google/wiki40b huggingface dataset:
Optima

Discendum Optima on oppimisalusta eli virtuaalinen oppimisympäristö, joka toimii verkkoselaimella. Optima on keskitetysti ylläpidetty järjestelmä, johon asiakas voi rakentaa itse omia tarpeitaan vastaavan modulaarisen oppimisympäristön.

Arkkitehtuuri

Järjestelmä on kehitetty Soneran Experience Learning -nimisen oppimisalustan pohjalle. Järjestelmän arkkitehtuurissa korkein taso on asiakkaan ylläpitämä ympäristö, jossa mm. lisätään uusia käyttäjiä ja työtiloja.
Optimaan on mahdollista luoda erilaisia, kuhunkin tarkoitukseen räätälöityjä työtiloja, joissa työtilan omistaja toteuttaa koulutuksen. Työtiloihin lisätään objekteja, jotka voivat olla mikä tahansa sisäinen tai ulkoinen dokumenttityyppi, keskustelulista, kansio, alikansio tai toiminto.
Myös ympäristön käyttäjien oikeudet erilaisten objektien lukemiseen, näkemiseen ja kirjoittamiseen voidaan määritellä. Käytössä on myös erilaisia työkaluja tehtävien tekemiseen ja vuorovaikutukseen.
Järjestelmää on arvosteltu joustavuuden takia liiallisesta käyttöönoton vaikeudesta, ja vastuuhenkilöille suositellaankin kahden päivän käyttökoulutusta. Materiaalipankkina Optiman käytettävyys on hyvä, mutta selkeän navigointirakenteen säilyttäminen edellyttää käyttäjältä suunnittelua ja kuria.
Muutamat ominaisuudet, kuten reaaliaikainen chat,, jotkin sisällöntuotannon ominaisuudet ja vanha ääninauhuri, vaativat Java-liitännäisen. Uudempi ääninauhuri on Flash-pohjainen
Sjoerd Hoogendoorn

Sjoerd Hoogendoorn (s. 17. helmikuuta 1991) on alankomaalainen lentopalloilija, joka edustaa Lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa Vammalan Lentopalloa. Hoogendoornin pelipaikka on hakkuri. VaLePaa hän on edustanut vuodesta 2013 asti. Kotimaassaan Draisma Dynamon riveissä pelannut Hoogendoorn on voittanut maansa mestaruuden kerran vuonna 2010 ja cupin kahdesti vuosina 2010-11. Maajoukkuetasolla Hoogendoorn on pelannut vuodesta 2011 asti Alankomaiden maajoukkueessa. Nuorten maajoukkueessa hän oli vuoden 2010 EM-kisojen paras pistemies ja joukkueen kapteeni. Hoogendoorn on 198 senttimetriä pitkä.
Jan Kenneth Weckman

Jan Kenneth Weckman (s. 10. helmikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko.
Weckman opiskeli 1969 Vapaassa taidekoulussa ja 1969–1973 Taideakatemian koulussa. Hän väitteli taiteen tohtoriksi 2005 aiheesta Seitsemän maalauksen katsominen/Maalaus maailman osana. Weckman oli Oraan suojelijat -vaihtoehtoseuran perustajia ja toimi pitkään lääkintävahtimestarina ja apuhoitajana. Taiteilijana hän oli omaleimaisimpia 1970-luvulla vaikuttaneista graafikoista. Sittemmin hänen tyylinsä on vaihtunut kalligrafiasta vaikutteita saaneesta viivarealismista vauhdikkaaseen informalismiin. Weckman on ollut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 ja kirjoittanut taiteen teoriasta.
Otaviitti

Otaviitti (CdCO₃) on harvinainen kadmiumkarbonaattimineraali. Se on rakenteellisesti yhtenevä kalsiitin kanssa.
Sen väri on valkoinen tai hieman kellertävä, se saattaa joistain kohdin olla hieman punertava tai keltaisen ruskea. Otaviitin kovuus on 3,5–4 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 5,03 g/cm³. 
Se löydettiin ensimmäistä kertaa 1906 Tsumebissa, Namibiassa.
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat kahdeksannet Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Ottawassa, Kanadassa 31. lokakuuta–3. marraskuuta 2007. Kisoissa oli mukana neljä joukkuetta: Kanada, Yhdysvallat, Suomi ja Ruotsi. Pelipaikkana oli Ottawa Civic Centre Arena.

