google/wiki40b huggingface dataset:
Nurmijärven Opisto

Historia

Mannerheimliiton Rajamäen osaston Kasvatuskerhon pöytäkirjoista ilmenee, että ko. kerho oli kokoontunut kerhoiltaansa 20.5.1955 Rajamäen kirkon seurakuntasaliin, johon oli saapunut 34 kasvatusasioista kiinnostunutta henkilöä. Kerhon puheenjohtaja, opettaja Uuno Miettinen, johti tilaisuudessa puhetta. Kokouksen kuluista hyvän kuvan antavan pöytäkirjan kirjoitti opettaja Anna Kalliokoski. Insinööri Anna Luokola piti kerhoillassa alustuksen aiheesta \"Nuorten vapaa-ajan harrastukset\". Seuranneessa keskustelussa opettaja Miettinen heitti esiin ajatuksen nuorison vapaa-ajan harrastusten keskittämisestä kansalaisopistoon. Ajatus sai heti erittäin innokkaan vastaanoton ja syrjäytti kaikki muut asiat käydyssä keskustelussa. Kokouksen loppuvaiheessa päätettiin valita toimikunta kehittelemään kansalaisopistoasiaa edelleen. Toimikunnan, jota myöhemmin laajennettiin, ripeän työskentelyn ansiosta asia eteni niin nopeasti, että kansalaisopiston kannatusyhdistyksen perustava kokous pidettiin Rajamäen kansakoulun juhlasalissa marraskuun 20. päivänä 1955. Kokouksessa oli noin 300 opistoasiasta kiinnostunutta henkilöä, joiden yksimielisellä päätöksellä ja innostuneen mielialan vallitessa päätettiin perustaa Kansalaisopisto Jukolan Kannatusyhdistys, jonka tehtäväksi tulisi ylläpitää kansalaisopistoa paikkakunnalla. Opiston työ pääsi käyntiin vuoden 1956 alusta, joten ensimmäinen työvuosi käsitti vain kevätlukukauden. Näin oli Kansalaisopisto Jukola syntynyt Rajamäelle, josta sen toiminta sitten aikaa myöten oli laajentunut koko pitäjän käsittäväksi.
Miguel Lopes

Seurajoukkueura

Lopes aloitti ammattilaisuransa lissabonilaisseura Benfican reservijoukkueesta vuonna 2005. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Clube Operário Desportivoon.
Tammikuussa 2009 Lopes teki nelivuotisen sopimuksen maan suurseura Porton kanssa. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan hän pelasi yhteensä 17 ottelussa, joissa 13 avauskokoonpanossa.
Kauden 2010–2011 hän pelasi lainasopimuksella espanjalaisessa Real Betisissä.
Kaudeksi 2013-2014 Lopes siirtyi lainapestille Olympique Lyoniin.
Lehtisarviset

Suomessa esiintyviä lehtisarvisia

Suomessa tavattavia turilaslajeja ovat juhannusturilas, kesäturilas eli kastanjaturilas, ruskoturilas, tarhaturilas ja vaskiturilas. Muita suhteellisen tunnettuja lehtisarvisia ovat muun muassa sittiäiset, lantakuoriaiset, kultakuoriainen, kuparikuoriainen, kimalaiskuoriainen ja sarvikuonokas.
Ruotsinlapinkoira

Alkuperä

Rodun alkuperä on sama kuin muidenkin pystykorvien. Norjasta, läheltä Varangeria löytyneet 7 000 vuotta vanhat koiran jäännökset muistuttavat pohjoisia pystykorvarotuja. Lappalaiset ottivat aikoinaan ruotsinlapinkoiran porokoiraksi, joka paimensi poroja ja suojeli niitä pedoilta. Poronhoidon vähentyessä tällä vuosisadalla rotu oli vaarassa lähes kadota. Innokkaat harrastajat saivat sen kuitenkin elvytettyä. Nykyään ruotsinlapinkoira toimii jopa lampaiden paimentajana. Ruotsin kennelliitto hyväksyi tämän satoja vuosia vanhan rodun kuitenkin vasta vuonna 1944.

