google/wiki40b huggingface dataset:
Arthur Polson

Arthur Ludwig Polson (2. maaliskuuta 1934 Vancouver – 25. helmikuuta 2003 Vancouver) oli kanadalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli Kanadassa, Kaliforniassa ja New Yorkissa. Hän oli vuosina 1954–62 Vancouverin sinfoniaorkesterin jäsen ja oli solistina Dmitri Šostakovitšin ensimmäisen viulukonserton Kanadan-ensiesityksessä vuonna 1958. Vuosina 1962–4 Polson toimi Victorian sinfoniaorkesterin ja vuosina 1966–86 Winnipegin sinfoniaorkesterin konserttimestarina.
Polson johti kapellimestarina muun muassa Alan Hovhanessin uusien teosten esityksiä. Hän johti Vancouverin nuorisosinfoniaorkesteria ja esiintyi sen kanssa Saksassa, Itävallassa, Tšekissä, Venäjällä, Skotlannissa ja Australiassa. Polson toimi opetustehtävissä Manitoban yliopistossa vuosina 1970–1.
Polson oli tuottelias säveltäjä, ja hän sai vaikutteita Alun Hoddinottilta, Sergei Prokofjevilta, Dmitri Šostakovitšilta ja Ralph Vaughan Williamsilta. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa konserttoja useille soittimille ja kaksi jousikvartettoa (1966, 1974). Polson meni naimisiin Nora Borrowmanin kanssa. Puoliso oli työskennellyt muun muassa lapsinäyttelijänä Hollywoodissa.
Andy Soucek

Andy Christian Soucek (s. 14. kesäkuuta 1985 Madrid) on espanjalainen autourheilija. Hän ajoi kaudella 2007 GP2-sarjassa David Price Racing -tallissa ollen loppupisteissä kuudestoista 15 pisteellä. Kaudella 2008 hän kilpaili Super Nova Racing tallissa sijoittuen sijalle 14. loppupisteissä. Soucek kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa vuonna 2008 saavuttaen yhden kolmossijan. Soucek voitti Formula 2 -sarjan mestaruuden kaudella 2009. Vuonna 2010 Soucek toimi Virgin tallin testikuljettajana yhdessä Luiz Razian kanssa.
Ennen GP2-uraansa Soucek on ajanut muun muassa Renault World Series -sarjassa, jossa hän kaudella 2006 sijoittui loppupisteissä neljänneksi. Soucek voitti Espanjan F3 sarjan mestaruuden vuonna 2005. Soucek kilpaili myös Superleague Formula sarjassa vuonna 2008.
Gustav Klutsis

Gustav Klutsis (latv. Gustavs Klucis, ven. Густав Густавович Клуцис, Gustav Gustavovitš Klutsis) (4. tammikuuta 1895 – 26.helmikuuta 1938) oli latvialais-neuvostoliittolainen valokuvaaja ja konstruktivistisen avantgarde-taiteen tekijä. Hän on tunnettu yhdessä vaimonsa ja pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Valentina Kulaginan kanssa tekemästään Neuvostoliiton vallankumouksellisesta ja stalinistisesta propagandasta. Hänen nimestään käytetään suomen kielessä sekä latviankielistä asua Gustavs Klucis että venäjänkielistä asua translitteroidussa muodossa Gustav Klutsis.

Elämäkerta

Klutsis syntyi Latviassa Rūjienassa. Hän opiskeli taidekoulussa Riiassa vuosina 1912–1915.   
Hän päätyi Venäjälle vuonna 1915 tsaarin armeijassa ja päätti jäädä sinne lokakuun vallankumouksen jälkeen latvialaisten tarkka-ampujien joukossa. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän alkoi tutustua taiteeseen Kazimir Malevitšin ja Antoine Pevsnerin oppilaana ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueseen. Hän tutustui Valentina Kulaginaan, ja he avioituivat. Hän valmistui Valtion taidekoulusta VKhUTEMASista. Hän jatkoi koulun väriteorian professorina vuodesta 1924, kunnes koulu suljettiin vuonna 1930.
Klutsis opetti, kirjoitti ja tuotti Neuvostoliiton valtiollista poliittista taidetta koko loppuelämänsä. Pariskunnan taide oli omistettu edistämään Josif Stalinin henkilökulttia.
Huolimatta aktiivisesta ja uskollisesta palvelusta Neuvostoliiton kommunistiselle puolueelle Klutsis pidätettiin Moskovassa 17. tammikuuta 1938, kun hän valmistautui lähtemään New Yorkin maailmannäyttelyyn. Epätietoisuus Klutsisin kohtalosta jatkui vuoteen 1989 saakka, jolloin todettiin, että hänet oli teloitettu Stalinin vainoissa pian vangitsemisensa jälkeen vuonna 1938.
Klutsis on yksi neljästä taiteilijasta, jotka keksivät poliittisen valokuvamontaasin 1918 (yhdessä saksalaisen dadaistien Hannah Höch ja Raoul Hausmann sekä venäläisen El Lisitskin kanssa). Hän työskenteli El Lisitskin kanssa kansainvälisessä näyttelyssä Kölnissä ja Pariisissa vuonna 1937.
Laistrygonit