Sijoitukset

1.  Suomi

2.  Kanada

3.  Ruotsi

4.  Yhdysvallat
Hiirimedestäjä

Levinneisyys

Hiirimedestäjää tavataan Afrikan rannikolla Senegalista Angolaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ciego de Ávila (provinssi)

Ciego de Ávila on yksi Kuuban provinsseista. Se sijaitsee maan keskiosassa. Sen pinta-ala on 6972 neliökilometriä ja vuonna 2015 arvioitu väkiluku noin 433 000.
Provinssin pääkaupunki on Ciego de Ávila.
Kuuban suurin järvi, Laguna de la Leche (66 km²) sijaitsee tässä provinssissa. Se on saanut maitojärveä tarkoittavan nimensä siitä että vedenalaiset kalkkiesiintymät tekevät sen vedestä maitomaista.
Noonio

Noonio eli nonius on monissa mittalaitteissa käytettävä lukematarkkuutta parantava asteikko.
Esimerkiksi työntömitan varsinainen asteikko on tyypillisesti jaettu millimetreihin. Noonio on varsinaisen asteikon rinnalla oleva ja sen suhteen liikkuva 9 mm pituinen asteikko, joka on jaettu 10 jako-osaan. Noonion nollakohta osoittaa täysien millimetrien määrän ja se noonion jakoviiva, joka sattuu täsmälleen samalle kohdalle jonkin pääasteikon viivan kanssa, osoittaa täysien millimetrien yli olevien kymmenesosien määrän.
Noonio on saanut nimensä portugalilaisen matemaatikon Pedro Nunesin mukaan, vaikka sen keksijänä pidetään ranskalaista Pierre Vernieriä. Joissakin kielissä, kuten englannissa, noonio onkin nimetty Vernierin mukaan.
Monte Alto

Monte Alto oli muinainen esiklassinen intiaanien rakentama temppelikeskus varhaisessa Guatemalassa lähellä Tyynenmeren rannikkoa noin 1800 eaa. - 500 jaa. Paikalta on löydetty muun muassa suuri pyramidi ja kiviveistoksia. Noin vuonna 1800 eaa. Monta Altoa merkittävämpiä olivat siitä 10 km itään ja länteen sijainneet El Bálsamo ja Los Cerritos Sur. Monte Alto kasvoi kuitenkin myöhäisesiklassisella ajalla noin 400 eaa. -200 jaa. alueelliseksi keskukseksi.
Monte Alton tyyppisten keskusten. joita olivat myös Izapa ja Takalik Abaj. uskotaan syntyneen todennäköisesti Perun ja Ecuadorin intiaanikulttuurien vaikutuksesta. Monte Alton aikoihin Perussa vallitsi niin sanottu alkujakson kulttuuri, joka myös rakensi suuria pyramideja ja teki kiviveistoksia.
Vauvojen surmaaminen

Vauvojen surmaaminen on ollut monissa muinaissa kulttuureissa ainakin tietyin ehdoin luvallinen käytäntö. Jos lapsi on isätön tai muuten luvattomasta suhteesta syntynyt eli avioton lapsi, hänet on voitu surmata. Lapsia on surmattu myös tarkoituksena rajoittaa lapsimäärää. Myös vammaisia lapsia on surmattu. Lapsia on voitu haudata elävältä, tai heidät on jätetty luontoon nääntymään tai villieläinten syötäväksi. Nämä tavat ovat usein olleet sellaisia, että lapsen surmaaminen on ollut tekijänsä kannalta mahdollisimman helppoa. Lapsesta on ikään kuin luovuttu, eikä sen kuolemaa ole joutunut näkemään. Monet vanhat sadut, kuten "Hannu ja Kerttu" kertovat tästä. Myös susien pelko saattaa liittyä osin lasten jättämiseen "suden suuhun".
Monissa kulttuureissa vastasyntynyt ei vähään aikaan ole varsinainen henkilö. Yleensä lapsi otetaan perheen, suvun tai yhteisön jäseneksi erityisessä tilaisuudessa, johon yleisesti liittyy nimen anto. Ennen nimenantoa lasten surmaamista ei ole joissain kulttuureissa ja lainsäädännöissä pidetty rikoksena. Nimen mukana on nimittäin usein katsottu myös tulevan ihmisen sielun. Suomessa sana "sikiö" tarkoitti alun perin nimetöntä lasta. Kansanperinteessä on joitakin kertomuksia, joissa äpäräksi epäilty määrätään tapettavaksi.

