google/wiki40b huggingface dataset:
Niilo Ödman

Niilo Henrik Ödman (14. huhtikuuta 1901 Soini – 11. joulukuuta 1956 Kuopio) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä Jahvetti Korpela.
Itä-Pakila

Aluejako

Itä-Pakilan osa-alue (342) sijaitsee Tuusulanväylän ja Vantaanjoen välisellä alueella. Etelässä alue rajautuu Oulunkylään, pohjoisessa Tuomarinkartanoon. Osa-alueen halkaisee Suomen vilkasliikenteisin tie Kehä I, joka jakaa alueen kahteen suunnilleen yhtä suureen osaan.
Itä-Pakilan peruspiiri (405) kattaa Helsingin piirijakojärjestelmässä Itä-Pakilan osa-alueen lisäksi viereisen Tuomarinkartanon osa-alueen.

Palvelut

Itä-Pakilassa on yksi päivittäistavarakauppa. Itä-Pakilassa on kolme koulua: Metsolan ala-asteen koulu, Solakallion koulu ja Toivolan koulu. Kaksi jälkimmäistä ovat erityiskouluja oppilaille, joilla on laaja-alaisia oppimisvaikeuksia. Itä-Pakilassa sijaitsee Toivolan lastenkoti. Se on tarkoitettu huostaanotetuille lapsille ja nuorille, joilla voi olla käytöshäiriöitä, psyykkisiä oireita, koulunkäyntivaikeuksia tai päihteiden käyttöä.

Itä-Pakilan osa-alue

Vantaanjoen rannalla on kaksi siirtolapuutarhaa: vuonna 1946 perustettu Pakilan siirtolapuutarha sekä sen viereen vuonna 1977 perustettu Klaukkalanpuiston ryhmäpuutarha. Siirtolapuutarha-alueiden läheisyydessä on myös viljelyspalstoja vuokrattavana. Vantaanjoen varressa on uimaranta.
Itä-Pakilassa on säilynyt 1700-luvulta peräisin oleva hirsinen maalaistalo, jota kutsutaan Pakin taloksi. Se on kunnostettu 1800-luvun asuun, ja sitä vuokrataan juhlapaikaksi.
Itä-Pakilassa asui 3 401 henkeä vuoden 2014 alussa. Asukkaista 92,5 prosenttia oli suomenkielisiä, 3,8 prosenttia ruotsinkielisiä ja 3,7 prosenttia muun kielisiä. Alueen asukkaista 53,5 prosenttia on syntynyt Helsingissä. Itä-Pakilan asunnoista on pientaloissa 88,4 prosenttia. Vuokra-asuntoja Itä-Pakilassa on 14,2 %. Itä-Pakilan työikäisestä väestöstä alemman korkea-asteen tutkinto on 25 prosentilla ja ylemmän korkea-asteen tutkinto 23 prosentilla.
Ylipäällikkö