Laistrygonit (muinaiskreikaksi Λαιστρυγόνες, Laistrugónes, lat. Laestrygones) oli kreikkalaisessa mytologiassa jättiläisten kansa, joka harrasti ihmissyöntiä ja kuvattiin muutenkin äärimmäisen barbaariseksi. He eivät harjoittaneet maanviljelyä vaan ainoastaan karjankasvatusta. Laistrygonien esi-isäksi mainitaan Laistrygon, Poseidonin ja Gaian poika.
Harharetkillään Odysseus poikkesi heidän maahansa sen jälkeen, kun hän oli lähtenyt Aioloksen saarelta, ja ennen kuin hän oli vieraillut Kirken luona Aiaian saarella. Hän menetti täällä suuren osan miehistöstään ja laivansa, jotka laistrygonit rikkoivat, yhtä lukuun ottamatta.
Laistrygonien kaupungin nimeksi kerrotaan Lamos, ja heidän kuninkaakseen nimetään Antifates, jonka tytär tapasi Odysseuksen tiedustelijat Artakian lähteellä. Tytär toi tiedustelijat isänsä luo, joka söi yhden heistä herkkupalanaan. Homeroksen versiossa annetaan ymmärtää, että kaupunki, johon Odysseus rantautui, olisikin Telepylos, ja Lamos laistrygonien kuninkaan nimi.
Odysseus onnistui pakenemaan pienen osan kumppaneistansa kanssa alukselleen, joka ainoana oli ankkuroitu sataman ulkopuolelle laistrygonien tuhotessa kaikki satamassa olevat alukset miehistöineen heittämällä niitä kalliolta valtavilla kiven järkäleillä.
Laistrygonien maan sijainti ei ole tiedossa, mutta myöhemmät kreikkalaiset sijoittivat sen Sisiliaan, ja siellä erityisesti Etnan juurelle. Tosin viitteet maahan, jossa aurinko ei koskaan laskenut – Helios pysähtyi siellä tarun mukaan sekä matkallaan länteen että palatessaan takaisin itään – antaa ymmärtää sen sijainneen hyvinkin pohjoisessa, mutta siinäkin tapauksessa, että Odysseus olisi käyttänyt itäistä reittiä, maa on sijoitettu Mustanmeren rannikoille.
Rekombinaatio

Rekombinaatio on uusien ominaisuusyhdistelmien syntymistä suvullisessa lisääntymisessä, vanhemmilta periytyvien ominaisuuksien uudelleen järjestyessä.
Aitotumaisilla eliöillä rekombinaatiota aiheuttaa meioosin vähennysjakautumisessa tapahtuva vastinkromosomien satunnainen konjugoituminen ja sukusolujen sattumanvarainen yhdistyminen hedelmöityksessä. Jälkeläisen kummaltakin vanhemmaltaan saama kromosomin kopio voi sattumanvaraisesti periytyä joko tämän äidiltä tai isältä, ja eri kromosomien kohdalla isovanhempien perimät yhdistyvät näin satunnaisesti toisistaan riippumatta.
Kromosomien välinen rekombinaatio mahdollistaa suuren määrän uusia ominaisuusyhdistelmiä. Esimerkiksi ihmisen haploidinen kromosomiluku on 23, joten erilaisia siittiöitä voisi muodostua pelkästään kromosomien segregaation tasolla 2²³ eli noin 8 400 000. Erilaisia munasoluja voi syntyä yhtä monta. Samojen vanhempien jälkeläisten mahdollisia ominaisuusyhdistelmiä tulee siis 2⁴⁶ kappaletta. Näin ollen perheeseen ei käytännössä voi syntyä kahta perimältään samanlaista lasta (poikkeuksena identtiset kaksoset).
Perimän uudelleenjärjestelyä meioosissa tapahtuu myös kromosomien eri osien välillä tekijäinvaihdunnan eli crossing-overin seurauksena, mikä moninkertaistaa rekombinaation määrän.
Bakteereilla on kolme rekombinaatiotapaa: transformaatio, konjugaatio ja transduktio.
Evoluution kannalta rekombinaatiolla on hyvin keskeinen merkitys, koska se mahdollistaa eliöiden geneettisen sopeutumisen muuttuviin olosuhteisiin. Geenikartoitusmenetelmä kytkentäanalyysi hyödyntää geenimerkkien tuottamaa tietoa rekombinaatioista.
Hmongit

