Robert Anton Wilson

Elämä

Robert Anton Wilson syntyi metodistisairaalassa, Brooklynissa, New Yorkissa ja vietti ensivuotensa Brooklynin Flatbushissa, mistä hän noin neljän tai viiden vuoden ikäisenä muutti perheensä kanssa Brooklynin Gerritsen Beachiin, missä hän eli kunnes täytti 13.
Wilson kärsi poliosta nuorena, minkä seurauksena hänelle kehittyi postpoliosyndrooma, joka oli vuosikymmeniä heikkolaatuinen, tai olematon. Vanhemmaksi tullessaan Wilsonin oireet pahenivat, ja hänen jalkansa — ja muu ruumiinsa — heikkenivät pahasti. Wilsonin kaaduttua kesäkuussa 2006 postpoliosyndrooma muuttui niin pahaksi, että hän joutui sairaalaan.
Poliittiseen The Huffington Post -blogiin kirjoittava Paul Krassner raportoi 22. kesäkuuta 2006 Robert A. Wilsonin olevan kuolinvuoteellaan läheistensä ja hoitajien ympäröimänä. Wilson jäi henkiin, mutta oli vuoteenomana siitä lähtien.
Kirjailija Douglas Rushkoff ilmoitti 2. lokakuuta 2006 Wilsonilla olevan suuria taloudellisia ongelmia.
Rawilson.comin etusivu sisälti 3. lokakuuta lähtien pyynnön lahjoituksista RAW:n sairaalakuluihin. Slashdot, Boing Boing ja Church of the SubGenius osallistuivat kampanjaan linkittämällä Rushkoffin pyyntöön.
10. lokakuuta hänen kotisivuillaan kerrottiin lahjoituksia tulleen yli odotusten, ja että ne riittäisivät ainakin puoleksi vuodeksi.

