa käytetään apuna samankaltaisista oikeustapauksista oikeuskäytännössä aiemmin annettuja ratkaisuja, erityisesti ennakkopäätöksiä. Tällaista toimintaa helpottamaan julkaistaan Suomessa korkeimman oikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisemista oikeustapauksista valikoituja kokoelmia. Myös oikeustieteen opetuksessa aiemmilla oikeustapauksilla on keskeinen merkitys.

Oikeustapausarvostelu

Oikeustapausarvostelu on oikeustieteellisessä julkaisussa oikeuselämän käyttöön saatettu arvio johonkin oikeustapaukseen sisältyvistä seikoista ja niiden oikeudellisesta merkityksestä. Oikeustapausarvosteluja julkaistaan yleensä ennakkopäätöksistä, erilaisten lautakuntien ratkaisuista ja laillisuusvalvojien päätöksistä. Arvostelujen merkitys riippuu eri maissa käytössä olevasta oikeuslähdeopista ja myös oikeuskulttuuri sekä oikeudelliset menettelytavat aikaansaavat eroja maiden välille.
Nur al-Din

Nur al-Din, (arab. الملك العادل نور الدين ابو القاسم بن زنكي‎, al-Malik al-ʿĀdil Nūr ad-Dīn Abu l-Qāsim Maḥmūd b. Zengī (1118 – 15. toukokuuta 1174) oli turkkilaiseen zangid-dynastiaan kuulunut Aleppon emiiri ja seldžukkivaltion vasalli, joka taisteli ristiretkeläisiä ja erityisesti Tripolin kreivikuntaa vastaan 1100-luvulla. Hän oli Syyrian hallitsija vuosina 1146–1174.
Nur al-Din torjui toisen ristiretken aikana vuonna 1148 Konrad III:n ja Ludvig VII:n hyökkäyksen Damaskokseen, josta tuli vuonna 1154 hänen hallituskaupunkinsa. Hän yhdisti vuonna 1154 Syyrian ja Egyptin kukistamalla Pohjois-Afrikkaa hallinneen Fatimidien kalifaatin ja hyökkäsi menestyksellisesti Jerusalemin kuningaskuntaa vastaan. Hänen jälkeensä Syyrian valtaistuimelle tuli Saladin.
Peltotulkku

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 14,5 cm, siipien kärkiväli 25-27,5 cm ja paino 17,5-28 g. Kooltaan ja rakenteeltaan muistuttaa viherpeippoa mutta höyhenpuku aivan erivärinen: vaalean hiekanruskea, maha valkoinen, siivillä ja pyrstössä valkoista ja mustaa. Siipien yläpeitinhöyhenet ovat osittaiin ruusunpunaiset, koiraalla kirkkaammat. Koiraan nokka ja ohjas ovat mustat, naaraan ja nuoren linnun ruskea. Laulu muistuttaa hieman sekä viherpeipon että hempon laulua.
Lajin taksonomia on epäselvä. Se on luettu kuuluvaksi sekä Rhodospiza, Rhodopechys, Fringilla ja Bucanetes sukuihin. Lichtenstein antoi lajille alun perin nimen Fringilla obsoleta, Jean Cabanis Bucanetes obsoletus 1851 ja Richard Bowdler Sharpe nimesi lajin Rhodospiza obsoletaksi 1888. Uusin tutkimustulos, joka perustuu lajin DNA:han, osoittaa lajin olevan ennemminkin sukua viherpeipolle ja muille Carduelis-suvun lajeille.

Esiintyminen

Peltotulkku elää Aasiassa, paikoin Turkissa, Lähi-idässä ja Arabian niemimaalla sekä niistä itään Kaspianmeren ympäristöön ja Kiinaan saakka. Lajin kanta on elinvoimainen, Euroopan puolella arvioidaan esiintyvän 6 000–12 000 yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö

Avoimet kuivat maat, joilla kasvaa hajanaisia puuryhmiä ja pensaita. Puutarhat, viljelymaat, tienvarret. Vaatii jonkinlaisen vesistön läheisyyttä.