Asuinalue ja lukumäärä

Hmongit asuttavat vuoristoseutuja Lounais-Kiinassa, pohjoisessa Indokiinassa, Thaimaassa ja Burmassa. Kiinassa hmongit luokitellaan virallisissa väestönlaskennoissa miaoiksi, joille he ovatkin läheistä sukua. Kiinan miaoista noin 3 miljoonaa on hmongeja. Vietnamissa hmongeja on noin 300 000, Laosissa 200 000 ja Thaimaassa 50 000. Vietnamin sodan ja sen seurausten myötä monet hmongit etenkin Laosista muuttivat pakolaisina läntisiin maihin, kuten Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Ranskaan ja Australiaan. Hmongien diaspora käsittää yhteensä noin 320 000 henkilöä.

Historia

Hmongien alkuperästä on useita eri legendoja ja teorioita, mutta todennäköisimmin he ovat lähtöisin Keltaisenjoen alueelta. Kiinalaisessa historiankirjoituksessa he esiintyvät usein kapinallisina Kiinan keskusvaltiota vastaan. Yhteenottoja han-kiinalaisten kanssa sattui etenkin han-kiinalaisten levittäytyessä Etelä-Kiinaan Song-dynastian valtakaudelta lähtien. Hmongeja alkoi muuttaa Kaakkois-Aasiaan Vietnamin, Laosin ja Thaimaan puolelle 1800-luvulta lähtien. Vietnamissa ja Laosissa hmongit päätyivät Ranskan siirtomaavallan alaisuuteen. Vuonna 1919 hmongien keskuudessa Laosissa syttyi laaja kapina siirtomaavallan verotusta vastaan. Kapinan tukahduttamiseen kului useampia vuosia.
1960-luvulla CIA värväsi hmongeista ”kuninkaallisen Laosin armeijan”, joka taisteli Ho Chi Minhin huoltotietä käyttäviä vietnamin sissejä vastaan. Osa vastarinta-armeijan jäsenistä, ml. kenraali Vang Pao pääsi Yhdysvaltoihin amerikkalaisten vetäydyttyä Kaakkois-Aasiasta ja asettui lähinnä Kaliforniaan. Kun Pathet Lao -puolue otti vallan Laosissa, se vannoi tuhoavansa hmongit Laosista. Noin 300 000 hmongia on paennut tämän jälkeen Laosista ja osa kansan jäsenistä piilottelee viidakossa edelleen täysin erossa ulkomaailmasta. Thaimaa on palauttanut useita tuhansia hmong-pakolaisia Laosiin.
Vuonna 2007 Yhdysvalloissa paljastui hmongien salaliittohanke vallan kaappaamiseksi Laosissa. Thaimaassa etenkin oopiumin tuotannon kieltäminen vuonna 1959 johti hmongien aseelliseen vastarintaan heidän tukiessaan Thaimaan kommunistista puoluetta.
Mary Whitehouse