Ulkonäkö

Lyhyt, kartion muotoinen kuono kapenee kirsua kohti. Eturaajat ovat vahvat ja yksisuuntaiset. Vatsaviiva kohoaa vain vähän. Säkäkorkeus on 40-51 cm (ihanne: urokset 48 cm, nartut 43 cm). Tyypillisenä pystykorvana ruotsinlapinkoiralla on pystyt korvat sekä selän päälle kaartuva häntä. Runko on suorakaiteen muotoinen.

Väri

Aikaisemmin ruotsinlapinkoirat olivat väriltään mustia, ruskeita tai valkoisia. Ajan myötä valkoinen karsiutui pois, koska sitä oli vaikea erottaa lumesta. Nykyisin koirat ovat yleisimmin mustia, mutta myös ruskea väri on yleinen. Rinnassa, käpälissä ja hännän päässä sallitaan valkoisia merkkejä, mutta runsaammat merkit eivät ole toivottavia.

Turkinhoito

Säänkestävä turkki, jossa paksu ja tuuhea peitinkarva; aluskarva kihartuvaa. Turkki hylkii vettä ja lunta. Säännöllinen harjaus estää turkin takkuuntumisen eikä karvaan tartu risuja tms.

Luonne ja käyttäytyminen

Ruotsinlapinkoira on luonteeltaan ystävällinen, älykäs, aktiivinen ja toimelias. Ruotsinlapinkoira sopii luonteeltaan kotikoiraksi ja rakastaa ulkoilua säästä riippumatta. Ruotsinlapinkoira sopii myös monenlaisiin harrastuksiin.

Harrasteet

Ruotsinlapinkoira sopii niin koti- kuin harrastuskoiraksikin. Monet harrastavat esimerkiksi tokoa ja agilityä. Ruotsissa löytyy jo muutama tottelevaisuusvaliokin.

Terveys

Ruotsinlapinkoirilla on ilmennyt jonkin verran lonkkasairauksia ja epilepsiaa, mutta Suomessa tutkitut koirat ovat olleet pääosin terveitä.

Tilanne Suomessa ja muualla

Ruotsinlapinkoiria on Suomessa rekisteröity noin 150 koiraa. Rotu on kotimaansa ulkopuolella lähes tuntematon.
Kortelampi (Heinola, Vahteristo)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Emily Perkins

Emily Jean Perkins (s. 4. toukokuuta 1977) on kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa 12-vuotiaana elokuvassa Small Sacrifices.
Péter Mansfeld

Elämäkerta

Péter Mansfeld syntyi Budapestissa Unkarissa 10. maaliskuuta 1941. Mansfeldin isä oli parturi, ja vanhempiensa eron jälkeen hän kasvoi äitinsä kanssa. Peruskoulun jälkeen hän opiskeli ammattioppilaitoksessa. Unkarin kansannousun alettua lokakuussa 1956 Mansfeld ei ottanut osaa varsinaisiin taisteluihin, mutta hän toimitti aseita ja ruokaa kapinoitsijoille. 5. marraskuuta samana vuonna Mansfeld murtautui entisen sisäministeri  László Pirosin huvilaan varastaen siellä olleita aseita, jotka hän kätki myöhemmin kotiinsa. Unkarin kansannousun kukistamisen jälkeen Mansfeld jatkoi opiskelujaan.
Helmikuussa 1958 Mansfeld päätti yhdessä ystävänsä kanssa perustaa aseistautuneen ryhmän. Yhdessä he kaappasivat Itävallan suurlähetystön edustalla olleen miliisin, ryöstivät tämän aseet ja päästivät hänet menemään. He suunnittelivat myös vangittujen ystäviensä vapauttamista ja kostoa kansannousun ajan taistelijoista virkavallalle kertoneita henkilöitä vastaan. Mansfeld kuitenkin pidätettiin kaksi päivää miliisin kaappaamisen jälkeen. 21. marraskuuta 1958 hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta korkein oikeus muutti tuomion kuolemanrangaistukseksi 19. maaliskuuta 1959. Kaksi päivää tuomion jälkeen Mansfeld teloitettiin.
Hot Pursuit

