google/wiki40b huggingface dataset:
Joulu avaruudessa

Joulu avaruudessa on maapallolla vietettyä joulua yksinkertaisempi, sillä avaruuslennoilla on tiukka aikataulu ja avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita.

Historia

Avaruudessa vietettiin joulua ensimmäisen kerran Apollo 8:n kiertäessä Kuuta jouluaattona vuonna 1968. Tuolloin Apollo 8:n astronautit lähettivät terveiset perheilleen ja lukivat Raamatun luomiskertomusta. Koska avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita, avaruudessa joulua viettävät ovat olleet kekseliäitä: vuonna 1973 Skylab 4:n astronautit rakensivat joulupuun tyhjistä elintarviketölkeistä. 2000-luvulla Kansainvälinen avaruusaseman miehistö on antanut toisilleen lahjoja.

Juhlinta

Avaruusasemilla on yksittäisiä avaruuslentoja enemmän tilaa, joten niissä joulua voidaan juhlia monipuolisemmin. Joulunvietto maapallolla ei näy avaruuteen asti.
Aleksandr Borodin

Aleksandr Porfirjevitš Borodin [bərɐˈdʲin] (ven. Алекса́ндр Порфи́рьевич Бороди́н; 12. marraskuuta (J: 31. lokakuuta) 1833 Pietari – 27. helmikuuta (J: 15. helmikuuta) 1887 Pietari) oli venäläinen taidemusiikin säveltäjä, joka ansaitsi kuitenkin elantonsa kemistinä. Hän kuului venäläisten säveltäjien kansallismieliseen Viiden ryhmään.

Elämä

Borodin syntyi Pietarissa gruusialaisen ruhtinaan Luka Stepanovitš Gedianovin aviottomana poikana, ja isä antoi rekisteröidä pojan palvelijansa Porfiri Borodinin lapseksi. Hän kasvoi äitinsä luona Pietarissa ja sai monipuolisen sivistyskasvatuksen, johon kuului opetusta mm. useiden instrumenttien soitossa. Borodin erikoistui kuitenkin analyyttiseen kemiaan eikä harrastanut säveltämistä ennen vuotta 1863, jolloin Mili Balakirev alkoi opettaa häntä. Samana vuonna hän nai lahjakkaan nuoren pianistin Jekaterina Protopopovan. Pariskunnalle syntyi kolme tytärtä.
Vuonna 1869 Balakirev johti Borodinin ensimmäisen sinfonian, ja samana vuonna Borodin aloitti jo toisen kirjoittamisen. Toisen sinfonian ensiesitys oli epäonninen, mutta Franz Liszt järjesti sille esityksen Saksassa. Samana vuonna Borodin alkoi työstää oopperaa Ruhtinas Igor, joka sisältää tunnetut Polovetsilaistanssit. Säveltäminen oli kuitenkin hidasta kemian professuurin hoitamisen ohella, ja teos jäi kesken säveltäjän kuollessa sydäninfarktiin. Oopperan viimeistelivät Nikolai Rimski-Korsakov ja Aleksandr Glazunov.
Borodin saavutti mainetta myös kemistinä ja työskenteli mm. aldehydien ja kemiallisten sidosten parissa. Hän luonnehti itsenään "sunnuntaisäveltäjäksi" eikä ollut yhtä tuottoisa kuin monet aikalaisensa, mutta useat hänen teoksistaan ovat yhä tunnettuja. Borodinin musiikki on lyyristä ja harmonista. Hänen tuotantoonsa kuuluu mm. sinfoninen runo Keski-Aasian aroilla, kaksi jousikvartettoa, kourallinen lauluja sekä pianosävellyksiä. Myös kolmas sinfonia jäi säveltäjältä kesken.
Naapurinvaara

Naapurinvaara on Sotkamon kylä Kainuun maakunnassa. Kylässä asuu arviolta noin 500–1000 ihmistä.
Naapurinvaarassa sijaitsee myös suosittu Naapurinvaaran huvikeskus, jossa on mahdollista tanssia joka viikko. Tanssit ovat Vuokatin vieressä.
Naapurinvaaran maisemia ja maastoa voi ihailla talvisin Naapurinvaarasta menevällä hiihtoladulla hiihtäen talvella ja vaeltaen kesällä. Vaaran laella sijaitsee makkaranpaistopiste. Naapurinvaaralta voi nähdä Nuasjärvelle.
M.U.L.E.