Ylipäällikkö on nimitys, jota käytetään maan asevoimien ylimmästä johtajasta. Useimmissa maissa ylipäällikkönä on nimellisesti valtionpäämies, vaikka hän ei käytännössä osallistu asevoimien johtamiseen. Ylipäällikön alaisuudessa on asevoimien korkein upseeri, asevoimien komentaja tai pääesikunnan päällikkö.
Yhdysvaltain asevoimat käytti vuoteen 2002 tietyissä tehtävissä (COCOM:n komentajan) nimekkeessä termiä ylipäällikkö (engl. Commander-in-Chief), josta luovuttiin tuolloin, koska sen katsottiin kuuluvan ainoastaan presidentille.
Suomessa tasavallan presidentti on perustuslain mukaan puolustusvoimien ylipäällikkö, missä ominaisuudessa hän muun muassa ylentää kaikki upseerit. Sodan aikana presidentti voi luovuttaa ylipäällikkyyden toiselle henkilölle. Talvisodan sytyttyä vuonna 1939 Kyösti Kallio luovutti ylipäällikkyyden puolustusvoimain komentajalle, sotamarsalkka, myöhemmin Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimille ja kun hänestä tuli jatkosodan lopulla 1944 presidentti, ylipäällikkyys palautui luovuttajainstituutiolle. Risto Ryti on Suomen presidenteistä ainoa, joka ei ole lainkaan ollut ylipäällikkö.
Ylipäällikkö on lähes poikkeuksetta valtionpäämies, yleensä presidentti, ja esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on käytännössä asevoimien muodollinen ylipäällikkö. Kansainyhteisön maista Australiassa ja Uudessa-Seelannissa ylipäällikkö on Britannian monarkin nimittämä kenraalikuvernööri ja Kanadassa kenraalikuvernöörin tai monarkin on allekirjoitettava sodanjulistukset.
Poikkeuksena valtionpäämiehen ylipäälliköntehtäville ovat muun muassa Japani, Ruotsi, Saksa ja Egypti, joissa ylipäällikkönä on käytännössä puolustusministeri, Japanissa pääministeri. Ruotsissa vuoden 1975 perustuslain mukaan asevoimat vastaa hallitukselle, mutta kuninkaalla on kaikkien aselajien korkein kenraalinarvo, jonka hän jakaa vain puolustusvoimien komentajan (Överbefälhavare, ÖB) kanssa. Egyptissä tasavallan presidentillä on asevoimien korkeimman komentajan seremoniallinen asema. Tämä ilmeisesti siksi, että kaikki Egyptin presidentit ovat tähän mennessä olleet sotilaita.
Eräissä maissa, kuten Kiinassa ja Sveitsissä vastuu on jaettu. Sveitsissä asevoimat vastaa Sveitsin liittoneuvostolle ja Kiinassa keskussotilaskomissiolle.
Michael Lang

Seurajoukkueura

Lang aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan FC St. Gallenissa, jossa hän pelasi vuosina 2006–2011 66 Raiffeisen Super Leaguen ja Challenge Leaguen ottelua onnistuen maalinteossa neljä kertaa. Heinäkuussa 2011 Lang siirtyi Super Leaguen Grasshopperiin, jossa hän voitti kaudella 2012–2013 Sveitsin cupin. Yhteensä Lang pelasi seuran paidassa 128 ottelussa onnistuen maalinteossa 12 kertaa.
Heinäkuussa 2015 Lang siirtyi Super Leaguen Baseliin. Hän pelasi kauden aikana 22 ottelussa onnistuen maalinteossa viidesti Baselin voittaessa Sveitsin mestaruuden. Lang debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa.

Maajoukkueura

Lang on edustanut Sveitsiä nuorten maajoukkuetasolla. Vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa. Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa Lang debytoi elokuussa 2013 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa maaottelussa, lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Lang pelasi yhdessä Sveitsin alkulohkon ottelussa.
Lang kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2016 EM-kilpailuissa.
Hồ Chí Minhin kaupunki

Historia

Saigon oli alun perin pieni kalastajakylä, joka sijaitsi samannimisen joen soisella suistoalueella. Sen asukkaat olivat todennäköisesti khmerejä ennen vietnamilaisten saapumista. Nguyễn Hữu Cảnh perusti kaupunkiin hallinnon vuonna 1698. Ranska teki Vietnamista oman siirtokuntansa 1800-luvun puolivälissä, kunnes vuonna 1954 kommunistinen Việt Minh löi ranskalaiset Điện Biên Phủn taistelussa. Ranska ei suostunut kuitenkaan luovuttamaan valtaa kommunisteille, vaan antoi tukensa keisari Bảo Đạille, joka teki Saigonista pääkaupunkinsa. Kun Vietnam jaettiin virallisesti kahtia, piti Etelä-Vietnam presidentti Ngô Đình Diệmin johdolla kaupungin pääkaupunkinaan.
Vietnamin sodan lopputuloksena 1975 Pohjois-Vietnamin armeija liittolaisineen sai pahoja tuhoja kärsineen kaupungin haltuunsa. Yhdysvalloissa tapahtumaa kutsutaan Saigonin romahtamiseksi, Vietnamissa taas Saigonin vapauttamiseksi. Kommunistit nimesivät kaupungin uudelleen johtajansa Ho Tši Minhin mukaan vuonna 1976, kun yhdistetty Vietnamin sosialistinen tasavalta perustettiin. Epävirallista nimitystä Sài Gòn käytetään yhä puhekielessä, varsinkin ulkomailla asuvien vietnamilaisten keskuudessa. Erityisesti nimitystä käytetään kaupunginosasta numero yksi.
Etelä-Kaukasia