Lisääntyminen

Pesä on puun tai pensaan oksalla 1–5 m korkealla. Suosii Prunus-, Vitis- ja Pistachia-puita. Molemmat puolisot rakentavat pesää, rakentaminen kestää 5-7 päivää. Naaras munii 4-6 munaa, joiden keskipaino on 2,1 g. Haudonta-aika on 12-15 päivää ja vain naaras hautoo. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 2-viikkoisina ja ne itsenäistyvät 2 viikkoa tämän jälkeen.

Ravinto

Peltotulkku on siemensyöjä, joka ruokailee maassa. Lisääntymisaikana syö myös selkärangattomia.
Lehväkala

Elintavat

Lehväkala käyttää ravinnokseen pieniä äyriäisiä ja selkärangattomia. Kala lisääntyy siten, että naaras munii noin 300 munaa, jotka uros hedelmöittää. Uros hoitaa munia 3-4 päivää, kunnes ne kuoriutuvat. Poikaset saalistavat vesikirppuja ja ovat petokaloja koko elämänsä ajan.
Merete Lien

Merete Lien (s. 1952) on norjalainen kirjailija, joka syntyi Bergenissä mutta asuu nykyään Kragerössä. 
Lienin tunnetuin teos on kirjasarja Barn av stormen (Myrskyn lapsi), joka käsittää 33 kirjaa. Hän on kirjoittanut myös lukuisia yksittäisiä romaaneja kuten Bak mörket (Pimeyden takana), Vinterlys (Talvivalo) ja Kongens bror (Kuninkaan veli).
Thunderclap Newman

Thunderclap Newman oli Iso-Britanniasta Lontoosta kotoisin ollut yhtye. Kokoonpano toimi vuosina 1969–1970. Ainoa menestyskappale oli heinäkuussa 1969 Britannian listan 1. sijan saavuttanut "Something In The Air".
Kokoonpano ei aluksi ollut oikea yhtye vaan studioon nauhoitusta varten koottu ryhmä. Rumpali ja laulaja John "Speedy" Keene oli saanut sävellyksensä "Armenia City in the Sky" The Who -yhtyeen The Who Sell Out -albumille. Tehtyään kappaleen "Something in the Air" hän esitti toistuvia pyyntöjä The Who -yhtyeen Pete Townshendille saada levyttää se yhtyeen perustamalle Track-levymerkille.
Townshend pyysi studioon muusikoita, jotka olivat kitaristi Jimmy McCulloch ja kosketinsoittaja Andy "Thunderclap" Newman. Keene soitti rummut ja lauloi. Session tuotti Townshend ja hän soitti nimettömänä basso-osuudet nauhoituksessa. Kokoonpano nimettiin kosketinsoittajan lisänimen mukaan.
"Something In The Air" nousi yllättävästi Iso-Britannian single-myyntilistojen ykköseksi heinäkuussa 1969. Yhdysvalloissa se nousi sijalle 37. Esiintymisiä varten kokoonpanoon otettiin basisti Jim Avery sekä rumpali Jack McCulloch. Townshend tunsi McCullochin veljekset näiden One In A Million -yhtyeen oltua The Who-yhtyeen konserttien avaajana. Speedy Keene siirtyi laulajaksi.
Yhtye ei kuitenkaan hioutunut kunnolla yhteen ja konsertit eivät onnistuneet parhaalla tavalla. Hittikappaletta ei myöskään osattu hyödyntää oikein. Thunderclap Newman teki albumin Hollywood Dream, jonka materiaalin sävelsi suurelta osin Keene. Yhtye hajosi 1970.
"Something In The Air" on ollut elokuvissa The Magic Christian ja Strawberry Statement.
Salla Huovinen

Salla Huovinen (o.s. Suhonen, s. 9. toukokuuta 1969) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi vuosina 1990–1999 naisten pääsarjatasolla. Hänen kasvattajaseuransa on Puurtilan Kisa-Pojat.
Huovinen on pesäpallon kaksinkertainen Suomen mestari vuosilta 1991 ja 1999. Hänet on valittu vuoden lukkariksi vuosina 1996–1999. Pääsarjatasolla Huovinen edusti neljää eri seuraa: Ikaalisten Tarmoa, Ylihärmän Pesis-Junkkareita, Viinijärven Urheilijoita ja Siilinjärven Pesistä. Huovinen sai myös kaksi kertaa Kultainen räpylä -palkinnon.
Juri Ljubimov