Vastaanotto

ZZapp64-sivustolla pelillä on 67% arvosana.
Rahajärvi (Inari)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2 210 hehtaaria eli 22,1 km². Se on 10,4 kilometriä pitkä ja 7,3 kilometriä leveä. Järvi on kaksiosainen ja sen järvialtaita yhdistää Salmiapaja, jonka kapein kohta Rahajärvenasalmi on alle 500 metriä leveä. Eteläistä osaa kutsutaan Pikku Rahajärveksi. Siitä työntyy kaakkoon Kuosnavuono (inarinsaameksi Kuošnjâvuonâ) ja luoteeseen Aunionlahti (inarinsaameksi Ävηeepottâ). Pohjoisosassa työntyy kaakkoon pitkä Kaijanvuono.
Järvessä on 38 saarta. Keskellä pohjoisosaa sijaitsee 350 metriä pitkä Kenkisaari, jossa on kämppä. Luoteessa sijaitsevalla Aittasaari on autio. Useimmat saaret ovat nimettömiä ja varsin pieniä.
Järven rantaviivan pituus on 74,5 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, jossa suota on vain nimeksi. Järvi on lähes autio. Kirakkakönkään ohittavan vesivoimalaitoksen patorakennelmien lähellä on muutamia rakennuksia. Aunionlahden Aunionperällä, Uulahden länsirannalla ja Kaunisniemen kärjessä on vapaa-ajan asuntoja. Kirakkajoen suussa on vuokrakämppä. Kaijanvuonnon pohjukassa sijaitsee aallonmurtajan takana venesatama ja sen rannassa on laavu. Sinne johtaa maantie Inarista. Järven laskujoen vieressä sijaitsee Kirakkakönkään voimalaitos.

Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Kirakkajoen valuma-alueeseen (71.6), johon Rahajärven alue (71.61) kuuluu. Pikku Rahajärven Joutavalahteen laskee Kirakkajoki, joka on Kirakkajoen alueen (71.62) pääjoki. Ronkajoki (inarinsaameksi Roggejuuvâš) laskee Aunionperään ja se on Kutujärven valuma-alueen pääjoki. Rahajärven laskujoki on 600 metriä pitkä Kirakkaköngäs (inarinsaameksi Kievηiskuoškâ), joka laskee Inarinjärven järvenosaan Ukonjärveen (inarinsaameksi Äijihjävri). Järven lähialueeseen sisältyy lähes 30 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Mukkajärvi (43 ha), Matala Harrijärvi (25 ha) ja Syvä Harrijärvi (14 ha).
Andy Proudlove

Andy Proudlove (s. 15. tammikuuta 1955, Buxton, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttä.

Ura

Proudlove pelasi Englannin pääsarjaa Norwich Cityssä. Keväällä 1982 Proudlove siirtyi Kuopion Palloseuraan, jossa hänen uransa jäi kuitenkin vain muutaman kuukauden mittaiseksi.
Brasilianrypälemyrtti

Ulkonäkö ja koko

Brasilianrypälemyrtti on pienikasvuinen puu, yleensä 3–5 metriä korkea. Sen hedelmät muistuttavat rypäleitä tai viinimarjoja. Ne kasvavat suoraan puun rungosta.

Levinneisyys

Brasilianrypälemyrtti kasvaa luonnonvaraisena Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa, ja on levinnyt Boliviaan, Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Sitä viljellään laajemminkin trooppisessa ja subtrooppisessa ilmastossa.
Ruskoselkämanikki

Levinneisyys

Ruskoselkämanikkia tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Olivier Dall’Oglio