Etelä-Kaukasia  tai Taka-Kauksia  tai Transkaukasia on maantieteellinen alue suuremman Kaukasuksen vuoriston etelärinteillä ja eteläpuolella. Alue käsittää noin puolet koko Kaukasiasta. Alueella sijaitsee kolme valtiota: Armenia, Azerbaidžan ja Georgia. Lisäksi Georgiasta irrottautuneet Abhasia ja Etelä-Ossetia ovat nykyään käytännössä itsenäisiä. Pohjoisessa alue rajoittuu Venäjään, etelässä Turkkiin ja Iraniin. Kaspianmeri ja Mustameri sijaitsevat Etelä-Kaukasian itä- ja länsipuolella. Taka-Kaukasian kaakkoisosassa sijaitsevat Bakun öljykentät, muita alueen valtioiden merkittäviä vientituotteita ovat tee, sitrushedelmät, viini ja mangaanimalmi.
Joidenkin määrittelyjen mukaan Aasian ja Euroopan raja kulkee Etelä-Kaukasian poikki: (idästä länteen) Kurajokea Suramin solan kohdalle, jota myöten Qvirilajokeen ja sitä sekä sen pääjokea Rionia pitkin. Alueesta on joskus käytetty myös nimeä Transkaukasia, joka tulee venäjän sanasta Zakavkazje, "Kaukasuksen takana".
Vuonna 1918 alueelle perustettiin Transkaukasian federaatio, joka kuitenkin jäi lyhytikäiseksi. Myöhemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jolloin perustettiin Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. Se kuitenkin hajotettiin kansallisuusrajoja vastaaviin neuvostotasavaltoihin 1936. Neuvostoliiton hajotessa 1991 ne itsenäistyivät.
Hietoinen

Hietoinen (myös Mommila) on kylä Hausjärven koillisosassa. Vuoteen 2009 se oli osa Lammin kuntaa. Hietoinen on alueen postitoimipaikka, mutta kylästä käytetään puheessa ja kirjoissakin enimmäkseen nimeä Mommila kylässä sijaitsevan Mommilan kartanon mukaan. Maarekisterissä kylän nimenä on Mommila-Hietonen. 
Kylä oli vuoden 2009 alkuun asti osa entistä Lammin kuntaa, ja Hämeenlinnan seudun kuntaliitoksen 2009 jälkeen se kuului vuoden 2009 ajan Hämeenlinnaan. Asukkaiden keräämän adressin vuoksi kylä liitettiin 1.1.2010 osaksi Hausjärveä. Nykyään nimeä Mommila käytetään myös Hausjärven Torholan kylässä sijaitsevasta Mommilan asemakylästä, joka on saanut nimensä Mommilan kartanoa varten sinne perustetusta Mommilan rautatieasemasta.
Hietoisissa on kyläkirkko, eli alkujaan Mommilan kartanon rukoushuoneeksi rakennettu Mommilan kirkko, ja syksyyn 2007 asti kylässä toimi kyläkoulu. Mommila on historiankirjoissa tunnettu Mommilan kartanon omistajan Alfred Kordelinin, Mommilan veriteoissa 1917 surmansa saaneen aikansa rikkaimman suomalaisen, viimeisenä asuinpaikkana. Kordelin panosti työntekijöidensä oloihin rakennuttamalla kartanon läheisyyteen kirkon ja koulun. Koulurakennus toimii nykyisin seurakuntatalona kirkon vieressä.
Nykyisin Mommila tunnetaan parhaiten Mommilanjärven soutelusta, joka järjestetään vuosittain heinäkuun puolivälissä Mommilanjärvellä. Varsinainen tapahtuma-alue on järven eteläosassa Haminankylän kohdalla.
Johan David Cneiff