Lasten surmaaminen Skandinaviassa

Skandinaviassa lasten surmaaminen oli yleistä ennen kristinuskon nousua valta-asemaan. Varsinkin äpärälapsia on tapettu. Lapsen surmaaminen oli luvallista ennen nimenantoa. Nimenanto liitti lapsen sukuun.
Islanti kristillistyi sillä ehdolla, että lapsia voitiin yhä surmata.
Vuonna 2011 lääketieteen etiikkaan keskittyvässä tieteellisessä aikakauskirjassa julkaistiin artikkeli, jossa ehdotettiin vastasyntyneiden surmaamisen laillistamista. Tutkijat katsovat, että sikiön abortoimisella ja vastasyntyneen surmaamisella ei ole periaatteellista eroa. Suomessa vastasyntynyt lapsi katsotaan raskauden kestosta riippumatta ihmiseksi, ja häneen ulottuu sekä lainsäädännön että eettisten normien määrittelemä suoja.
La moglie di Claudio

Juoni

Asesuunnittelija Claudio Ruper on naimisissa huikentelevaisen Cesarinan kanssa. Heidän suhteensa on kylmennyt osittain heidän ainoan poikansa kuoleman takia. Miehen suunnitellessa uudenlaista tykkiä hänen vaimonsa viettää joutilasta elämää. Claudio on rakastunut juutalaiseen Rebeccaan, mutta hänen uskonnollisuutensa estää häntä ottamasta avioeroa. Cesarinalla on suhde miehensä apulaiseen Antoninoon. Vieraan vallan agentti Cartenac kiristää Cesarinaa saadakseen käsiinsä Claudion asekeksinnön piirustukset. Lopuksi Claudio tappaa vakoojan apuriksi ryhtyneen vaimonsa.

Tuotanto, teemat ja vastaanotto

La moglie di Claudio oli Pina Menichellin viimeinen torinolaiselle Itala Filmille tekemä elokuva. Sen julkaisun aikaan näyttelijä oli jo siirtynyt paroni Carlo Amaton häntä varten perustamalle Rinascimento Filmille. Julkaisun viivästyminen johtui Menichellin mukaan vaikeuksista elokuvasensuurin kanssa: sensorit olivat pitäneet hänen henkilöhahmoaan liian seksikkäänä (”troppo affascinante”).
Alexandre Dumas nuoremman näytelmä siirtää roomalaisen Messalina-myytin 1800-luvun Ranskaan. Ensimmäisen maailmansodan ajankohtaiseksi tekemä elokuvaversio sijoittuu mielikuvitusmaahan, mutta sisältää ajankohtaisia viittauksia muun muassa sionismiiin. Sen päähenkilö on tyypillinen femme fatale, joka uhkaa miehiä seksuaalisuudellaan: hän on ”paha nainen, joka uhkaa yhteiskuntaa, särkee perheen, hajoittaa isänmaan, näännyttää miehen, häpäisee naiseuden ja tuhoaa ne, jotka eivät murskaa häntä”. Hypnoottisen ja eroottisen Menichellin näyttelijänsuoritus vastaa tätä kuvausta, mutta elokuvana La moglie di Claudio on keinotekoinen ja ennalta arvattava. Aikalaiskriitikot pitivät Menichellin suoritusta myös liian ulkokohtaisena, stereotyyppisenä ja itseään toistavana.

Restaurointi

Torinon Kansallinen elokuvamuseo ja Bolognan elokuva-arkisto ovat restauroineet elokuvan pariisilaisen Lobster Filmsin kokoelmissa säilyneen ranskankielisen nitraattikopion pohjalta. Alkuperäisestä 1789 metrin pituudesta on jäljellä 1400 metriä. Italiankieliset välitekstit on laadittu arkistolähteiden perusteella. Restauroitu versio on nähtävissä elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
UVB-76