Ura pelaajana

Dall’Oglio aloitti pelaajauransa Olympique Alès'n puolustajana vuonna 1982. Hän pääsi toden teolla pelaavaan kokoonpanoon kaudella 1983/84 ja edusti Division 2:ssa pelannutta seuraa kaikkiaan seitsemän kauden ajan. Dall’Oglio kuului seuran avainpelaajiin, kunnes siirtyi vuonna 1989 RC Strasbourgiin. Division 2:ssa uransa luonut Dall’Oglio debytoi pääsarjassa kaudella 1994/95, jonne hänen edustamansa Stade Rennais oli noussut. Liigatasolla vastuu jäi kuitenkin vähäisemmäksi ja Dall’Oglio lopetti uransa vuonna 1996.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Dall’Oglio valmensi Alès'n, Nîmes Olympiquen ja ESTAC Troyes'n reservijoukkueita, kunnes kesällä 2007 nousu Alès'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa yhden kauden ja siirtyi kesällä 2008 Arabiemiirikuntien jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajaksi. Kesällä 2010 Dall’Oglio siirtyi Dijon FCO apuvalmentajaksi. Patrice Carteronin jätettyä päävalmentajan tehtävät kesällä 2012 nousi Dall’Oglion peräsimeen. Kaudella 2015/16 hän luotsasi Dijonin Ligue 2:n kakkoseksi ja seura nousi neljän kauden tauon jälkeen pääsarjatasolle. Kaudella 2016/17 Dijon säilytti sarjapaikkansa ja Dall’Oglio jatkoi päävalmentajana. Kaudella 2017/18 Dijon sijoittui keskikastiin ollen 11:s, mikä oli joukkueen paras sijoitus pääsarjatasolla. Kaudella 2018/19 Dijon juuttui putoamiskamppailuun ja seuraa pitkään valmentanut Dall’Oglio siirrettiin sivuun tehtävistään vuoden 2018 lopussa.
Toukokuun lopussa 2019 Dall’Oglio allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ranskan liigaan nousseen Stade Brestois'n kanssa.
Rusoposkiorneero

Levinneisyys

Rusoposkiorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
PAD-laite

PAD (Packed Assembler/Disassembler) on pakettipohjaisissa X.25-tietoliikenneverkoissa käytettävä laite, jonka tarkoituksena on yhdistää käyttäjien terminaalit X.25 -verkkoon. PAD-laitteessa on modeemeja ja sarjaportteja sekä yhteys X.25-verkkoon. Käyttäjät kytkeytyvät PAD-laitteeseen modeemin ja sarjaportin kautta, jolloin PAD-laite muodostaa yhteyden X.25 verkon tietokoneeseen ja muuntaa käyttäjältä tulevan tietoliikenteen X.25 verkkoon sopivaksi pakettipohjaiseksi liikenteeksi.
Iso Kaitajärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Sikkilänjoen yläosan valuma-alueeseen (35.345) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,6 metriä mpy.
Huashanin kalliomaalaukset

Sijainti

Huashanin kalliomaalausalue sijaitsee Yunnanin–Guizhoun ylängöllä Zuojiangin ja sen sivujoen Mingjiangin varrella. Se kuuluu Guangxin autonomiseen alueeseen.

Tyyli

Huashanin kalliomaalaukset tehtiin hematiitistä saadulla punaisella väriaineella, jonka sidosaineena oli käytetty kasvien maitiaisnestettä.
Huashanin kuvat ovat kaikki hyvin samanlaisia: ne ovat yksivärisiä ja kaksiulotteisia eikä niissä ole syvyysvaikutelmaa. Kuvat ovat 0,2–3,58 metriä korkeita.
Huashanin kalliomaalaukset ovat siitä poikkeuksellisia, että niissä ei ole esitetty kohtauksia ”arkielämästä”, kuten metsästyksestä tai taisteluista. Pääosa Huashanin kuvista esittää ihmisiä eräänlaisessa kyykkyasennossa. Ihmiset esitetään joko edestä tai sivusta kuvattuna. Koukistetut jalat ja ylösnostetut kädet kuvastavat rituaalitanssia.
Tyypillisesti hahmot ovat sommiteltu siten, että suurin edestäpäin kuvattu ihmishahmo on keskellä. Useimmiten sillä on miekkakuvio lanteilla tai kädessä, koira jaloissa ja pronssirumpu lähettyvillä. Tällaiset suuremmat ihmishahmot on tulkittu ilmaisevan korkea-arvoisempia yksilöitä.