Johan David Cneiff (13. syyskuuta 1722 Tukholma – 30. lokakuuta 1791 Kaskinen) oli Pohjanmaalla lääninlampurina. Hän kirjoitti talouskysymyksistä teoksen jossa hän suositteli talouden sääntelyä.
Cneiffin vanhemmat olivat vaasalainen kauppias, raatimies ja valtiopäivämies David Benedikt Cneiff ja Maria Werander. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1734–1739 ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1740. Cneiff opiskeli Turun akatemiassa saamatta kuitenkaan opintojaan loppuun ennen kuin hän isänsä toivomuksesta lähti oppiin Höjentorpin lampurikouluun jossa hän opiskeli 1741–1743.
Cneiff toimi Pohjanmaan lääninlampurina vuodesta 1743 ja jäi tästä virasta lakkautuspalkalle 1766. Hän sai taloustirehtöörin arvonimen 1759. Cneiff asui Kaskisissa Hermansin kruununtilalla, jonka hän vuokrasi 1743. Kun Kaskisten kaupunki perustettiin 1785, Herrmansin tila siirtyi uudelle kaupungille. Cneiff sai kuitenkin pitää tilan pihatontin asuinrakennuksineen. Lisäksi hän sai puoli tynnyrinalaa peltoa, jolla hän saattoi viljellä korvausta vastaan humalaa.
Cneiff oli naimisissa vuodesta 1749 Beata Junianderin (k. 1796) kanssa. 
Kaskisissa on muistomerkki, Cneiffin kivi, johon Cneiff kaiversi latinan kielellä elämäkertansa.
Etelä-Aasian maanjäristys 2005

Etelä-Aasian maanjäristys 2005 oli pohjoisessa Pakistanissa 8. lokakuuta 2005 kello 8.50 paikallista aikaa (03:50:38 UTC) iskenyt, voimakkuudeltaan noin 7,6 momenttimagnitudin suuruinen maanjäristys. Järistyksen keskus oli Muzaffarabadin kaupungin lähellä kiistellyn Kashmirin alueen länsiosissa. Eniten järistys aiheutti tuhoa Azad Kashmirin alueella, missä monet talot romahtivat. Järistyksessä kuoli yli 74 000 ihmistä ja vammautui yli 10 000.

Järistyksen sijainti

United States Geological Survey (USGS) mittasi järistyksen voimakkuudeksi Mw 7,6. Järistyskeskus sijaitsi vuoristossa 19 kilometriä Azad Kashmirin pääkaupungista Muzaffarabadista luoteeseen sekä noin 95 kilometriä Islamabadista pohjois-koilliseen ja noin 10 kilometrin syvyydessä. Keskuksen sijainti oli koordinaatteina 34° 25′ 55″ N, 73° 32′ 13″ E. Pääjäristystä seurasi useita jälkijäristyksiä, joista voimakkain oli magnitudiltaan 6,2. Seuraavien 18 tunnin aikana tuli noin 20 kohtalaisen voimakasta jälkijäristystä. Yhteensä jälkijäristyksiä laskettiin 157, ja ne jatkuivat heiketen päivien ajan. Azad Kashmir sijaitsee Intian ja Pakistanin mannerlaattojen rajalla. Intian laatta puskee siellä kiinni Euraasian laattaan, mikä aiheuttaa siellä melko usein voimakkaita maanjäristyksiä.

Henkilövahingot

Pakistanin pääministerin Shaukat Azizin 1. marraskuuta antaman lausunnon mukaan järistyksessä kuoli noin 57 000 ihmistä ja loukkaantui noin 78 000. Heti seuraavana päivänä kenraalimajuri Faruk Ahmed Khan kertoi kuolleiden määrän olevan peräti 73 276 ja loukkaantuneita olevan yli 69 000. Uhriluvun arvioitiin tuolloin vielä kohoavan. Intian hallinnoimalla alueella kuoli 1 360 ihmistä ja 6 622 loukkaantui. Järistyksessä kuoli myös neljä ihmistä Afganistanissa. Lokakuussa 2006 arvioitiin että Pakistanissa ja Intiassa kuoli yhteensä 74 000 ihmistä ja 3,5 miljoonaa jäi kodittomaksi.

Järistyksen syy

Järistys sattui Intian mannerlaatan ja Euraasian laatan saumakohdassa, jossa Intian laatta liikkuu noin 4 senttimetriä vuodessa Euraasian laattaa kohti. Laattojen puristuminen yhteen aiheuttaa painetta, joka purkautuu toisinaan maanjäristyksissä. Alue on kärsinyt ennenkin voimakkaista maanjäristyksistä, ja on vääjäämätöntä, että näin käy jatkossakin. Näiden mannerlaattojen törmäys on kasvattanut Himalajan vuoriston.