UVB-76 on venäläinen radioasema, joka lähettää lyhytaalto-AM-taajuudella 4 625 kHz. Englanniksi asema tunnetaan nimellä ”the Buzzer” ja venäjäksi lempinimellä ”žužžalka” eli humisija. Radioasema lähettää lyhyttä noin 1,2 sekunnin mittaista ääntä pitäen sitten noin 1 sekunnin tauon. Kyseistä ääntä lähetetään käytännössä koko ajan ympäri vuorokauden, vuodesta toiseen. Vain joskus harvoin lähetys keskeytyy venäläisen miesäänen (ihmisen puhuma, ei koneella luotu) viestiin, joka toistetaan, tai luetaan uusi viesti. Myöskään se, ovatko viestit äänitetty etukäteen vai puhutaanko ne mikrofoniin suorana lähetyksenä, ei ole selvillä. Lähetettyjä viestejä on suuri määrä. Viestien tarkoitus tai todellinen merkitys ei ole tiedossa. 
Lähetin on aluksi sijainnut Povarovossa Venäjällä ja on toiminut ainakin vuodesta 1982. Syyskuun 2010 jälkeen, jolloin Venäjällä suoritettiin sotilaspiirien uudelleenjärjestys, lähetyspaikka on siirtynyt Povarovosta uuteen sijaintiin ja käytössä on ollut uusi tunnus MDŽB (kyrillisillä aakkosilla МДЖБ). Vuodesta 2015 lähtien käytössä on ollut tunnus ŽUOZ (kyrillisillä aakkosilla ЖУОЗ). Vuodesta 2010 lähtien aseman aktiivisuus on lisääntynyt, eli lähetettyjen viestien määrä on ollut huomattavasti suurempi kuin aiempina vuosina. 
Kanavan oletusääni
Ääni jota kuullaan asemalta lähes tauotta. Äänite on tallennettu Suomessa noin 860 kilometrin päässä aseman oletetusta lähetyspaikasta. (2002)
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Dean Stefan

Dean Stefan on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka on tehnyt urallaa käsikirjoituksia animaatioihin. Hän aloitteli uraansa draamasarjan Divorce Courtin parissa 1980-luvun lopulla, jonka jälkeen Stefan on työstänyt käsikirjoituksia animaatioihin, kuten The Mask, Nokkapokka, Tosi viilee haamujengi, MiB – Men in Black, He-Man, Dragon Tales, Turtles, Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh ja Transformers: Animated.
Mamadou Sakho

Mamadou Sakho (s. 13. helmikuuta 1990 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija.
Sakho edusti Ligue 1:n PSG:tä vuodesta 2007 lähtien mutta syksyllä 2013 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Liverpooliin. Vuonna 2017 hän siirtyi saman sarjan Crystal Palaceen.
Sakho pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan maajoukkueessa vuonna 2010. Hän kuului Ranskan joukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa.
Sakho on pelipaikaltaan puolustaja.
Perävaaranriipi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Iso-Vietosen alueeseen (67.961) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151 metriä mpy.
Akustiikka

Akustiikka eli äänioppi (kreik. ακούω ’kuulla’) on tieteenala, joka tutkii ääntä. Akustiikka on monitieteinen ala: Äänen syntymekanismien ja etenemisen tutkimus kaasussa, nesteessä tai kiinteässä väliaineessa liittyy läheisesti fysiikkaan, erityisesti mekaniikkaan, kun taas äänen havaitsemisen ja kuulon tutkimus eli psykoakustiikka on lähellä psykologiaa ja lääketiedettä. 
Toisaalta akustiikalla tarkoitetaan arkikielessä äänen kuuluvuuden laatua tilassa. Konserttisalissa on ”hyvä akustiikka”, jos musiikki kuulostaa siellä miellyttävältä. Puhumisen kannalta huoneen akustiikka on huono, jos puheesta ei saa siellä selvää, esimerkiksi koska huoneen jälkikaiunta-aika on liian pitkä. 
Akustiikka liittyy läheisesti hyvin moniin aloihin, kuten musiikkiin, arkkitehtuuriin ja meritieteeseen. Akustiikan sovelluksia kutsutaan äänitekniikaksi, jonka pohjana on nykyisin yleensä elektroniikkaa ja signaalinkäsittelyä. Audiotekniikassa äänen taajuus on rajattu ihmiskorvalle kuultaviin ääniin eli taajuusalueelle 20 Hz – 20 kHz. Meluntorjunta on akustiikan osa-alue, joka pyrkii vaimentamaan ei-toivottua ääntä ja vähentämään sen aiheuttamia haittoja. Melua syntyy liikenteessä, työpaikoilla ja rakennuksissa, joten meluntorjunnalla on yhteyksiä konetekniikkaan ja rakennustekniikkaan. 
Akustiikan alalla toimivaa henkilöä kutsutaan akustikoksi. Akustikko on äänitekniikan asiantuntija, joka toimii usein konsulttitehtävissä tai tutkimuksen ja tuotekehityksen parissa. Suomessa akustikkoja työskentelee konsulttiyrityksissä, tieto- ja viestintätekniikan alalla, ministeriöissä, raskaassa teollisuudessa ja yliopistoissa sekä ammattikorkeakouluissa.