Maalausalueet

Huashanin kalliomaalausalue voidaan jakaa kolmeen osa-alueeseen, joista yksi on Mingjiangin ja kaksi Zuojiangin varrella. Niissä on yhteensä 38 yksittäistä kuvakohdetta.
Osa-alue 1 sijaitsee Mingjiangin varrella, ja siihen kuuluu neljä kohdetta. Ningming Huashanin kohde on laajin koko alueen kohteista. Siellä on peräti 1 556 ihmishahmoa ja yhteensä 1 951 yksittäistä maalausta. Hahmoista suurin on 3,58 metriä korkea. Sinne on maalattu myös 209 rituaalia osoittavaa pronssirumpua sekä yksi parittelukuva ja 13 lauttakuvaa, joita on vain kahdessa muussa kohteessa koko alueella.
Osa-alueessa 2 on 16 ja osa-alueessa 3 on 18 piirroskohdetta. Ne sijaitsevat puolestaan Zuojiangin varrella.
Florø

Florø on Floran kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa, sijaitseva kylä. Se toimii kunnan hallinnollisena keskuksena. Florø on satamakaupunki. Siellä sijaitsee STX Europen laivanrakennustelakka. Florøssä ilmestyy päivittäin sanomalehti Firdaposten. Florøn lentoasema avattiin vuonna 1971. Asukkaita Florøssä oli vuonna 2008 8 355.
Formidable-luokka (taistelulaiva)

Valmistus

Luokan alukset olivat muistuttivat ulkonäöltään edeltäneitä Majestic- ja Canopus-luokkien aluksia. Samoin niiden aseistus oli sama kuin edeltäneiden luokkien. Siten luokkaa toisinaan nimitetään parannetuksi Majestic-luokaksi, vaikka se todellisuudessa on suurennettu Canopus-luokka. Canopus-luokassa hyödynnettiin lujemman Krupp-panssarin hyöty pienentämällä suojaan käytettyä uppoumaa ja kasvattamalla uppoumaa suuremman nopeuden saavuttamiseksi. Formidable-luokassa Krupp-panssaroinnilla lisättiin suojaa pienentämättä alusta, joten alusluokka oli edeltäjiään kookkaampi. Luokka oli siten paremmin suojattu kuin edeltäjänsä ja kuitenkin yhtä nopea kuin Canopus-luokka. Suurin ero suojassa oli panssarivyön jatkuminen perään saakka.

Aseistus

Luokan pää- ja apuaseet olivat paranneltuja versioita edeltäjillä käytetyistä. 12 tuuman MK IX -tykkien pituuskaliiperi oli kasvatettu 35:stä 40:een ja kuuden tuuman tykkien 40:sta 45:een. HMS Irresistiblelle asennettut B Mk VIII -tykit voitiin myös ladata missä suunnassa ja korkeuskulmalla tahansa, mikä nopeutti tulitoimintaa. Torneille rakennettiin myös erilliset kranaattihissit, mikä vähensi mahdollisen kordiittipalon leviämistä.

London-luokka

Kolmen ensimmäisen aluksen jälkeen piirustuksia muutettiin, jolloin ensimmäinen muutettu alus HMS London nimesi alaluokan. Luokan panssarikansi oli ohuempi ja joitakin muita yksityiskohtia panssaroinnissa muutettiin, mikä pienensi alusten uppoumaa.

Queen-luokka

Kahta viimeistä alusta pidetään toisinaan omana luokkanaan. Niiden 12 naulan tykkipatterit sijoitettiin keskilaivaan yläkannelle ilman kasematteja, mikä vähensi edelleen uppoumaa. Alukset myös valmistettiin vasta Duncan-luokan valmistuttua, mikä myös osaltaan lisää mahdollisuutta nimetä alukset omaksi alaluokakseen.
Kamalari

Kamalari (suomeksi: lujasti työtä tekevä nainen) on velkaorjuuden muoto, joka on vallalla Nepalissa. Kamalari-orjat ovat tyttöjä ja nuoria naisia, jotka tekevät kotiapulaisen töitä orjuudessa. Velkajärjestelmä kiellettiin lailla vuonna 2006, minkä seurauksena orjien määrä on laskenut 12 000:sta noin 500-600:aan.

