google/wiki40b huggingface dataset:
Jalo Lahdensuo

Jalo Toivo Lahdensuo (vuoteen 1906 Lagerstedt) (21. lokakuuta 1882 Lapua – 6. lokakuuta 1973 Seinäjoki) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelysneuvos. Hän toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1921–1928 ja maatalousministerinä 1924–1924, puolustusministerinä 1927–1928 ja 1931–1932, Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä 1929–1930 ja 1936–1937. Lahdensuo toimi Vaasan läänin maaherrana vuosina 1938–1943. Maanviljelysneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1938. Eläkkeelle jäätyään hän omistautui kotiseututyölle synnyinseudullaan Lapualla. Lahdensuo oli maanviljelijä Fredrik Vilhelm Lagerstedtin poika ja hänen veljet olivat kansanedustaja Oskari Lahdensuo ja teatterivaikuttaja Jalmari Lahdensuo. Lahdensuon veljentytär oli naimisissa Lapuan liikkeenen johtajan Vihtori Kosolan kanssa.
Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto

Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto (ven. Заповедник «Восток Финского залива», Zapovednik "Vostok Finskogo zaliva") on joulukuussa 2017 perustettu Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Viipurin ja Jaaman piireissä (Kingiseppin piiri). 
Suomenlahden itäosassa ja osin Suomen Itäisen Suomenlahden kansallispuiston (Virolahden) naapurina sijaitsevan luonnonpuiston kokonaispinta-ala on 140,86 neliökilometriä. Alue kattaa kymmeniä saaria ja niitä ympäröiviä matalia, alle 10 metrin syvyisiä vesialueita. Luonnonpuistoon kuuluvat seuraavat saaret tai saariryhmät: Pitkäpaasi, Suuri Kalastaja ja Halli (Hallikartti) Virolahden rajan lähellä sekä ulompana merellä sijaitsevat Pohjois- ja Etelä-Viirit, Pien-Tytärsaari eli Säyvö, Tytärsaaren itäosa, Vigrundin saari sekä Seiskarin länsiosa ja sen saaristo.
Luonnonpuiston toteutumista ennakoitiin jo vuonna 2009, tuolloin nimellä Inkerin luonnonpuisto.
Pave (Tenavat)

Pave (engl. Shermy) on hahmo Charles M. Schulzin luomassa Tenavat-sarjakuvassa. Pave oli varhainen hahmo, joka poistui myöhemmin sarjasta kokonaan.
Pave oli yksi Tenavien neljästä alkuperäisestä hahmosta, ja hän esiintyi jo 2. lokakuuta 1950 julkaistussa ensimmäisessä stripissä. Siinä hän sanoo vihaavansa Jaska Jokusta, mutta myöhemmin heidät kuvattiin ystävinä. Pave oli sarjan alkuvaiheessa Jaska Jokusta vanhempi, ja myöhemminkin hivenen häntä pidempi. Pave kuuluu Jaska Jokusen baseball-joukkueeseen. Pavella on lyhyt pystytukka.
Pave oli persoonaton hahmo, jonka rooliksi jäi sarjan alkuvaiheen jälkeen lähinnä reagoida muiden käytökseen. Hänen esiintymisensä sarjassa alkoi harveta jo 1950-luvun aikana ja myöhemmin hän poistui kokonaan. Hänet nähtiin viimeisen kerran 1969, minkä lisäksi hänen nimensä mainitaan yhdessä 1977 julkaistussa stripissä. Pave ehti esiintymään myös muutamissa ensimmäisistä Tenavat-animaatioista, mutta hänellä oli yleensä korkeintaan yksi repliikki tarinaa kohden.
Pave sai nimensä Schulzin lapsuuden ystävän Sherman ”Shermy” Pleplerin mukaan.
Super Bowl