Akustiikan koulutus Suomessa

Akustikolla voi olla peruskoulutus eri aloilta, joita ovat ainakin akustiikka, arkkitehtuuri, fysiikka, rakennustekniikka, konetekniikka, sähkötekniikka ja tietotekniikka. Useimmilla akustikoilla on diplomi-insinöörin tai maisterin tutkinto. Joillain akustiikan asiantuntijoilla on filosofian tohtorin tai tekniikan tohtorin tutkinto.
Aalto-yliopistossa voi opiskella diplomi-insinööriksi akustiikan ja audiotekniikan pääaineesta, joka kuuluu englanninkieliseen CCIS-maisteriohjelmaan. Pääsyvaatimuksena on kandidaatin tutkinto soveltuvalta alalta. Koulutus on kaksivuotinen ja sen järjestävät yhteistyössä Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulu ja perustieteiden korkeakoulu. 
Aalto-yliopistossa voi myös opiskella tekniikan tohtoriksi akustiikan alalta. Tällöin jatko-opintojen tutkimusala on akustiikka ja äänenkäsittelytekniikka, ja opetuksen järjestää Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulu. Pääsyvaatimuksia ovat mm. maisterin tutkinto soveltuvalta alalta ja riittävä opintomenestys. Tekniikan tohtorin opintojen nimelliskesto on neljä vuotta.
Jorma Rinne

Jorma Mattias Rinne (20. huhtikuuta 1936 Sauvo – 25. toukokuuta 2003) oli suomalainen kiekonheittäjä. Rinne voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Joensuussa 1972 tuloksella 57,88. SM-pronssia hän sai 1970 ja 1971. Ennätyksensä 63,50 hän heitti Hämeenlinnassa kesäkuussa 1973. Tuloksellaan hän on Suomen kaikkien aikojen kymmenenneksi paras kiekonheittäjä.
Rinne oli Helsingin EM-kisojen 1971 kiekonheitossa kahdeksas ja Münchenin olympialaisissa 1972 yhdestoista. Seuratasolla Rinne edusti Hämeenlinnan Tarmoa.
Milow

Elämä

Milow vietti nuorempana vuoden vaihto-oppilaana Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Milow osallistui vuonna 2004 Humo's Rock Rally -kilpailuun, jääden niukasti kolmen parhaan ulkopuolelle.
Vuonna 2006 Milow tuotti esikoisalbuminsa The Bigger Picture yhdessä Nigel Powellin kanssa. Albumin ensimmäistä singleä One Of It -kappaletta soitettiin usein Studio Brussel -radiokanavalla. Toinen single You Don't Know saavutti sijan 3 Ultratop 50 -listalla ja se oli 49# eniten myyty single Saksassa vuonna 2009.
Syyskuussa 2008 Milow julkaisi cover-version laulusta Ayo Technology, jonka alkuperäisversion ovat laulaneet 50 Cent, Justin Timberlake ja Timbaland. Single oli 1# Belgiassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Tanskassa, ja sitä myytiin maailmanlaajuisesti yli 550.000 kappaletta.
Milow teki maailmanennätyksen esiintyessään 50 kaivostyöntekijälle 1430 metriä meren pinnan alapuolella  Pyhäsalmen kaivoksessa.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut ovat Kansainvälisen pyöräilyliiton eli UCI:n vuosittain, tavallisesti lokakuussa järjestämät kilpailut. Pyöräilijät edustavat maitaan kaikissa yksilösarjoissa. Vuodesta 2012 alkaen joukkueaika-ajo on ajettu pyöräilytalleittain.
Kilpailujen ohjelmassa ovat nykyään miesten, naisten, alle 23-vuotiaiden miesten ja alle 19-vuotiaiden miesten ja naisten aika- ja maantieajot sekä miesten ja naisten joukkueaika-ajo, jossa kilpailevat ammattilaisjoukkueet. 
Maantieajon voittajat ovat seuraavan vuoden velvollisia kantamaan maailmanmestarin sateenkaaripaitaa yhteislähtökilpailuissa ja -etapeilla, aika-ajon voittajat puolestaan aika-ajokilpailuissa ja -etapeilla.
Hietatiira