Järjestelmä

Etelä-Nepalilaisen tharu-heimon jäseniä on orjuutettu jo vuosisatojen ajan velkajärjestelmällä nimeltä kamaiya. Orjuus lisääntyi 1950–70-luvulla, kun muut etniset ryhmät alkoivat asuttaa thalien asuinaluetta, Terrain tasankoa.
Pienviljelyä harjoittavilla tharuilla ei ole virallisia papereita maan omistuksesta, jolloin muut ovat ottaneet maat haltuunsa. Tharut ovat joutuneet ottamaan lainaa, mutta jos velkaa ei pystytä maksamaan takaisin, joudutaan tyttäriä myymään velan pantiksi maanomistajille tai ylempien kastien varakkaille ihmisille. Velkajärjestelmässä velka periytyy sukupolvelta toiselle. Orjiksi joutuvat kouluikäiset tytöt joskus jo alle 10-vuotiaana. Kamalarit ovat isäntäperheiden orjina useita vuosia. Tytöt pakotetaan tekemään työtä palkatta ja perheet saavat tyttärensä käytöstä noin 25 euroa vuodessa.

Työ

Työhön kuuluu tiskaaminen, siivoaminen, ruoanlaitto ja lastenhoito. Osa Kamalareista työskentelee myös pelloilla. Usein tyttöjä kuritetaan ja kidutetaan henkisesti sekä käytetään seksuaalisesti hyväksi. Sairastuneita kamalari-orjia ei hoideta ja koulua ei välttämättä saa käydä kuin parina päivänä viikossa.

Lainmuutos

Vuonna 2002 Nepalin hallitus mitätöi kamalari-orjien velat erillislailla. Velkajärjestelmä kiellettiin Nepalissa lailla vuonna 2006. Vuonna 2006 Kamalari-orjia oli 12 000. Vuoden 2014 arvion mukaan orjien määrä oli laskenut noin 500–600:aan. Vapautuneet ovat yleensä parikymppisiä nuoria naisia. Plan Nepal -järjestö on ollut mukana edesauttamassa orjuuden kitkemistä Nepalista.
Orjuudessa ollessaan tharu-heimon naiset käyttivät sukunimenä etnisen ryhmän nimeä, joka viittaa jo historiallisestikin orjuutettuun kansanosaan. Siksi orjuudesta vapautuneet naiset ovat usein vaihtaneet sukunimekseen Chaudhary, joka on menestykseen viittaava intialaisten kauppiaiden sukunimi.

Muut vastaavat järjestelmät

Kamaiya-järjestelmän kieltänyt laki ei poistanut orjuutta Nepalissa, sillä se ei koskenut kaikkea velkaorjuutta. Esimerkiksi haruwat pysyvät yhä pakkotyössä kyntäjinä, charuwat orjuutettuina karjapaimenina. Myös haliya-alkuperäiskansan jäseniä orjuutetaan yhä, vaikka heitä koskeva orjuuden kieltävä laki astui voimaan vuonna 2008.
Tommi Vartiainen

Tommi Vartiainen (s. 12. tammikuuta 1983 Lahti, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija.
Hän on pelannut Veikkausliigaa Lahdessa kuusi ottelua kaudella 2005, viisi ottelua kaudella 2006 ja seitsemän ottelua kaudella 2007 ja lisäksi KooTeePeessä neljä ottelua kaudella 2008. Näissä 22:ssa ottelussa hän on tehnyt kolme maalia, joista jokaisen ensimmäisellä liigakaudellaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Vartiainen teki ensimmäisessä liigaottelussaan 25. toukokuuta 2005 Lahden kohdatessa kotiottelussa Jaron.
Antero Leinola

Antti Antero Leinola (18. toukokuuta 1872 Juva – 20. joulukuuta 1933 Teuva) oli suomalainen rakennusmestari, vakuutustarkastaja ja maalaisliiton kansanedustaja.
Leinolan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Lehkonen ja Eva Liisa Torniainen. Hän kävi kansakoulun ja valmistui rakennusmestariksi teollisuuskoulusta. Leinola toimi rakennusmestarina useilla rautatienrakennustyömailla. Hän oli vuosina 1905–1913 ratamestarina Kannuksessa ja myöhemmin ratamestarina Ilmajoella. Leinola oli vakuutusyhtiö Salaman vakuutustarkastajana 1926–1933.
Leinola oli kansanedustajana 1909–1914 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Antero Leinola oli naimisissa vuodesta 1901 Maria Irene Blomqvistin kanssa.
Harghita (piirikunta)

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 639 km². Tuliperäisestä luonnostaan tunnetun alueen maisemaa hallitsevat Karpaatit. Alueen läpi virtaavat Mureș- ja Oltjoet.
Harghitan piirikunta rajautuu idässä Neamţin ja Bacăun piirikuntiin, lännessä Mureşin piirikuntaan, pohjoisessa Suceavan piirikuntaan sekä etelässä Braşovin ja Covasnan piirikuntiin.
Boy Hayje