Juoni

Elokuvan päähenkilö on poliisi Rose Cooper (Witherspoon), jonka isä oli San Antonion paras poliisi.
Poliisi Rose Cooper tapaa kapteeni Emmettin, joka informoi Rosea että hänen ja kollega Marshal Jacksonin tehtävänä on mennä suojelemaan Felipe Rivaa ja tämän vaimoa Daniellaa, jotka ovat luvanneet todistaa kartellin johtajaa Vincente Cortezia vastaan.
Cooper ja Jackson saapuvat Rivojen kotitalolle. Daniella on vihainen miehelleen tämän tehdessä heistä maalitauluja. Jackson jää Felipe Rivan luo alakertaan ja Cooper menee Daniella luo yläkertaan. Cooper ja Daniella alkavat väittelemään, kun Cooper huomaa, että Daniella pakkaa mukaansa kaikkea tarpeetonta. Alakerrasta alkaa kuulua laukausten ääntä ja Cooper käskee Daniellan odottaa rauhallisena yläkerrassa. Kaksi miestä, joilla on maskit ampuvat Felipen ja Jacksonin. Cooper löytää Daniellan talon autotallista piiloutuneena auton takapenkille. Cooper onnistuu kaasuttamaan pois, vaikka miehet yrittävät ampua heitä. Cooper yrittää soittaa apua, mutta Daniella onnistuu tiputtamaan Cooperin puhelimen tielle. Cooper onnistuu soittamaan apua ja hänen kollegansa Dixon ja Hauser ajavat pihaan. Cooper ja Daniella istuvat jo auton takapenkillä, kun Cooper oivaltaa, että Dixon ja Hauser ovat ne maskipäiset miehet, jotka ampuivat Felipen ja Jacksonin. Cooper ja Daniella onnistuvat tekosyyn varjolla pääsemään käymään vessassa, jolloin heillä olisi mahdollisuus karata ikkunasta.

Vastaanotto

Elokuvan vastaanotto oli pääosin negatiivinen. Kriitikoiden arvosteluja keräävän Metacriticin mukaan elokuva on saanut kriitikoilta keskimäärin arvosanan 31/100.
Elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti yhteensä noin 51,5 miljoonaa dollaria.
25C-NBOMe

Synteesi

25C-NBOMe on sekundäärinen amiini, joka voidaan syntetisoida esimerkiksi pelkistämällä 2-metoksibentsyyliamiinin ja 4-kloori-2,5-dimetoksifenyyliasetaldehydin (tai 2C-C:n ja 2-metoksibentsaldehydin) kondensaatioreaktiossa saatava imiini edelleen lopputuotteeksi. Reaktiotyyppi on pelkistävä aminointi. Toinen suoraviivainen tapa on alkyloida 2C-C:tä 2-metoksibentsyylikloridilla Schotten–Baumann-reaktio-olosuhteissa. Kyseessä on SN2-reaktio.

Annostelu ja vaikutukset

Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 250-500 mikrogrammaa (µg) nenän/suun limakalvoilta imeytettynä. Kevyt annos on 75-250 µg ja vahva 500-700 µg. Suun kautta imeytettynä täydet vaikutukset ilmenevät noin 30-90 min jälkeen annoksen ottamisesta ja kestävät 6-8 tuntia. Nuuskattuna täydet vaikutukset alkavat noin 15-30 min ja kestävät 4-8 tuntia.
Nuuskaaminen annostelutapana voi johtaa väärin annosteltuna yliannostukseen. Jotkin yliannostustapaukset ovat johtaneet useiden sisäelinten pettämiseen.