Koko ja ulkonäkö

Musta lakki ja voimakas musta nokka, valkea pää ja kaula, harmaa selkä. Talvipuvussa lakki puuttuu ja silmän takana on tumma täplä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Linnun pituus on 35–42 cm, siipien kärkiväli 85–115 cm ja paino 130-300 g. Koiras on hieman naarasta kookkaampi.
Lajista tunnetaan kuusi alalajia: nimialalaji nilotica Eurooppa, Afrikka ja läntinen Aasia, affinis itäinen Aasia, aranea Yhdysvallat ja Länsi-Intia sekä 3 kaukaisempaa alalajia Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Australiassa.

Esiintyminen

Kosmopoliitti laji, joka esiintyy kaikissa maanosissa paitsi Etelämantereella. Pesiviä erillisiä populaatioita on satoja. Suomea lähimmät pesimäalueet ovat Tanskassa ja Saksassa. Vahvinta aluetta on ollut Kaspianmeren seutu. Hietatiira pesii myös Yhdysvaltain itä- ja länsirannikolla sekä Länsi-Intian saaristossa. Maailman populaatio on kooltaan 79 000–310 000 yksilöä.
Hietatiira on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa päiväntasaajan eteläpuolisilla rannikoilla mutta paikoin myös sisämaan suurien vesistöjen lähettyvillä, kuten Afrikassa Niilin yläjuoksulla ja Nigerjoella, Intian niemimaan suurien jokien varsilla sekä paikoin Australian itä- ja eteläosissa. Lajin kanta on elinvoimainen.
Suomessa lajia on tavattu kolmesti: 25.5.1988 Kirkkonummen Porkkalassa, 1.8.1988 Märketillä  ja 17.6.2010 alkaen useamman viikon Lumijoella.

Elinympäristö

Nimensä mukaisesti hietatiira viihtyy hiekkaisilla rannoilla, missä on vain vähän puita tai muuta korkeaa kasvillisuutta. Hietatiiraa tavataan myös monenlaisilla muilla kosteikoilla ja esimerkiksi hanhien laiduntamalla niityllä. Lajia tavataan vain harvoin kaukana avomerellä.

Lisääntyminen

Hietatiira pesii yhdyskunnittain kerran kesässä. Jos munapesä tuhoutuu, se voi munia uuden pesyeen. Pesä on avoimesti maassa, tavallisesti lähellä ruohomätästä tai muuta kasvillisuutta. Pesä on kuoppa hiekassa, johon on aseteltu jokunen ruohonkorsi tai roska. Molemmat puolisot rakentavat pesää. Naaras munii 1–4 munaa, tavallisesti kolme. On tavattu myös 5–7 munaisia pesiä, mutta silloin on asialla todennäköisesti ollut kaksi naarasta. Yksimunaisista pesistä on luultavasti kadonnut munia. Haudonta-aika on 22–23 päivää, naaras hautoo ahkerammin. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän 1–4 päivän ikäisinä piiloutuen kasvillisuuden sekaan. Emot ruokkivat niitä 9–19 kertaa päivän aikana. Poikaset oppivat lentämään 28–35 päivän ikäisinä ja tulevat itsenäisiksi kolme kuukautta vanhoina.

Ravinto

Hietatiira saalistaa pääasiassa noukkimalla saaliin vedestä, harvoin syöksysukeltamalla, ja syöksymällä maan pinnalta. Ravinto on hyvin monipuolista, kuten laaja valikoima hyönteisiä ja muita selkärangattomia, matelijoita, sammakkoeläimiä, äyriäisiä, pääjalkaisia, pikkunisäkkäitä, lintujen munia ja poikasia sekä kaloja.
Kevätsittiäinen

Koko ja ulkonäkö

Kevätsittiäinen on 14–20 mm:n pituinen, ruumiinmuodoltaan huomattavan kupera ja leveä kovakuoriainen. Se on väritykseltään kauttaaltaan musta, mutta voimakkaasti sinisen tai violetin, harvemmin vihreän, metallinkiiltoinen. Etuselässä on tiheä,mutta hienojakoinen pistekuvio. Peitinsiivet ovat lähes täysin sileät tai korkeintaan hyvin heikosti uurteiset.