Juri Petrovitš Ljubimov (ven. Юрий Петрович Любимов; 30. syyskuuta 1917 Jaroslavl, Venäjän tasavalta – 5. lokakuuta 2014 Moskova) oli venäläinen teatterinäyttelijä ja -ohjaaja, joka tunnetaan erityisesti Taganka-teatterin perustajana.
Juri Ljubimov syntyi Jaroslavlissa Venäjän tasavallan aikana. Hän opiskeli teatterityötä Štšukin-teatterikoulussa 1930-luvulla ja palveli toisen maailmansodan ajan neuvostoarmeijassa (mm. Suomen-rintamalla). Sodan jälkeen hän liittyi Jevgeni Vahtangovin teatteriin. Ljubimov sai Stalin-palkinnon vuonna 1952 ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1953. Hän ryhtyi opettamaan teatterityötä vuonna 1963 ja perusti seuraavana vuonna Taganka-teatterin Moskovaan. Teatterista tuli Ljubimovin aikana Moskovan suosituimpia, ja näyttelijäkaartiin kuuluivat muiden muassa Vladimir Vysotski ja Alla Demidova. Ljubimov toi näyttämölle myös Mihail Bulgakovin teoksen Saatana saapuu Moskovaan, joka oli ilmestynyt sensuroituna.
Vysotskin kuoleman jälkeen neuvostoviranomaiset kielsivät kaikki Ljubimovin ohjaustyöt, ja vuonna 1984 häneltä riistettiin Neuvostoliiton kansalaisuus. Tämän jälkeen Ljubimov työskenteli ulkomailla, mutta palasi Taganka-teatteriin vuonna 1989. Vuonna 1992 hänelle myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan arvonimi ja 2011 Euroopan parlamentin teatterin erikoispalkinto. Vuonna 2011 hän luopui Taganka-teatterin johtajuudesta palkkakiistan takia.
Ljubimov ohjasi näytelmiä myös Suomessa (Kansallisteatterissa ja Tampereen teatterikesässä). Häneltä on suomennettu muistelmateos Pyhä tuli.
Ljubimov kuoli 97-vuotiaana Moskovassa vuonna 2014.
Paavo E. S. Elo

Paavo Elias Samuli Elo (20. elokuuta 1911 Ähtäri – 17. lokakuuta 1963 Turku) oli suomalainen opettaja ja kirjaillisuudentutkija.
Ralph Waite

Ralph Waite (22. kesäkuuta 1928 White Plains, New York – 13. helmikuuta 2014 Palm Desert, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli 1970-luvulla tunnetuksi roolistaan televisiosarjassa Waltonin perhe.
Waite syntyi White Plainsissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän valmistui Bucknellin ja Yalen yliopistoista. Hänestä tuli presbyteerinen pappi.
Waitella oli Waltonin perheen ulkopuolella myös useita elokuvarooleja. Hän oli kahdesti ehdolla Emmyn saajaksi ja pyrki kahdesti liittovaltion kongressiinkin.
Elizabeth Bradford Holbrook

Elizabeth Bradford Holbrook CM, O.Ont (7. marraskuuta 1913 Hamilton, Ontario, Kanada – 23. helmikuuta 2009) oli Kanadan tunnetuimpia kuvanveistäjiä.
Holbrook opiskeli vuosina 1937–1938 Emanuel Hahnin johdolla sekä lisäksi Ontario College of Artissa, Lontoon Royal College of Artissa ja Cranbrook Academy of Artissa. Hän sai vuonna 1948 opetusta Carl Millesiltä.
Holbrook sai kotimaassaan useita korkeita palkintoja töistään. Hänestä tehtiin vuonna 1995 Kanadan ja vuonna 1997 Ontarion ritarikunnan jäsen.
Hänen tunnetuimpia töitään ovat Winston Churchillin rintakuva ja George Bernard Shaw'n patsas Ontarion Niagara-on-the-Lakessa.