Super Bowl on amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan jokavuotinen loppuottelu, joka pelataan tammi-helmikuun vaihteessa. Super Bowlissa kohtaavat pudotuspelien jälkeen kahden eri konferenssin, American Football Conferencen (AFC) ja National Football Conferencen (NFC) voittajat. 
Super Bowl on yksi maailman seuratuimmista yksittäisistä urheilutapahtumista. 
NFC:n ja AFL:n mestareiden välistä ottelua ei nimitetty virallisesti Super Bowliksi ennen vuotta 1969 ja järjestyksessä kolmatta Super Bowl III:a vaan nimi oli AFL-NFL World Championship Game. Myöhemmin kaksi ensimmäistäkin AFL–NFL-mestaruusottelua saivat lisänimen Super Bowl.
Théophile Kaboy Ruboneka

Théophile Kaboy Ruboneka (s. 27. helmikuuta 1941) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. elokuuta 1972 ja nimitettiin Kasongon hiippakunnan piispaksi 2. marraskuuta 1995. Hänet konsekroi piispaksi Faustino Sainz Muñozin ja Christophe Munzihirwa Mwene Ngabon avustama Faustin Ngabu 19. maaliskuuta 1996.
21. huhtikuuta 2009 Kaboy Ruboneka sai nimityksen Goman hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 18. maaliskuuta 2010 hänestä tuli sen piispa.
Friedrich Robert Faehlmann

Friedrich Robert Faehlmann t. Fählmann (21. joulukuuta 1798 Liigvalla, Järvamaa – 10. huhtikuuta 1850, Tartto) oli virolainen lääkäri ja kielitieteilijä. Hän opiskeli Tarton yliopistossa ja perusti siellä Viron oppineitten seuran. Hän oli kiinnostunut kansanrunoudesta ja keräsi Kalevala esikuvanaan aineistoa, josta tuli myöhemmin kansalliseepos Kalevipoegin perusta.
Fredrikshovin linna

Fredrikshovin linna käsittää kaksi rakennusta Tukholman Östermalmin kaupunginosassa, Oscarskyrkan-kirkon vieressä.
Fredrikshovin ensimmäinen osa rakennettiin 1660-luvulla arkkitehti Jean de la Valléen suunnittelemana. Carl Hårleman suunnitteli vuonna 1731 rakennetun uuden päärakennuksen ja tarpeelliset muutostyöt, kun Fredrikshovista tehtiin kuningas Fredrik I:n rakastajattaren Hedvig Tauben kesälinna. Rakennusta laajennettiin uudelleen 1772–1774 Carl Fredrik Adelcrantzin johdolla, minkä jälkeen se toimi Kustaa III:n äidin, kuningatar Loviisa Ulriikan talviasuntona. 1800-luvulla Fredrikshov siirtyi hovilta armeijan käyttöön. Suurin osa linnan alueesta sai 1900-luvun alussa väistyä Östermalmin asuintalojen tieltä. Rakennuksista on säilynyt yksi Hårlemanin suunnittelema talo sekä yksi Adelcrantzin suunnittelema paviljonkisiipi. Adelcrantzin piirtämä päärakennus purettiin 1895. Rakennuksissa toimii nykyisin yksityiskoulu.
Fredrikshovissa pidettiin vankeina pidätettyjä Anjalan liiton jäseniä.
Inge Auerbacher

Inge Auerbacher (s. 31. joulukuuta 1934) on holokaustista selvinnyt saksanjuutalainen. Hän syntyi Kippenheimissä ja joutui seitsemänvuotiaana (1942) vanhempineen Theresienstadtiin. Perhe vapautui 8. toukokuuta 1945 ja muutti 1946 Yhdysvaltoihin.
Auerbacher sairasti tuberkuloosia, johon hän sai Yhdysvaltoihin muutettuaan streptomysiiniä. Hän valmistui Bushwick High Schoolista vuonna 1953, pääsi yliopistoon ja ryhtyi kemistiksi.
Auerbacher on 1980-luvulta lähtien ollut laajasti julkisuudessa niin luennoitsijana kuin kirjailijanakin. Hänestä on tehty myös dokumentteja. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 Ellis Island Medal of Honor ja Louis E. Yavner Citizen Award. Hän on ollut vuodesta 2005 Long Islandin yliopiston kunniatohtori.
Kirjoissaan I Am a Star, Beyond the Yellow Star to America ja Finding Dr Schatz Auerbacher kertoo omista kokemuksistaan. Running Against the Wind kertoo kirjailijan tuntemista DeSaussuren kaksosista. Lisäksi Auerbacher on kirjoittanut runoutta ja laulujen sanoituksia.
Poliisin tietohallintokeskus