Johan "Boy" Hayje (s. 3. toukokuuta 1949 Amsterdam) on entinen hollantilainen F1-kuljettaja. Hän osallistui seitsemään F1-osakilpailuun kausilla 1976–1977. Hän karsiutui neljästi, keskeytti kahdesti ja Belgian GP:ssä 1977 hänen sijoituksensa hylättiin. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Hayje kilpaili myös Formula Ford, F5000 ja F3-sarjoissa. Hän siirtyi Renault 5 Turbo Euroopan sarjaan F1-uran jälkeen.
Copacabana

Copacabana on kaupunginosa Rio de Janeiron kaupungissa Brasiliassa. Copacabana on maailmankuulu puolikuun muotoisesta hiekkarannastaan, ja sen värikäs historia on innoittanut muusikoita, kirjailijoita ja taiteilijoita.
Copacabanan kaupunginosa alkaa Princesa Isabelin kadusta ja jatkuu aina hiekkarannan kuudenteen hengenpelastustorniin (Posto Seis) Copacabanan linnakkeen (Forte de Copacabana) lähellä. Copacabanasta länteen on pieni Arpoadorin uimaranta, sitten Ipanema ja Leblon. Idässä, ensimmäisellä hengenpelastustornilla, on Lemen kaupunginosa ja hiekkaranta. Copacabanan hiekkaranta ulottuu toisesta hengenpelastustornista kuudenteen.
30-, 40-, ja 50-luvuilla Copacabana tuli tunnetuksi boheemina ja rikkaana kaupunginosana, joka oli täynnä ravintoloita, elokuvateattereita, kauppoja ja teattereita. 1960-luvulla Copacabanasta oli kuitenkin tullut jo niin kuuluisa, että asukkaita virtasi enemmän kuin alueella oli tilaa. Vanhat talot korvattiin kerrostalojen pienillä huoneistoilla. Nykyään Copacabana on Rion tiheimmin asuttu alue 3400 asukkallaan per neliökilometri. Uudisrakentamisesta huolimatta Copacabana on edelleen yksi Rion kauneimmista kohteista, jonka yli 80 hotelliin virtaa turisteja ympäri maailmaa.
Copacabanan neljä kilometriä pitkä hiekkaranta on tunnettu valkoisin ja mustin aalloin koristellusta mosaiikkijalkakäytävästään. Hiekkarannan editse kulkeva Avenida Atlântica rajaa hiekkarannan muusta kaupunginosasta. Sunnuntaisin tie on autoilta suljettu, jolloin sen valtaavat lenkkeilijät, pyöräilijät ja rullaluistelijat. Itse hiekalla järjestetään hiekkajalkapallon ja -lentopallon maailmanmestaruuskilpailuja sekä konsertteja. Uuden vuoden ilotulitus kerää rannalle peräti kolme miljoonaa katsojaa.
Kaupunginosan kuuluisin rakennus on hotelli Copacabana Palace, jota pidetään yhtenä Brasilian ylellisimmistä. Vuonna 1923 rakennetun hotellin suunnitteli ranskalainen arkkitehti Joseph Gire.
Turistien suuri määrä houkuttelee myös kerjäläisiä ja taskuvarkaita, eikä kaupunginosa ole öisin kovinkaan turvallinen. Kaupunginosassa sijaitsee neljä favelaa.
Copacabana on tunnettu myös yöelämästään: baareista, diskoista ja prostituoiduista.
Before I Forget

Kappaleet

1. ”Before I Forget” (Single Mix) - 3:37 
2. ”Before I Forget” (Live) - 4:23
Ryhmä 27

Ryhmä 27 (esp. Generación del 27) oli vaikuttava espanjalaisten runoilijoiden seura, joka nousi maan kirjallisuuspiireistä vuosina 1923-1927. Ensimmäinen varsinainen kokoontuminen järjestettiin Sevillassa runoilija Luis de Góngoran kuolinpäivän 300-vuotismuiston kunniaksi. Kirjoittajat ja älymystö kerääntyivät Ateneo de Sevillaan, ja osallistujien joukossa olivat muun muassa Rafael Alberti ja Federico Garcia Lorca. Ryhmä 27 vaikutti mullistavalla tavalla Espanjan sekä espanjankielisten maitten kulttuuriin ja kirjallisuuteen. Esimerkiksi chileläinen Pablo Neruda sai ryhmältä paljon vaikutteita.