Mary Whitehouse CBE (13. kesäkuuta 1910 Nuneaton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 23. marraskuuta 2001 Colchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen aktivisti, joka kampanjoi kristillisen moraalin ja säädyllisyyden puolesta.
Vuonna 1964 Whitehouse järjesti ystävänsä kanssa "Clean Up TV" -kampanjan, josta kehittyi seuraavana vuonna National Viewers' and Listeners' Association -järjestö (tunnetaan nykyään nimellä Mediawatch-uk). Televisioyhtiö BBC oli 1960-luvulla Whitehousen kritiikin pääasiallinen kohde. NVLA:n mukaan vapaamielinen yhteiskunta oli vahingollinen kansakunnan moraalille, joten järjestö jatkoi toimiaan edelleen 1970-luvulla, jolloin se kampanjoi pitkään televisiosarja Doctor Whota vastaan. Järjestö onnistui saamaan Stanley Kubrickin elokuvan Kellopeliappelsiini pois teatterilevityksestä.
Whitehouse taisteli moraalin puolesta myös televisio- ja elokuva-alan ulkopuolella. NLVA haastoi Gay News -lehden oikeuteen jumalanpilkasta, kun se oli julkaissut runon The Love That Dares Speak Its Name. NLVA voitti jutun oikeudessa äänin 10–2. Whitehouse haastoi henkilökohtaisesti vuonna 1982 Britannian kansallisteatterin sen näytelmän Romans in Britain homoraiskauskohtauksen takia. Whitehouse oli jo voittamassa tapausta, mutta veti kuitenkin haasteensa lopulta pois.
Broadcasting Standards Council perustettiin vuonna 1988, ja Whitehousen merkityksen sen perustamiseen myönsi BSC:n ensimmäinen puheenjohtaja William Rees-Mogg. Whitehouse jäi virallisesti eläkkeelle vuonna 1994, ja hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen colchesterilaisessa hoitokodissa vuonna 2001.
Whitehouse joutui kampanjoidensa takia myös populaarikulttuurin kohteeksi. Vuonna 1989 BBC:llä alkoi komediasarja The Mary Whitehouse Experience, jonka huumori suuntautui Whitehousen ylimieliseen moraaliin. Pink Floyd käsitteli Whitehousea säkeen verran kappaleessaan "Pigs (Three Different Ones)". Myös Deep Purple kritisoi Whitehousea biisissään Mary Long, albumilla Who Do We Think We Are,1973).
HMS Porpoise (S01)

Palvelus

Alus upposi maalilaivana 1985.
Hugh Rossi

Sir Hugh Alexis Louis Rossi (s. 21. kesäkuuta 1927) on brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1966–1992; vuoteen 1983 vaalipiirinä oli Hornsey, sen jälkeen Hornsey and Wood Green.
Riku Rinkama

Riku Rinkama (20. syyskuuta 1944 – 15. helmikuuta 1988) oli suomalainen ekonomi ja lakimies, joka tunnettiin ennen asianajajauraansa televisioesiintyjänä ja tv-ohjelmien tekijänä.
Rinkama teki 1960-luvulla television nuortenohjelmia kuten Pii ja Nuoriso-69. Vuonna 1973 hän toimitti yhdessä Paavo Kähkölän kanssa Yle TV1 -kanavalle kolmiosaisen asiaohjelmasarjan Suomen perustuslait.
Rinkama näytteli pieniä lakimieshahmojen sivuosia elokuvissa Kahdeksan surmanluotia (1972) ja Jäniksen vuosi (1977).
Vuonna 1971 Rinkama valittiin Varusmiesliiton ensimmäiseksi pääsihteeriksi. Vuonna 1977 Rinkama oli mukana perustamassa mielipidelehti Näköpiiriä.
Rinkama kuoli 43-vuotiaana ollessaan valmistelemassa väitöskirjaansa. Hänen vanhempansa olivat kapellimestari Nils Rinkama ja Irja Rinkama, o.s. Harju.
Samuli Haataja

Samuli Haataja (s. 1. huhtikuuta 1976) on toinen The Crash -yhtyeen perustajista. Samuli ja toinen The Crash -yhtyeen perustajajäsen, laulaja/kitaristi Teemu Brunila tapasivat rippileirillä vuonna 1991. He perustivat bändin ja päättivät hakea samaan lukioon. Haataja soitti yhtyeessä bassoa ja lauloi taustoja.
Koulutukseltaan Samuli Haataja on biologian opettaja ja jatko-opiskelija Turun yliopiston biodiversiteettitutkimuksen osastossa, mutta nykyään hän opettaa Nousiaisissa, Henrikin Koulun yläasteella.
Espoo Metro Areena