Perustaminen

Poliisin tietohallintokeskus aloitti toimintansa 1.1.2000. Se muodostettiin organisoimalla uudelleen poliisin ylijohdon tekniikan yksikön ja keskusrikospoliisin valtakunnalliset tietohallintotehtävät. Poliisin tietohallintokeskuksen perustamisen myötä lakkautettiin sisäasiainministeriön poliisiosaston tekniikan yksikkö. Keskuksen tietohallintojohtajaksi valittiin Heikki Riippa. Poliisin tietohallintokeskus aloitti toimintansa ensin keskusrikospoliisin tulosyksikkönä. Sen henkilöstö koostui käynnistymisvaiheessa sisäasiainministeriön poliisiosastolta siirtyvistä virkamiehistä sekä keskusrikospoliisin lakkautetun tietojärjestelmäpalvelu-yksikön valtakunnallisia tehtäviä hoitavista virkamiehistä. Keskuksessa työskenteli käynnistymishetkellä 47 työntekijää.
Syyskuun 2002 alusta Poliisin tietohallintokeskuksesta muodostettiin poliisihallinnossa sisäasiainministeriön alaisuudessa toimiva itsenäinen virasto, johon siirtyi myös poliisin lääninjohdon alaisuudessa toimivien tietotekniikkakeskusten henkilöstö.

Alueellistaminen Rovaniemelle

Poliisin tietohallintokeskuksen sijoittamisesta Rovaniemelle päätettiin lokakuussa 2001. Päätöksen tavoitteena oli edistää hallituksen aluepoliittisen tavoiteohjelman mukaisesti maan tasapainoista kehitystä sijoittamalla keskushallinnon yksiköitä ja muita valtakunnallisesti tai keskitetysti hoidettavia toimintoja maan eri osiin. Keskuksen tehtävät siirrettiin Rovaniemelle vaiheittain useiden vuosien aikana. Vantaan Tikkurilassa toimintansa aloittaneen keskuksen työntekijöistä vain muutama oli valmis muuttamaan Rovaniemelle.
Keskuksen päätoimipaikan siirryttyä Rovaniemelle, alueelliset tietotekniikkakeskukset jatkoivat toimintaansa sen sivutoimipisteinä. Vuonna 2007 PTHK:lla oli 16 alueellista toimipaikkaa seuraavilla paikkakunnilla: Joensuu, Jyväskylä, Kajaani, Kouvola, Kuopio, Kuusamo, Mikkeli, Oulu, Raahe, Savonlinna, Vaasa, Vantaa, Varkaus, Tampere, Turku ja Ylivieska.

Lakkauttaminen

Poliisin tietohallintokeskus lopetti toimintansa 1.3.2008, kun sen tehtävät ja henkilöstö siirrettiin koko sisäasiainhallintoa palvelevaan Hallinnon tietotekniikkakeskukseen.
Christian Johnen

Ura oikeuslaitoksessa

Johnen opiskeli oikeustiedettä Bonnin, Heidelbergin ja Berliinin yliopistoissa, ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1884. Hän työskenteli useilla eri paikkakunnilla eri oikeusasteissa. Vuodesta 1896 lähtien hän toimi tuomarina, aluksi Viersenissä, sittemmin Kölnissä ja Düsseldorfissa.