Jälleenrakennuksen ja asuttamisen hitaus

Lokakuussa 2006 kymmenet tuhannet pakistanilaiset asuivat yhä teltoissa. YK:n arvion mukaan telttaleireissä eli n. 33 000 ihmistä. Arveltiin myös, että lukumäärä saattaisi lähes kaksinkertaistua vuoriston asukkaiden laskeutuessa talveksi kaupunkeihin.
Vuonna 2011 uutisoitiin, että vain kansalaisjärjestöjen toteuttamat jälleenrakennusprojektit ovat valmistuneet, kun taas Pakistanin hallituksen vastuulla olleista kouluista, sairaaloista ja silloista yli puolet oli kesken tai kokonaan rakentamatta. Alueelta raportoitiin myös laajamittaisesta korruptiosta.
Drew McIntyre

Smackdown! (2009-)

McIntyre teki toisen WWE debyyttinsä 28. elokuuta feudaten R-truthin kanssa. 13. joulukuuta McIntyre voitti WWE Intercontinental Championshipin John Morrisonilta WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs ppv:ssä. McIntyrellä ja Morrisonilla oli myös myöhemmin lisää mestaruusmatseja jotka McIntyre voitti. Elimination Chamber 2010:ssä hän puolusti mestaruuttaan Kanea vastaan ja voitti ottelun. 26. helmikuuta McIntyre hävisi ensimmäisen kerran WWE:n matsissa Matt Hardya vastaan Money in the Bank qualifying matsissa. McIntyre sai kuitenkin uuden tilaisuuden päästä Money in the Bank matsiin jos hän voittaisi Vince McMahon hänelle määräämän vastuksen, Aaron Bolon. McIntyre voitti ottelun mutta ei kuitenkaan itse Money in the Bank ottelua WrestleMania 26:ssa. Theodore Long erotti McIntyren 7. toukokuuta koska hän oli hyökännyt Matt Hardyn kimppuun jo useampana viikkona. Seuraavalla viikolla McIntyre kuitenkin palasi painimaan Mr. McMahonin käskystä ja sai mestaruutensa takaisin Kofi Kingstonilta joka voitti mestaruuden Theodore Longin määräämässä mestaruus matsissa.
Diane di Prima

Diane di Prima (s. 6. elokuuta 1934 New York City) on yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija.
New Yorkin Brooklynissä syntynyt di Prima on yksi 1950–1960-lukujen beat-sukupolven merkittävimpiä runoilijoita. Hän oli mukana beat-liikkeen toiminnassa New Yorkissa, kunnes muutti 1960-luvun lopussa San Franciscoon. Di Priman ensimmäinen runokokoelma This Kind of Bird Flies Backward ilmestyi 1958, jonka jälkeen hän on julkaissut yli 40 teosta. Di Priman ja Gary Snyderin 1961 julkaisema pamfletti Buddhist Anarchism on yksi aikakauden merkittävimpiä anarkistisia teoksia. Hän esiintyy myös The Band -yhtyeen konserttielokuvassa The Last Waltz, jossa di Prima lukee kaksi runoaan.
Di Priman teoksista on suomennettu vuonna 1971 ilmestynyt runokokoelma Revolutionary Letters, jonka J. K. Ihalainen käänsi vuonna 2002.
Assassin’s Creed: Revelations

Pelaaminen

Ezio Auditore da Firenzen lisäksi pelissä esiintyy Assassin’s Creedistä tuttu Altaïr Ibn-La’Ahad ja nykypäivässä elävä, Altaïrin ja Ezion sukulainen sekä heidän elämäänsä Animus-tietokoneohjelmalla tutkiva Desmond Miles. Revelations päättää sarjan Ezion osalta.
Pelialueena toimiva Konstantinopoli on hieman pienempi kuin Assassin’s Creed: Brotherhoodissa esiintyvä Rooma, mutta se on täysin erilainen: Konstantinopolista puuttuu Rooman suuret ja avoimet tilat, sillä se on erinäisille mäille ja rinteille rakennettu metropoli, ja siinä sulautuvat yhteen eri kulttuurit ja sivilisaatiot. Yksi pelin uusista laitteista on tarttumakoukku, jolla Ezio pystyy kiipeämään nopeammin ja liukumaan helposti köyttä pitkin katolta katolle. Tarinan lisäksi pelistä löytyy myös paranneltu moninpeli.
Pelistä julkaistu Collector Edition sisältää taidekirjan, Assassin’s Creed: Embers -lyhytelokuvan, soundtrackin, yksinpelitehtävän ja kaksi moninpelihahmoa.