Historia

Monitoimiareenan suunnitteli arkkitehtitoimisto Matti Savolainen Oy, ja rakennusprojektista vastasi Rakennuttajatoimisto CMC Oy. Noin 20 miljoonan euron hintainen hanke rahoitettiin pääosin yksityisillä varoilla kuten sponsorisopimuksilla sekä aitioiden ja klubi-istuinten myynnillä. Ensimmäinen yleisötapahtuma järjestettiin 28. tammikuuta 1999, kun hallissa pelattiin jääkiekon SM-liigan ottelu Blues–HIFK, jonka HIFK voitti maalein 3–1. Vuonna 2001 areenan pääomistajaksi tuli liikemies Jussi Salonojan omistama Erja-yhtymä Oy.
Henkilöstöpalveluyritys Barona tuli hallin nimisponsoriksi kymmenvuotisella sopimuksella tammikuussa 2009. Sitä ennen rakennus tunnettiin LänsiAuto Areenan nimellä. Barona Areenan nimi päätettiin vaihtaa, kun Espoon kaupunki sopi hallia hallinnoivan yrityksen kanssa yhteistyösopimuksen 2015. Nimi vaihtui virallisesti 7. lokakuuta 2015.

Ominaisuudet

Halli on rakennettu nykytrendin mukaisesti helposti muunneltavaksi urheilun ja viihteen monitoimihalliksi. Hallin yleisökapasiteetti vaihtelee tilaisuuksien mukaan. Jääkiekko-ottelussa kiinteitä istumapaikkoja on 6 982. Lisäksi hallissa on ravintolatiloja sekä runsaasti erikokoisia aitioita ja kokoustiloja. Areenan pääasiallinen käyttäjä oli vuoden 2016 konkurssiinsa asti jääkiekon SM-liigassa pelannut Espoo Blues. Hallissa ovat esiintyneet myös Suomen jääkiekko- ja koripallomaajoukkue, Korisliigassa pelaava Espoon Honka ja Salibandyliigaa pelaava Esport Oilers. Hallissa on pelattu myös kaksi KHL-jääkiekkoliigan ottelua. Palloilun lisäksi areena on isännöinyt mm. nyrkkeily-, taitoluistelu-, tanssi- ja vapaaottelukilpailuja. Musiikkiviihteen puolelta hallissa ovat vierailleet monet kotimaiset ja kansainväliset artistit. Uuden Musiikin Kilpailu on järjestetty areenalla neljä kertaa; 2013, 2014, 2017 ja 2018. Urheilun ja viihteen ohella areena on toiminut erilaisten messu-, myynti- ja yritystapahtumien näyttämönä.
Espoo Metro Areenan yhteydessä on harjoitushalli, jonka tehtävänä on palvella mm. Espoo Bluesin junioritoimintaa. Noin 500-paikkainen halli valmistui elokuussa 2015.
Bob Holt

Ura

Holt aloitti uransa teatterin parissa ja teki samalla kaksi pientä elokuvaroolia elokuvissa Julius Caesar ja The Great St. Louis Bank Robbery. Vuonna 1968 hän siirtyi ääninäyttelijäksi tehden kaikki äänet lyhytanimaatioon Johnny Learns His Manners.
Vuonna 1970 Holt sai ensimmäisen päärooliin animaatiosarjasta Doctor Dolittle, jossa hän toimi sarjan päähahmon tohtori John Dolittlen äänenä. Hän teki 1970-luvulla useita rooleja lyhytanimaatioihin ja oli myös mukana Hanna-Barberan tuottamassa The New Tom & Jerry Show’ssa.
1980-luvulla Holt jatkoi useiden lyhytanimaatioiden parissa ja lainasi ääntään Smurffeihin vuosina 1982–1985. Samalla hän oli Hulkin äänenä The Incredible Hulk -animaatiosarjassa, johon hän teki myös sivuääniä. Holt oli mukana myös Challenge of the GoBotsissa.
Holt kuoli sydänkohtaukseen Van Nuysissa, Kaliforniassa 56-vuotiaana.
Sähkövoimatekniikka

Sähkövoimatekniikka eli vahvavirtatekniikka on tekniikan ala, joka tutkii sähköenergian tuotantoa, siirtoa, jakelua ja käyttöä. Sähkövoimatekniikka on monialaista, ja sen yhteydessä sovelletaankin erittäin monipuolisesti eri tieteen ja tekniikan osa-alueita. Sähkövoimatekniikka voidaan jakaa eri osa-alueisiin.