Kirjoitukset

Wilsonin tunnetuin teos Illuminatus!-trilogia (1975) (julkaistu Suomessakin Liken kustantamana), jonka hän kirjoitti yhdessä Robert Shean kanssa, tutki humoristisesti yhdysvaltalaisten salaliittoja koskevaa vainoharhaisuutta. Suuren osan kirjojen oudoimmasta materiaalista on peräisin kirjeistä, joita lähetettiin Playboy-lehden "Playboy Forumiin", jonka toimittajina Wilson ja Shea työskentelivät. Kirjat sekoittavat todellisuutta mielikuvituksen kanssa saadakseen lukijansa tilaan, jota Wilson nimittää "Operation Mindfuckiksi". Trilogia, kuten monet muut Wilsonin kirjoituksista, sisältää Celinen lakeina tunnetuiksi tulleet anarkistiset aksioomat. Wilson laajensi useita Illuminatus!-kirjojen teemoista myöhemmissä kirjoituksissaan.
Trilogia voitti libertaristisen Prometheus-lehden Prometheus Hall of Fame -kunniapalkinnon 1986, ja se sovellettiin 10 tuntia kestäväksi rock-oopperaksi joka esitettiin Ison Britannian Kansallisteatterissa RAW:n itse tehden siinä myös kameoroolin.
Cosmic Trigger I: Final Secret of the Illuminatissa (1997) ja muissa teoksissaan hän tutkii diskordianismia, sufismia, futurologiaa, zen buddhismia, Dennis ja Terence McKennaa, Aleister Crowleyn ja G. I. Gurdjieffin okkultisia rituaaleja, illuminatia, vapaamuurareita, yogaa ja muita esoteerisia ja vastakulttuurin filosofioita. 
Prometheus Rising (1983, 1997) ja Quantum Psychology (1990) -kirjoissaan hän hyödyntää muassa Timothy Learyn kahdeksan piirin mallia ihmisen tietoisuudesta, ja tarjoaa tapoja tulla tietoiseksi käytettyjen uskomusjärjestelmien, "todellisuustunnelien" rajoituksista. Learyn tavoin hän tuki ihmisten avaruuden kansoittamista, älyn kasvattamista ja elämänpidentämistä: esi-transhumanistista aatetta, jota Leary kutsui SMI²LE:ksi (SM=Space Migration, I²=Intelligence Increase, LE=Life Extension). 
Wilson lainaa teorioita monilta ajattelijoilta, esimerkiksi Buckminster Fullerin utopistisia teorioita, Marshall McLuhanin mediateorioita sekä Richard Bandlerin neurolingvististä ohjelmointia.
Ironisesti — ottaen huomioon kuinka hän on pitkään pilkannut new age -uskomuksia — Wilsonin kirjoja löytyy usein kirjakaupoista, jotka ovat erikoistuneet new ageen.
Hän on sanonut kohdanneensa maagisia "olentoja". Kysyttäessä olivatko nämä olennot "todellisia", hän vastasi niiden olleen "tarpeeksi todellisia", muttei kuitenkaan "yhtä todellisia kuin verovirasto", sillä olennoista oli helpompi päästä eroon. Mm. Cosmic Trigger -kirjassaan hän tekee selväksi ettei usko tai ole uskomatta kuvaamiensa olemassaoloon. Hän on varoittanut vasta-alkajia okkulttisista rituaaleista, sillä niiden kanssa hätäily voi johtaa "energioiden" vapautumiseen, jotka puolestaan saattaisivat ajaa ihmisen "melko hulluiksi". Niiden sijaan hän on kehottanut aloittamaan NLP:llä, zenillä, perusmeditaatiolla tai vastaavilla ennen siirtymistä mahdollisesti häiriötä aiheuttaviin toimiin.
Wilsonilla oli pitkä, vuonna 1982 alkanut suhde Association for Consciousness Explorationiin (ACE). Hän puhui useissa yhdistyksen kokouksissa vuonna 1984, ja vieraili monilla Starwood Festivaaleilla. Illuminatus!-kirjasarjan toinen kirjoittaja Robert Shea ja Wilsonin vaimo Arlen Riley Wilson vierailivat hänen kanssaan ACE:n WinterSun Symposiumissa. He toimivat hänen Amerikan luentoagentteina hänen asuessaan Irlannissa, ja isännöivät hänen The Inner Frontier -lavaesiintymisen, jonka hän piti elinikäisen ystävänsä Timothy Learyn kanssa Clevelandissa Ohiossa vuonna 1989.
Vuoden 2003 High Times -lehden haastattelussa RAW kuvasi itseään "malliagnostikoksi" sanoen, ettei kiellä tai hyväksy mitään "maailmankaikkeuden karttaa tai mallia" sataprosenttisesti. "Korzybskia seuraten ajattelen asioita todennäköisyyksinä, en kiistattomina tosiasioina... omaperäistä asenteessani on ainoastaan se, miten sovellan sitä kovista kovimpien tieteiden ja fysiikan ulkopuolelle pehmeämpiin tieteisiin, aina ei-tieteisiin, kuten politiikkaan, ideologiaan, valamiehistöjen lukemiin tuomioihin ja — tietenkin — salaliittoteorioihin."
Yksinkertaisemmin sanottuna, hän "ei usko mitään", sillä "usko on ajattelun kuolema".
RAW on nimennyt filosofiansa "maybe logiciksi" ("ehkälogiikka"), joka on myös hänestä vuonna 2006 tehdyn dokumentin nimi. Dokumentti sisältää kuvamateriaalia Wilsonista yli 25 vuoden ajalta.
Vaikkakin hän on pääasiassa julkaissut materiaalia omalla nimellään, Wilson on myös käyttänyt Baijerin Illuminatiin liittyviä pseudonyymejä, kuten Mordecai Malignatus ja Mordecai the Foul.
Wilson johti Committee for Surrealist Investigation of Claims of the Normal:ia eli CSICON:ia, joka on CSICOP:ia pilkkaava parodiajärjestö. Wilson vieraili useissa Disinformationin tapahtumissa.
Robert Anton Wilson summasi elämänasenteensa optimistisuudeksi, hyväntuulisuudeksi, rakkaudeksi ja hyväksi huumoriksi.

Kuolema

Wilson sairasti poliota ja joutui sen jälkitautien seurauksena pyörätuoliin viimeisinä vuosinaan. Kun hän sairauskulujensa seurauksena koki viimeisinä elinkuukausinaan henkilökohtaisen konkurssin, hänen ystävänsä ja ihailijansa järjestivät rahankeräyksen, joka tuotti satoja tuhansia dollareita ja mahdollisti hänen viimeisten päiviensä viettämisen mukavalla elintasolla. Jälkitaudit johtivat viimein hänen poismenoonsa 11. tammikuuta 2007.