Beta

Pelin beta-versio avautui 3. syyskuuta 2011 UPlay- ja PlayStation Plus -jäsenille. Beta tuli avoimeksi PlayStation Network -jäsenille 10. lokakuuta 2011. Beta ei avautunut Windows- ja Xbox 360 -pelaajille.

Juoni

52-vuotias Ezio Auditore da Firenze lähtee mittavalle pyhiinvaellusmatkalle Masyafiin, vanhaan assassiinien linnakkeeseen, josta hän löytää viidellä avaimella suljetun esi-isänsä Altaïr Ibn-La’Ahadin salaisen kirjaston. Kammion aarteisiin käsiksi pyrkivät temppeliritarit ovat löytäneet yhden avaimista, jättäen neljä avainta Ezion etsittäväksi. Ezion täytyy löytää nämä avaimet ennen temppeliritareita ja selvittää, kuka pitää viidettä avainta hallussaan.
Masterbatch

Masterbatcheiksi kutsutaan kestomuovin lisäaineita, joissa on usein 30-70% pigmenttiä tai muita apuaineita sekoitettuna muovimatriisiin; carrier-materiaaliin.
Tomi Leivo

Ura

Leivo on Saimaan Pallon kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 2008–2009, jolloin Leivo pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän oli samalla kaudella SaiPan A-nuorten toiseksi paras pistemies Jesse Ryhäsen jälkeen tehoilla 14+20=34. Huhtikuussa 2009 Leivo teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2009–2010 Leivo ei pelannut yhtään ottelua SM-liigassa, vaan hänen kautensa kului lähes kokonaan A-nuorissa. Leivo teki siellä tehot 19+22=41, joilla hän oli SaiPan paras pistemies sekä A-nuorten SM-liigan maalipörssin kahdeksas KalPan Mikko Nuutisen ja Lukon Aki Kangasmäen kanssa. Leivo vahvisti kauden aikana myös kolmen ottelun ajan Mestis-joukkue Mikkelin Jukureita tehden niissä yhden maalin. Elokuussa 2010 Leivo palasi lainalle Jukureihin, jossa hän pelasi koko kauden 2010–2011 ajan. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 42 runkosarjaottelussa tehot 13+16=29 ja yhdeksässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Leivo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Helmikuussa 2011 Leivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kausi 2011–2012 oli hänelle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi Leivolle 48 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä viidenneksi Ässien Tommi Taimen kanssa. Leivon liigauran avausmaali syntyi 6. lokakuuta 2011 Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalle Jukureissa. Tammikuussa 2012 Leivo teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudesta 2012–2013 Leivo pelasi ison osan myös lainalla Jukureissa, joissa hän sai tililleen 14 runkosarjaottelua. Kauden 2013–2014 Leivo pelasi taas kokonaan SaiPassa tehden SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä yhdeksällä osumallaan. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Huhtikuussa 2015 sitä jatkettiin taas vuodella, kuten myös saman vuoden joulukuussa taas kevääseen 2017 asti. Leivo teki kaudella 2015–2016 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+17=25. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2017.
Leivo siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Syyskuussa 2019 hän palasi kuukauden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa SaiPaan paikkaamaan loukkaantumisia oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2019–2020.
Hans Stuck

Muuta

Stuck oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeisestä avioliitosta hänelle syntyi poika Hans-Joachim. Hänestä tuli myös kilpa-ajaja, joka oppi ajamaan Nürburgringillä isänsä opastuksessa ja osallistui isänsä tavoin F1-sarjaan 1970-luvulla.
Tyrese Rice