Sähköenergian tuotanto

Sähkön tuotanto tapahtuu sähkövoimalaitoksissa, joita on useita erityyppisiä. Kaikissa näissä on kuitenkin sama perusperiaate: energiaa muunnetaan jostakin muodosta sähköenergiaksi erilaisten energianmuunnosprosessien avulla.

Sähkön siirto ja jakelu

Koska sähkövoimalaitokset sijaitsevat usein maantieteellisesti kaukana sähköenergian kulutusalueilta, täytyy tuotettu sähköenergia siirtää tuotantolaitoksilta kuluttajille sähköverkkoja pitkin. Sähköverkot voidaan jakaa sähkönsiirto- ja sähkönjakeluverkkoihin. Sähkönsiirtoverkoilla sähköenergia siirretään voimalaitoksilta kulutusalueiden läheisyyteen, josta se edelleen siirretään jakeluverkon kautta kuluttajille. Suomessa sähkönsiirtoverkoksi luokitellaan kaikki 220-400 kV:n verkot ja osa 110 kV:n verkoista. Kaikki muut verkot ovat jakeluverkkoja. Suomessa sähkönsiirtoverkon omistaa ja sitä hallitsee kantaverkkoyhtiö Fingrid. Sähkönjakeluverkkoja omistavat sähkönjakeluverkkoliiketoimintaa harjoittavat verkkoyhtiöt, teollisuuslaitokset tms. tahot.

Sähkömarkkinat

Sähkömarkkinat käsittää sähköenergian tuotannon taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna, sähkönsiirtoverkkoliiketoiminnan, sähkönjakeluverkkoliiketoiminnan sekä sähkökaupan. Sähköenergia on lähes poikkeuksetta kaupallinen tuote. Sähkönkäyttäjät joutuvatkin maksamaan käyttämästään sähköenergiasta tietyn hinnan sähköä myyvälle taholle. Lisäksi sähköverkkojen omistajat veloittavat sähkönkuluttajilta käyttömaksua sähköverkkonsa käyttämisestä. Suomessa kuluttaja voi ostaa sähköenergiansa miltä tahansa sähköä myyvältä yhtiöltä, mutta sähköverkon käytöstä perittävä käyttömaksu tulee maksaa käytetyn sähkönjakeluverkon omistajalle. Energiamarkkinavirasto valvoo Suomessa sähkömarkkinoiden toimintaa.

Suurjännitetekniikka

Suurjännitetekniikka käsittelee jännitteisten johtimien ympärillä olevia eristysrakenteita ja niihin kohdistuvia ylijännitteitä. Sähköverkoissa (ja erityisesti sähkönsiirtoverkoissa) käytetään suuria jännitteitä ja tällöin on tärkeää, että ymmärretään eri käyttö- ja häiriötilanteisiin liittyvät suurjänniteilmiöt ja osataan varautua niihin. Tämä on ehdoton edellytys luotettavien ja teknistaloudellisesti järkevien sähkövoimajärjestelmien käytölle ja suunnittelulle.

Sähkönkäyttötekniikka

Sähkönkäyttötekniikka käsittelee sähköenergian tuotannolle käänteistä prosessia, eli sähköenergian muuntamista johonkin toiseen energiamuotoon. Sähkönkäyttötekniikka sisältää esimerkiksi sähköenergian muuttamisen mekaaniseksi energiaksi (mm. sähkömoottorit) tai lämpöenergiaksi (eri sähkölämpötekniikat). Usein myös tehoelektroniikan (käsittelee sähköenergian muokkaamista haluttuun muotoon) ajatellaan kuuluvaksi sähkönkäyttötekniikan piiriin.
Kalliolammi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Kangasjärven alueeseen (35.492) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,7 metriä mpy.
Susan Blakeslee

Ura

Blakeslee aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä ja teki ensimmäisiä äänirooleja animaatioihin, kuten Cow & Chicken ja Angry Beavers. Vuonna 2001 Blakeslee tuli tunnetuksi, kun hän sai ensimmäisen pääroolinsa Fairly Odd Parentsista. Hän ääninäyttelee sarjassa Timmyn äitiä sekä haltiakummi Wandaa. Elokuvassa Shrek kolmas Blakeslee toimii ilkeän kuningattaren äänenä.
Blakeslee on tehnyt äänirooleja videopeliin EverQuest II sekä  Kingdom Hearts, BioShock - ja God of War -pelisarjoihin.
Tuomenlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Michal Šanda