Laki

25C-NBOMe on luokiteltu huumausaineeksi Suomessa.
Johannes Siinailainen

Johannes Siinailainen (Johannes Skolastikko, Johannes Klimakos; kreik. Ἰωάννης τῆς Κλίμακος, Joannes tes Klimakos, "Portaiden Johannes"; n. 525 Syyria – 30. maaliskuuta 606 Siinai) oli bysanttilainen munkki ja Siinain vuoren luostarin igumeni, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan Portaat (Klimaks). Häntä kunnioitetaan pyhänä sekä ortodoksisessa että katolisessa kirkossa.
Johannes oli kotoisin Syyriasta. Hän sai hyvän koulutuksen ja ryhtyi munkiksi kuusitoistavuotiaana. Hän muutti Siinain erämaahan ja eli erakkona jonkin matkan päässä Siinain luostarista. Vuonna 600, 75-vuotiaana, luostarin munkit nostivat hänet luostarin igumeniksi. Hän toimi tässä tehtävässä neljä vuotta, kunnes vetäytyi erakoksi odottamaan kuolemaansa. Erakkomajassaan hän kirjoitti teoksensa Portaat ohjeeksi muille munkeille. Teos on ollut suosittu luostarielämän ja -asketismin käsikirja sekä idässä että lännessä.
Teoksensa ansiosta Johannes sai lisänimen Klimakos. Ortodoksinen kirkko kunnioittaa suuren paaston neljättä sunnuntaita Johannes Siinailaisen sunnuntaina. Katolisessa kirkossa Johanneksen muistopäivä on tämän kuolinpäivä 30. maaliskuuta.
The Rainbow Thief

Juoni

The Rainbow Thief kertoo omalaatuisesta prinssi Meleagresta (O'Toole), joka päättää eräänä päivänä luopua koko omaisuudestaan ja asemastaan ja elää omaa elämäänsä.

Tuotanto

The Rainbow Thief kuvattiin Puolan Gdańskissa, Pommerin voivodikunnassa 10 miljoonan dollarin budjetilla.
The Rainbow Thief on Alejandro Jodorowskyn viides kokopitkäelokuva ja ensimmäinen brittiläinen elokuva.

Julkaisu

The Rainbow Thief sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa toukokuussa vuonna 1990. Elokuva esitettiin Italiassa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa vuonna 1990. Elokuva pääsi Ranskassa teatterilevitykseen 19. tammikuuta vuonna 1994. Saksassa elokuva julkaistiin DVD:lle 19. marraskuuta vuonna 2009.
Don Edwards

William Donlon ”Don” Edwards (6. tammikuuta 1915 – 1. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja lakimies. 
Edwards opiskeli San Jose High Academyssä sekä Stanfordin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1936. Hän toimi sen jälkeen lakimiehenä ja vuosina 1940–1941 FBI:n erityisagenttina. 
Don Edwards istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Kaliforniasta vuosina 1963–1995. Hän lähti kongressista juuri ennen 80-vuotispäiväänsä. Don Edwards San Francisco Bay National Wildlife Refuge Kaliforniassa on nimetty hänen mukaansa.
Beli Orao

Valmistus

Köli laskettiin 23. joulukuuta 1938. Alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta.

Palvelus

Akselivaltojen hyökätessä Jugoslaviaan huhtikuussa 1941 alus oli Kotorinlahdella, mistä Italian joukot valtasivat aluksen. Alus liitettiin Regia Marinaan nimellä Alba. Se nimettiin uudelleen Zagabriaksi.
Aluksen 40 millimetrin tykit korvattiin kahdella Oerlikonin 20 millimetrin  ilmatorjuntatykillä. Sen tehtävänä olivat satamien suojaus sekä saattueiden suojaaminen. Italian antauduttua syyskuussa 1941 liittoutuneille niin alus palautettiin 7. joulukuuta Jugoslavian pakolaishallinnolle, jonka alaisuudessa se palveli alkuperäisellä nimellään sodan loppuun.
Sodan päätyttyä alus nimettiin ensin Biokovoksi ja sitten Jadrankaksi. Alus palveli presidentin jahtina. Alus oli 1969-1970 yhteysaluksena ja 1978 yksityisomistuksessa jahtina.
Rautajärvi (järvi Pälkäneellä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 242 hehtaaria eli 2,4 neliökilometriä ja se on 3,3 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0056 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 22,2 metriä. Siinä on laskettu olevan 46 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 16 hehtaaria, mikä on noin 6,1 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 3 on yli hehtaarin suuruisia, 30 yli aarin ja loput 13 ovat alle aarin kokoisia. Sen rantaviivan pituus on 22,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,6 metriä mpy.
Sarapulin piiri