Tyylilaji

Ryhmä 27:n jäsenten taiteellisessa tuotannossa vaikuttivat taiteellisista tyylisuunnista lähinnä avantgardismi, johon kuuluivat muun muassa ultraismi ja surrealismi. Muita keskeisiä piirteitä olivat perinnetietous, kuvakielen rikas käyttö, vapaa runomitta ja jopa naiivikin spontaanius sekä luonnonläheiset teemat. Näihin yhdisteltiin aimo ripaus vastakkainasettelua ja yhteiskunnallisuutta. Erilaisia marginaali-ilmiöitä saatettiin kuvata runsaasti. Yhtä, selkeää tyylisuuntaa ryhmälle ei kuitenkaan voida määritellä, sillä sen taiteilijat edustivat useita erilaisia aloja ja näkemyksiä.
São Cristóvão (Rio de Janeiron kaupunginosa)

São Cristóvão on Rio de Janeiron pohjoisosassa sijaitseva kaupunginosa.
Kun portugalilaiset valtasivat seudun löytöretkien aikaan, sinne asettui asumaan jesuiittoja. Heidät kuitenkin karkotettiin 1700-luvulla, ja maa jaettiin maatiloiksi, joista yksi oli Quinta da Boa Vista. 1800-luvulla Portugalin kuningas Juhana VI otti Quinta da Boa Vistan haltuunsa, ja seudusta kehittyi hienoston asuinaluetta. Maan toinen keisari Pedro II asui siellä koko 50-vuotisen valtakautensa. Hänen aikanaan aluetta nykyaikaistettiin ja perustettiin teollisuuslaitoksia. Erityisesti toisen maailmansodan jälkeinen teollistuminen veti alueelle asukkaita muualta Brasiliasta.
Kaupunginosassa on historiallisia rakennuksia ja Quinta da Boa Vistan puistossa on Kansallismuseo ja sen kirjasto sekä eläintarha. Siellä on kaksi kirkkoa, Igreja de São Cristóvão ja Igreja de Santa Edwiges.
São Cristóvãon kauppatori on koko Rio de Janeiron suurin.
Vuoden kellokas

Vuoden kellokas on Naistoimittajat ry:n vuodesta 1973 jakama palkinto henkilölle, työryhmälle tai organisaatiolle, joka on merkittävällä tavalla kiinnittänyt huomiota ajankohtaiseen yhteiskunnalliseen kysymykseen.
Palkinnon yli 40-vuotisen historian aikana sen saajat ovat useimmiten olleet naisia tai naisryhmiä. Kerran palkinto on myönnetty yhdistykselle (Nuorisotutkimusseura 2008) ja viidesti miehelle tai miesryhmälle.
Tapio Hase

Tapio Atso Hase (s. 1937) on suomalainen kemisti. Hän on ollut Helsingin yliopiston orgaanisen kemian apulaisprofessori professori 1981–1984 ja professori vuodesta 1984–2002. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut lääkeaineiden, antibioottien, feromonien ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesi, ja hän on kehittänyt uusia yleisiä synteettisiä menetelmiä.
Hän teki väitöskirjansa tutkimusaiheesta "Studies related to synthesis of tetracycline" nobelisti Sir Derek Bartonin ohjauksessa Lontoon Imperial Collegessa, Englannissa vuonna 1969. Vuosina 1974-1975 hän toimi post-doc tutkijana nobelisti Elias J. Coreyn tutkimusryhmässä Harvardin yliopistossa.
Prof. Tapio A. Hase on julkaissut ja editoinut kirjan Umpoled Synthons: A survey of Sources and Uses in Synthesis (julk. 1987). Hänen laatimat spektrometrian taulukot "Tables for organic spectrometry" ovat yhä orgaanisen kemian opiskelijoiden ja tutkijoiden päivittäin käyttämä lähde spektroskooppisessa tulkinnoissa. 
Hän on ohjannut lukuisIa väitöskirjoja mm. prof. Kristiina Wähälä ().