Michal Šanda (s. 10. joulukuuta 1965 Praha) on tšekkiläinen kirjailija.
Westmalle (panimo)

Westmallen panimo (Brouwerij der Trappisten van Westmalle) on belgialainen luostaripanimo. Se sijaitsee Westmallen kylässä, Belgiassa Onze-Lieve-Vrouw van het Heilig Hart -sisterssiläisluostarissa.
Westmalle on suurin ja kaupallisin trappist-oluita tuottavista panimoista. Luostari tuottaa myös maitoa ja juustoa. Panimo valmistaa kolmea erilaista pintahiivaolutta.

Historiaa

Luostari perustettiin vuonna 1794, mutta trappistiluostari siitä tuli vasta 22. huhtikuuta 1836. Samana vuonna apotti Martinus Dom aloitti pienen panimon rakentamisen, ja 10. joulukuuta tarjoiltiin lounaalla ensimmäisen kerran oman panimon olutta. Alkuvuosina olutta tehtiin vain omaan tarpeeseen. Paikallinen myynti luostarin porteilta alkoi vuonna 1856 ja tukkukauppa vuonna 1921.
Westmalle on pannut tummaa olutta vuodesta 1856, mutta nykyinen dubbel perustuu ensi kerran vuonna 1926 tehdyn oluen reseptiin.
Vuonna 1934 panimo kehitti ensimmäisen tripel-tyyppisen trappist-oluen. Sekä dubbelin että tripelin on sanottu saaneen alkunsa Westmallesta.
Panimoon rakennettiin uudet tuotantotilat vuonna 1991 ja uusi pullotuslinja vuonna 2000. Nykyinen pullotuskapasiteetti on 45 000 pulloa tunnissa ja vuosittainen tuotantomäärä 120 000 hehtolitraa (2004).
HMS Crane (1896)

Palvelus

Alus palveli Välimerellä 1902-1904 ja se vieraili Gibraltarilla 1912, mutta muuten se palveli Britteinsaarilla. Alus myytiin romutettavaksi 10. kesäkuuta 1919.
Onni Toivonen

Onni Kustaa Toivonen (18. maaliskuuta 1894 – 12. kesäkuuta 1968) oli suomalainen poliitikko ja ministeri. Hän edusti Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta. Toivonen toimi kansanhuoltoministerinä 29. heinäkuuta.1948 – 17.maaliskuuta.1950 ja sen ohella ministerinä kauppa- ja teollisuusministeriössä marraskuusta 1949 alkaen.
Toivanen toimi työväenliikkeessä nuoresta asti. Vuoden 1918 sodan jälkeen hänet tuomittiin kuritushuoneeseen, mistä hän vapautui 1920. Armahduksen jlkeen hänestä tuli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton sihteeri.
Osuustoimintaliikkeessä Toivonen työskenteli merkittävän osan elämästään, minkä jälkeen kansanhuolto oli hänen vastuullaan kymmenen vuoden ajan. Kansanhuoltajan tehtävässä ollessaan Toivonen koordinoi Suomessa tapahtuvaa tuotantoa, myyntiä ja ruokahuoltoa. Tehtävänsä takia hän sai paljon vihamiehiä. Taloudellisesti vaikeista ajoista huolimatta hän onnistui kuitenkin keräämään huomattavia lahjoituksia Työväen Akatemialle ja Suomen Kulttuurirahastolle. Hän toimi läheisessä yhteistyössä Väinö Tannerin kanssa.
Toivonen toimi kauppa- ja teollisuusministerinä ja myöhemmin Neste Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana. Kun Urho Kekkonen antoi määräykseen ottaa maalaisliiton puoluesihteeri Arvo Korsimo mukaan Nesteen johtokuntaan, Toivonen huolehti käskyn käytännön toimeenpanosta. 
Toivonen työskenteli myös Yleisradion johtajana, kunnes jäi eläkkeelle 1960-luvulla. Hän oli edelläkävijä suomalaisessa radiotoiminnassa ja mainonnassa.