Pikakirjoitus

Johnen toimi aktiivisesti myös pikakirjoitusalalla. Hän kokeili Stolzen, Gabelsbergerin ja Faulmannin pikakirjoitusjärjestelmiä, mutta päätyi kehittämään Ferdinand Schreyn järjestelmää, ja järjestelmä tunnettiinkin myös nimellä Schrey–Johnen–Socin.
Johnen julkaisi vuonna 1911 ensimmäisen osan useampiosaikseksi suunnitellusta pikakirjoituksen historiaa käsittelevästä teossarjasta Geschichte der Stenographie. Jatko-osien tekeminen kuitenkin kariutui ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien hankaluuksien vuoksi. Sen sijaan Johnen julkaisi lyhyemmän teoksen koko pikakirjoitushistoriasta. Ruotsalainen pikakirjoitushistorioitsija Olof Werling Melin piti Johnenia kaikkien aikojen merkittävämpänä pikakirjoitushistorioitsijana.
Juhlapuhe

Juhlapuhe on huomionosoituksena esitetty puhe esimerkiksi häissä, ristiäisissä, syntymäpäivillä, valmistujaisissa tai ylioppilasjuhlissa.
Piotrków Pierwszy

Piotrków Pierwszy on Kaakkois-Puolassa, Jabłonnan ja Lublinin välissä Czerniejówkan varrella sijaitseva kylä. Se kuuluu Lublinin voivodikuntaan, ja siellä asuu noin 2 000 asukasta.
Amiodaroni

Ominaisuudet ja käyttö

Amiodaronin vaikutukset riippuvat sen antotavasta, joka voi olla suoneen annettava ruiske tai suun kautta otettava tabletti. Yhdiste estää erityisesti kaliumionikanavia, mutta salpaa myös natrium- ja kalsiumionikanavia. Ionikanavien salpautumisen seurauksena sydämen repolarisaatio hidastuu, mikä pienentää värähtelytaajuutta. Ionikanavien toiminnan salpaamisen lisäksi amiodaroni estää myös sydämen adrenergisten reseptorien toimintaa. Tämä vaikutus ilmenee ionikanavien salpautumista nopeammin ja amiodaronin käyttö akuuttien rytmihäiriöiden hoidossa perustuu tähän ja tällöin se annetaan ruiskeena laskimoon. Tablettina lääkeaine imeytyy hitaasti ja sen vaikutukset ilmenevät hitaammin. Ionikanavien salpautumisesta seuraa myös PQ-ajan ja QT-ajan pidenymistä.  Amiodaronia voidaan käyttää eteisperäisten (eteisvärinä ja eteislepatus) lisäksi myös sydänkammion rytmihäiriöiden hoitoon.

Haittavaikutukset

Amiodaronilla on useita haittavaikutuksia. Niitä ovat muun muassa proarrytminen eli rytmihäiriöitä aiheuttava vaikutus, ummetus, vapina, iho-oireet ja valonarkuus ja samentumien muodostuminen sarveiskalvolle. Vakavia haittavaikutuksia ovat maksa- ja kilpirauhastoksisuus sekä keuhkotulehdus sekä keuhkon rakenteellisest muutokset, jopa keuhkofibroosi. Pahimmillaan nämä haittavaikutukset voivat olla jopa hengenvaarallisia.

Valmistus

Amiodaronin synteesin ensimmäisessä vaiheessa bentsofuraani reagoi butaanihappoanhydridin kanssa Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Muodostuva ketoni pelkistetään alkyyliryhmäksi Wolff–Kishner-pelkistyksellä. Muodostuva välituote reagoi p-metoksibentsoyylikloridin kanssa ja seuraava vaihe on metyylieetteriryhmän poistaminen kuumentamalla pyridiinin kanssa. Aromaattinen ryhmä jodataan jodilla ja viimeinen vaihe amiodaronin synteesissä on reaktio 2-dietyyliaminoetyylikloridin kanssa.
Jamaikanbekardi

Levinneisyys

Jamaikanbekardi tavataan kotoperäisenä Jamaikalla. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bobergin kihlakunta

Bobergin kihlakunta (ruots. Bobergs härad) oli kihlakunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 342,47 neliökilometriä ja asukasluku 7 750 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Klockrike, Brunneby, Kristberg, Ekebyborna, Lönsås, Älvestad, Skeppsås, Vallerstad ja Fornåsa.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Skeppsås ja Vallerstad kuuluvat nykyään Mjölbyn kuntaan ja muut Motalan kuntaan.
Pikku Karvasjärvi