Seurajoukkueura

Rice pelasi Boston Collegen Eagles-joukkueessa yliopistokoripalloa vuosina 2005-2009. Jäätyään ilman NBA-varausta hän siirtyi kaudeksi 2009-2010 Kreikan A1 Ethnikin Panionios BC:hen. Kaudeksi 2010-2011 hän siirtyi saksalaiseen Artland Dragonsiin, jossa hän pelasi myös ainoastaan kauden. Kauden 2011-2012 Rice pelasi liettualaisessa BC Lietuvos Rytasissa, jonka paidassa hän debytoi Eurocupissa. Hänet valittiin myös Liettuan koripalloliigan tähdistöjoukkueeseen.
Kauden 2012-2013 Rice pelasi Saksan Bundesliigan Bayern Münchenissä. Kaudeksi 2013-2014 hän siirtyi Israelin Ligat ha'Alin Maccabi Tel Aviv BC:hen, jossa Rice voitti kauden aikana Euroliigan, Israelin mestaruuden, Israelin cupin ja Winner Cupin.
Kaudeksi 2014-2015 Rice siirtyi Venäjän VTB United-liigan Himki BK:hon, jossa hän voitti Eurocupin ollen myös sen paras pelaaja.

Maajoukkueura

Rice sai Montenegron kansalaisuuden vuonna 2013 haettuaan sitä. Samana vuonna hän kuului Montenegron koripallomaajoukkueeseen EM-kilpailuissa.
Juntunen (Heinola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125 metriä mpy.
Nereo Rocco

Ura pelaajana

Rocco aloitti oman pelaajauransa US Triestina Calcion keskikentällä 1929. Seura nousi samana vuonna ensimmäistä kertaa historiassaan Serie A:han ja Rocco kuului joukkueen avainpelaajistoon. Vuonna 1934 hänestä tuli seuran ensimmäinen pelaaja Italian maajoukkueessa. Hän siirtyi 1937 SSC Napoliin, jossa pelasi kolme kautta. Sotavuosina hän edusti vielä Calcio Padova lopettaen pelaajauransa 30-vuotiaana 1942.

Ura valmentajana

Rocco aloitti valmennusuransa kotiseurassaan US Triestinassa vuonna 1947. Hänen johdollaan seura sijoittui sensaatiomaisesti Serie A:ssa toiseksi kaudella 1947/48, mikä on edelleen seuran paras sijoitus pääsarjatasolla. Menestyksestä huolimatta Rocco ajautui erimielisyyksiin seurajohdon kanssa ja erosi tehtävistään vuonna 1950. Tämän jälkeen hän valmensi kolme vuotta Trevisoa luotsaten seuran Serie B:ssä kuudenneksi kaudella 1950/51, mikä on seuran paras saavutus. Rocco palasi 1953 Triestinaan yhdeksi kaudeksi.
Vuonna 1954 Rocco palasi entiseen seuraansa Calcio Padovaan valmentajaksi. Debyyttikaudellaan hän johdatti Padovan takaisin pääsarjaan, jossa seura jatkoi hyviä esityksiään sijoittumalla kolmanneksi kaudella 1957/58. Rocco jätti Padovan kauden 1960/61 jälkeen ja siirtyi suurseura AC Milanin peräsimeen. Roccon johdolla Milan pelasi menestyksekkäästi ja voitti Italian mestaruuden 1962 sekä Euroopan Cupin 1963. Hän siirtyi cupin mestaruuden jälkeen Torinon päävalmentajaksi ja yritti palauttaa 1940-luvun menestysseuran takaisin mestaruuskantaan, muttei onnistunut tavoitteessaan vaikka Torino pelasikin hyvin. 
Rocco palasi AC Milaniin 1967 ja jatkoi seuran peräsimessä huimaa menestystä. Ensimmäisellä kaudella tuli Italian mestaruuden lisäksi Cup-voittajien Cupin mestaruus. Seuraavalla kaudella Rocco palautti Milanin mestariksi Euroopan Cupissa, kun AFC Ajax kaatui finaalissa komeasti 4–1. Rocco jatkoi seuran päävalmentajana viisi vuotta, muttei onnistunut voittamaan toista liigamestaruutta. Hän jätti joukkueen 1973 toisen Cup-voittajien Cupin mestaruuden jälkeen. Hän valmensi kaudella 1973/74 ACF Fiorentinaa lopettaen uransa kauden jälkeen. 
Vuonna 1977 Rocco palasi vielä lyhyeksi aikaa AC Milanin päävalmentajaksi ja Nils Liedholmin apulaiseksi. Rocco kuoli 20. helmikuuta 1979 Triestessä 66-vuotiaana.