Sarapulin piiri (ven. Сара́пульский район, Sarapulski raion, udmurtiksi Сарапул ёрос, Sarapul joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1970,2 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2010).
Sarapulin piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa. Se rajoittuu kaakossa Kambarkan, etelässä Karakulinon, lännessä Kijasovon ja Malaja Purgan sekä pohjoisessa Zavjalovon piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja lounaassa Tatarstaniin. Pinta-alasta 26 % on metsää. Seudun läpi virtaa Kamajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora ja savi.
Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Devjatovo, Dulesovo, Jurino, Kigbajevo, Mazunino, Mostovoje, Netškino, Oktjabrski, Olenje Boloto, Šadrino, Severnyi, Ševyrjalovo, Sigajevo, Sokolovka, Tarasovo, Uralski ja Ust-Sarapulka. Hallinnollinen keskus on Sigajevon kylä.
Asukkaista 76,1 % on venäläisiä, 12,3 % udmurtteja, 5,4 % tataareja ja 2,1 % mareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on konepaja- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn.
Leinola (Tampere)

Leinola on kaupunginosa Itä-Tampereella. Naapurikaupunginosat ovat Linnainmaa, Holvasti ja Leinola. Leinolan kaupunginosassa sijaitsee Leinolan koulu. Aluetta palvelevat Tampereen Kaupunkiliikenteen linjat 1, 8 ja 38. Leinolassa sijaitsee Mannerheimin patsas. Kaupunginosan etelärajana on Tampere–Haapamäki-rata.
Leinola mainittiin vuoden 1540 maakirjassa Messukylän pitäjään kuuluneena kylänä, jossa oli viisi taloa. Näistä kolmen talon isännällä oli vuoden 1553 maakirjassa sama lisänimi Leinoij. Messukylä liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1947 ja Leinolan alueen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1952. Alueen kadunnimistössä on Kalevala-aiheisia ryhmänimiä ja koira-aiheisia ryhmänimiä, joiden perustana on vanha paikannimi Koiramäki.
Kadunnimet Lukinkatu, Mikkolankatu ja Vestonkatu viittaavat vanhoihin kantataloihin. Vesto-nimi juontuu pyhimyskalenterin nimestä Sylvester. Karjumäenkadun nimen pohjana on kadun pohjoispuolella sijaitseva Karjumäki, jota on käytetty aikoinaan sikojen laitumena. Pulkkisenkatu ja -raitti on nimetty Pulkkisenmäen mukaan, ja Pulkkisen savupirtti muistetaan seudun viimeisenä.
Yazdegerd III

Yazdegerd III (pers. ‏یزدگرد سوم‎, k. 651) oli sassanidien suvun 29. ja viimeinen Persian kuningas.
Yazdegerdin isä oli Shahryar, joka oli Itä-Rooman keisarin Maurikioksen tyttären Miriamin poika. Yazdegerd oli kuningas Khusrau II:n pojanpoika. Khusraun murhasi hänen poikansa Kavadh II.
Yazdegerd III nousi Persian kuninkaaksi pitkän sisällissodan jälkeen 15. kesäkuuta 632.  Uusi kuningas oli tuolloin vielä nuori eikä hän juuri ehtinyt käyttämään valtaansa, sillä arabien invaasio alkoi samana vuonna. Arabien voittama Kadesian taistelu marraskuussa 636 ratkaisi Persian kohtalon. Kalifi Umar määräsi Yazdegerdin kääntymään islamilaisuuteen, mutta Yazdegerd kieltäytyi. Hän haki liittolaisuutta Persian perinteiseltä viholliselta Itä-Roomalta ja onnistuikin saamaan näiltä jonkin verran apua.
Pitkän piirityksen jälkeen Arabit valtasivat sassanidihallitsijoiden pääkaupungin Ktesifonin 637. Yazdegerd III joutui pakenemaan Meediaan, jossa hän nosti joukkoja uuteen vastarintaan. Arabit voittivat myös seuraavan Nahavandin taistelun vuonna 642. Arabijoukkojen edetessä Yazdegerd III joutui pakenemaan aina idemmäs, kunnes paikallinen mylläri tappoi hänet rahapussin vuoksi Mervissä.