Järvimaisema

Järvi on paikoin matalarantainen, mutta siinä on melko vähän vesikasvillisuutta.  Järveä ympäröivät suot lukuun ottamatta länsi- ja etelälaidan pieniä kankaita. Kaloja ovat hyvin tummat hauet, ahvenet ja särjet. Järvestä lähtee sivuoja Karvasoja-nimiseen puroon, joka laskee Isosta Karvasjärvestä Sanginjoen sivuhaaraan Koivujokeen lähellä Pienelle Kivijärvelle menevää tietä. Järven ympäristö on asumaton, lähimpään asutukseen Puutturinjärvelle on tosin vain reilut kaksi kilometriä.
Tuulikki Salminen

Anni Tuulikki Salminen (s. 15. marraskuuta 1923 Lahti) on suomalainen lastenkirjailija.
Sima (arkkitehtuuri)

Sima (m.kreik. σιμός, simos, mon. σίμαι, simai) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa korniisiin ylälaidassa geisonin yläpuolella oleva kattolista ja räystäskouru, jonka tehtävänä oli sadeveden johtaminen pois katolta. Simat luetaan joskus mutta ei aina osaksi korniisia.
Erityisesti simalla viitataan rakennuksen lyhyiden sivujen vinoihin kattolistoihin ja kouruihin päätykolmion ylälaidassa, jossa oli lähes aina simat. Usein myös rakennuksen pitkien sivujen ylälaidassa oli vaakasuorat simat. Tällöin niissä oli yleensä määrävälein veden ulostuloaukot, jotka oli usein tehty leijonanpään muotoisiksi. Simat oli valmistettu yleensä terrakotasta tai marmorista.
Mathilde Carré

Mathilde Carré (1908–1970) oli ranskalainen sairaanhoitaja, joka toimi toisen maailmansodan aikana vakoilijana ja kaksoisagenttina. Carré toimi aluksi Ranskan vastarintaliikkeen hyväksi, mutta ryhtyi vuoden 1941 lopussa yhteistyöhön myös Saksan armeijan tiedustelupalvelu Abwehrin kanssa. 
Carré käytti peitenimeä ”Kissa” (ransk. La Chatte), ja aloitti viestinsä sanoilla "Kissa raportoi". Kaksoisroolinsa hän paljasti Britannian tiedustelupalvelulle SOE:lle, minkä takia hänet toimitettiin helmikuussa 1942 Britanniaan. Sielläkin Carré pyrki jatkamaan vakoilua Saksan hyväksi, mutta ilman tuloksia. Vuonna 1945 Carré karkotettiin Ranskaan, jossa hän sai kuolemantuomion. Sitä ei pantu täytäntöön, ja vuonna 1954 hän vapautui vankeudesta.
HMS Axford

Palvelus

HMS Axford liitettiin palvelukseen otettaessa Sussexin laivastoreserville, kun se oli torpedo- ja sukellusveneidentorjuntayksikkönä. Se teki kolmesti vuodessa kahden viikon koulutuspurjehduksen sukellusveneidentorjuntakyvyn ylläpitämiseksi. Sukellusveneidentorjuntakoulutuksen lisäksi aluksella tehtiin runsaasti laivastovierailuita kuten Ostendeen, Dunkerqueen, Calais'hen, Dieppeen, Fécampiin ja Kanaalisaarille. Alus saattoi kuninkaallisen jahdin 1950 puolessa välissä.
Alus poistettiin 1957 palveluksesta ja se siirrettiin 1963 reserviin, mistä se myytiin  9. syyskuuta 1966 Nigerian laivastolle nimettynä Kadunaksi. Se romutettiin 1975.
Härkit