Levinneisyys

Lajin levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pois lukien pohjoisimmat alueet ja idässä sitä tavataan ainakin Iraniin saakka. Ruotsissa laji on ollut aikaisemmin laajalti levinnyt maan etelä- ja keskiosiin, mutta taantunut viime aikoina voimakkaasti. Nykyisin sen elinalueet keskittyvät Gotlantiin, Öölantiin ja Skooneen, joissa se on paikoin runsaslukuinen. Suomessa kevätsittiäinen on aikoinaan ollut maan etelä- ja keskiosissa laajalti levinnyt, mutta siitä ei ole tehty yhtäkään havaintoa 1960-luvun jälkeen.

Elinympäristö ja elintavat

Kevätsittiäinen ei ole kovin tarkka elinympäristönsä suhteen. Parhaiten sitä kuitenkin tapaa kuivilla ja hiekkapohjaisilla paikoilla, kuten kuivissa kangasmetsissä. Aikuisia kuoriaisia tavataan koko kesän ajan, mutta aivan erityisesti keväisin, mihin lajin nimikin viittaa. Ne kaivavat lantakasojen alle noin 70–80 mm syvyyteen ulottuvia käytäviä, joiden päässä olevassa lannan täyttämässä toukkakammiossa toukka elää. Toukkakehitys kestää noin 10 kuukautta.
Kuoriaiskannat ovat muun muassa Ruotsissa olleet laskussa jo 1800-luvun lopulta alkaen ja laji on hävinnyt monilta entisiltä elinpaikoiltaan, mutta tarkkaa syytä tähän ei tunneta. Suomessa laji on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi, Ruotsissa se on silmälläpidettävä.
Luhanskin kansantasavalta

Historia

Ukrainan Euromaidan-vallankumouksen ja Ukrainan presidentin Viktor Janukovytšin syrjäyttämisen yhteydessä keväällä 2014 vallankumousta vastustavat ja Venäjä-mieliset protestit Itä-Ukrainassa vahvistuivat, mikä johti separatistien johtaman "Luhanskin kansantasavallan" perustamiseen 27. huhtikuuta 2014. Itä-Ukrainan sotatoimien käynnistäjäksi julistautunut entinen Venäjän armeijan sotilastiedustelun eversti Igor Girkin (alias Strelkov) toimi sotilasjohtajana myös Luhanskin alueella.
"Kansantasavallassa" järjestettiin kiistanalainen kansanäänestys itsenäistymisestä 11. toukokuuta. Separatistijoukkojen järjestämän äänestyksen rusteella annettiin itsenäisyysjulistus 12. toukokuuta 2014. Jo 24 huhtikuuta 2014 "kansantasavallan" hallitus" sopi yhdistymisestä samoin yksipuolisesti itsenäiseksi julistautuneen "Donetskin kansantasavallan" kanssa "Novorossijan liittovaltioksi". 
Vain vajaa puolet Ukrainan Luhanskin aluetta on "kansantasavallan" hallinnassa; alueen pohjoisosa, joka on pääosin ukrainankielistä seutua, on pysynyt Ukrainan hallinnassa. Noin kaksi kolmannesta Luhanskin alueen väestöstä on kuitenkin separatistialueella, jossa sijaitsevat suurimmat kaupungit, joihin neuvostovuosina muutti paljon venäjänkielistä työvoimaa. Syksyllä 2014 "kansantasavallan" alueella eli noin 1,2 miljoonaa ihmistä.
Marraskuun alussa 2014 "kansantasavalta" järjesti parlamentti- ja johtajanvaalit. Kansainvälinen yhteisö piti vaaleja laittomana, mutta ennen vaaleja Venäjä ilmoitti kunnioittavansa vaalitulosta. Sittemmin Venäjä kuitenkin pidättäytyi vahvistamasta tukeaan vaalituloksille. Valtionpäämieheksi valittiin Igor Plotnitski.
Marraskuussa 2017 Plotnitski erotti sisäministeri Igor Kornetin, jonka seurauksena tunnuksettomia vihreitä miehiä saapui Luhanskiin Donetskin kansantasavallasta. Ukrainan hallituksen mukaan Plotnitski olisi paennut Venäjälle.
Luhanskissa arvioidaan olevan meneillään sisäinen valtataistelu, jonka seurauksena Plotnitski erosi ja siirtyi Venäjälle. Tehtävää hoitaa vaaleihin asti väliaikaisena turvallisuusministeri Leonid Pasetšnik.