Jälkeläiset

Yazdegerd III:n poika Pirooz II pakeni Kiinaan, jossa hänestä tuli Tang-dynastian kenraali. Vaikka hänet mainitaan joskus pakolaiskuninkaana, hän ei koskaan hallinnut Persiassa.
Yazdegerdin tyttären Sharbanun pojasta Ali-Zain-ul-Abedinista tuli neljäs pyhä imaami Abu Muhammad. Toinen tytär Izdundad meni naimisiin juutalaisen eksilarkin Bostanain kanssa.
Amor Amri

Valmennusura

Amri nousi ensimmäisen kerran päävalmentajaksi korvattuaan Faouzi Benzartin Club Africainin päävalmentajana kaudella 1990–1991. Seuraavalla kaudella Amri siirtyi luotsaamaan CS Cheminotsia, mutta sai kauden lopulla potkut. Myöhemmin kaudella 1996–1997 Amri korvasi ranskalaisvalmentajan Jean Sérafinin, jonka johdolla joukkue ei menestynyt Tunisian pääsarjassa ja sijoittui lopulta viidenneksi. Amri joutui kuitenkin kauden aikana väistymään tehtävistään ja tilalle palkattiin Faouzi Benzarti.
Gynekomastia

Gynekomastia (kreik. γυνή 'nainen' + μαστός 'naisen rinta') on tila, jossa miehen rinnat ovat kasvaneet normaalia suuremmiksi. Gynekomastiaa voi esiintyä vastasyntyneillä ja murrosikäisillä pojilla. Jos tila ei johdu ylipainoisuudesta, se häviää yleensä parissa vuodessa.
Gynekomastiaa voi esiintyä myös vanhoilla miehillä. Kaikissa tapauksissa on usein kysymys sukupuolihormonitasapainon heittelystä. Joskus gynekomastia johtuu Klinefelterin syndroomasta.
Rinnat voivat olla suurentuneet myös rasvakudosylimäärän vuoksi, jolloin hormonitoiminnalla ei ole samaa merkitystä. Jos gynekomastia on rasvakudoksen ylimäärää, se saattaa kadota myös laihduttamalla. Jos rasvakudosta on paljon, rinnat saatetaan leikata.
Myös hormonien tai alkoholin käyttö saattaa aiheuttaa gynekomastiaa.
Noin 4–10 % gynekomastiatapauksista johtuu lääkkeistä. Spironolaktoni aiheuttaa erittäin tavallisesti gynekomastiaa, jopa 17 %:lle käyttäjistä. Sekä digoksiinin että furosemidin tiedetään aiheuttavan gynekomastiaa. Myös eräät psyykenlääkkeet,  
neuroleptit, esim. perfenatsiini, voivat pitkäaikaisesti käytettynä aiheuttaa sivuvaikutuksena rintojen kasvua miespotilaille.
Gynekomastia voidaan parantaa leikkauksella.
Tapinocephalidae

Ominaisuudet

Tapinocephalidaeen kuuluvien lajien kallo on massiivinen ja suuri. Suurimmilla lajeilla sen pituus voi olla yli puoli metriä, leveys noin puoli metriä ja korkeus suunnilleen 0,4m. Kuono voi olla joko lyhyt kuten Moschopsilla tai pitkä kuten Struthiocephalusilla. Eläinten kokonaispituus saattoi olla jopa kolme metriä.
Hampaat ovat tappimaiset ja varsinainen kulmahammas puuttuu. Silmäkuopat ovat pienet ja sijaitsevat kokonaan kallon taemmassa osassa. Kallon etuosan luut eivät ole erityisen paksuuntuneita, mutta taempana varsinkin kallon yläosa on paksuuntunutta luuta. Paksuus vaihtelee keskinkertaisesta erittäin paksuun eri sukujen välillä. Paksua kalloa lienee käytetty aseena lajikumppaneiden välisessä kilpailussa.
Aikaisemmin tutkijat kuten Lieuwe Dirk Boonstra ovat epäilleet näiden eläinten eläneen puolittain vedessä kuten soilla syöden vesikasvillisuutta. Boonstra uskoi kallon massiivisuuden ja raajojen rakenteen viittaavan tähän elintyyliin. Toiset ovat taas pitäneet näitä terapsideja varsinaisina maaeläiminä. Robert T. Bakker esitti, että Tapinocephalidaen terapsidien luiden rakenne, maantieteellinen levinneisyys ja saalistaja-saalis suhde osoittavat niiden olleen aktiivisia ainakin osittain tasalämpöisiä täysin maalla eläviä eläimiä. 
Saattaa myös olla että osa Tapinocephalidaen lajeista viihtyi lampien rannalla ja osa suosi kuivempaa ympäristöä. On myös esitetty etteivät nämä eläimet olisi olleet varsinaisesti tasalämpöisiä, mutta niiden tanakka vartalo ja lyhyt häntä olisivat auttaneet lämmön säilyttämisessä tehden niistä käytännössö tasalämpöisiä, vaikka ne eivät itse tuottaneetkaan suurta määrää lämpöä.
Constance Marie Charpentier

Constance Marie Charpentier, tunnettu myös sukunimellä Blondelu (4. huhtikuuta 1767 Pariisi – 3. syyskuuta 1849 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän teki paljon naisten ja lasten muotokuvia.
Charpentierin isä oli kauppias, jonka tiedetään joutuneen oikeuteen luvattomasta lääkkeiden myymisestä. Tyttären saama taidekoulutus on jäänyt suurelti osin dokumentoimatta, mutta varmuudella tiedetään hänen saaneen opetusta Jacques-Louis Davidilta, Louis Latiffelta ja Pierre Bouillonilta. 
Avioliiton taiteilija solmi vuonna 1793 Victor-François Charpentierin kanssa, joka oli ammatiltaan virkamies. Aviomiehen suvussa oli vallankumouksen kannattajia ja Charpentier maalasi Georges Dantonin muotokuvan. Vuonna 1798 hän piti ensimmäisen näyttelynsä. Charpentierin työt nauttivat omana aikanaan arvostusta ja valtio osti yhden hänen töistään tuolloin huomattavalla 1500 frangin summalla. 
Uransa varrella Charpentierin tiedetään maalanneen vain yhden historiamaalauksen, nimeltään Melankolia. Siitä on tullut hänen tunnetuin työnsä. Viimeisen näyttelynsä hän piti vuonna 1821. Sen jälkeen hän antoi yksityistunteja maalaamisessa noin kymmenen vuoden ajan.
Abraham Argillander

Abraham Argillander (28. syyskuuta 1722 Kuopio – 27. toukokuuta 1800 Mäntyharju) oli suomalainen kamarikirjuri ja lantasalpietaria tuottavien salpietarikeittämöiden tirehtööri.

Elämäkerta

Abraham Argillanderin vanhemmat olivat Kuopion kirkkoherra Henrik Argillander (k. Kuopiossa 83-vuotiaana 14. syyskuuta 1756) ja Margareta Eliana (k. Kuopiossa 29. toukokuuta 1763). Abraham opiskeli Lappeenrannan triviaalikoulussa ja Porvoon lukiossa. 1740 hän meni opiskelemaan Turun Akatemiaan ja 1748 Uppsalan yliopistoon, jossa hän väitteli 16. joulukuuta 1749 typen ominaisuuksista ja alkuperästä.
Vuonna 1750 Argillander sai nimityksen Tukholman tykistökonttorin ylimääräiseksi kamarikirjuriksi. 1758 hänet nimitettiin Uudenmaan ja Hämeen läänin salpietarikeittämöiden tirehtööriksi, missä virassa hän toimi aina vuoteen 1795 saakka, jolloin erosi.
Argillander kirjoitti ja julkaisi lukuisia artikkeleita ja kirjoja kuuromykkien opetuksen kehittämisestä, ja hän oli alan pioneeri Pohjoismaissa. Anders Sparrman julkaisi vuonna 1786 Argillanderin hänelle lähettämän tiedonannon kuhankeittäjän lisääntymiskäyttäytymisestä.
Argillander oli kahdesti naimisissa, ensin Iisalmen kirkkoherran tyttären Maria Helsingiuksen kanssa, toisen kerran Vehkalahden kappalaisen tyttären Margareta Maria Petrejuksen kanssa (vihitty Vehkalahdella 2. maaliskuuta 1770). Avioliitoista syntyi ainakin kaksi lasta, tyttäret Elisabeth ja Abrahammia Emerentia.