Härkit Suomessa

Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kahdeksan härkkilajia, joista kuusi on alkuperäisiä ja kaksi tulokaslajia. Selvästi yleisin on nurmihärkki, joka on yksi yleisimpiä kukkakasveja Suomessa ja jota esiintyy koko maassa. Tunturihärkki ja lumihärkki ovat yleisiä pohjoisimmassa Lapissa; napahärkki on harvinainen. Mäkihärkki ja tahmahärkki kasvavat ketokasveina vain Lounais-Suomessa. Ketohärkki on melko yleinen Euroopasta levinnyt uustulokaskasvi Etelä-Suomessa. Sykeröhärkki on harvinainen mutta leviävä uustulokas. Koristekasvina viljeltyä hopeahärkkiä on paikoitellen viljelyjäänteenä Suomen luonnossa.
Leena Nio

Elämä ja ura

Leena Nio on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemian maalaustaiteen osastolta vuonna 2010. Hänellä on myös kuva-artesaanin tutkinto Hyvinkään taidekoulusta vuodelta 2004. Nion työt ovat pääasiassa oljyvärimaalauksia, joiden kerroksellisuus tuottaa kuvatilaan sekä materiaalisia että illusorisia ulottuvuuksia. Nio on toteuttanut myös erilaisia installaatioita.
Lokakuussa 2013 Leena Nio nimettiin Ars Fennica -ehdokkaaksi.
Nion töitä on ollut esillä yksityisnättelyissä mm. Galerie Forsblomolla ja Forum Boxissa, sekä yhteisnäyttelyissä mm EMMA – Espoon modernin taiteen museossa ja Ars Fennica, Nykytaiteen museo Kiasma (2014).
Alexandra Krosney

Alexandra Benjamin Krosney (s. 28. tammikuuta 1988, Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa, viimeisimpänä nuorena Eloise Hawkingina televisiosarjassa Lost.
Sinisampi

Sinisampi Itämeressä ja Suomessa

Suomessa ja muualla Itämeren alueella aiemmin eläneen mutta 1900-luvulla hävinneen sammen oletettiin pitkään edustavan eurooppalaista sampilajia Acipenser sturio ("sampi"), jota yhä tavataan Länsi-Ranskan Gironden alueella.  2000-luvun alussa kuitenkin havaittiin, että Itämeressä viime kädessä elänyt sampilaji olikin  sinisampi. Tämän takia Pohjois-Saksassa jo aloitetun sammen palautusistutushankkeen kohdelajiksi vaihdettiin sammen sijaan sinisampi. Istutuksia on tehty myös Puolassa ja Liettuassa.
Arkeologisten löytöjen sammenjätteiden ja DNA-tutkimusten mukaan Itämeressä on silti alun perin viime jääkauden jälkeen esiintynyt eurooppalainen sampi A. sturio, jonka amerikkalaislähtöinen sinisampi olisi sitten syrjäyttänyt. Viimeinen havainto luonnonvaraisesta (sini)sammesta Suomessa on 1930-luvulta. Suomen suurin kala ylipäätään oli 177-kiloinen sampi, joka pyydystettiin Karjalankannaksen rannoilta vuonna 1934. Nyky-Suomen alueen suurin sampi puolestaan saatiin        Kokemäenjoesta vuonna 1914, ja se painoi 152 kiloa. Laatokan viimeinen luotettava havainto on vuodelta 1984 ja Itämeren viimeinen Virosta vuodelta 1996.
Viime vuosina on tämän jälkeen aloitetuista pohjoisamerikkalaisten sinisampien istutuksista peräisin olevia kaloja taas satunnaisesti saatu Suomen rannikkovesistä.

Kalastus

Sampi on ollut arvostettu kala ja sen kalastus oli voimakasta Pohjois-Amerikassa varsinkin 1800-1900-lukujen taitteessa. Kalastuksen lisäksi varsinkin kutuympäristöjen taantuminen on vaikuttanut kantojen jatkuvaan vähenemiseen. Yhdysvalloissa sinisammen kalastus on ollut kokonaan kielletty vuodesta 1997, mutta Kanadassa sitä vielä pyydetään säädellysti Saint Lawrence-joesta Quebecissä ja Saint John-joesta New Brunswickissa.
Sheryl Swoopes

Sheryl Denise Swoopes (s. 25. maaliskuuta 1971) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa ammattilaisena Seattle Stormissa WNBA-liigassa. Swoopes on kolminkertainen olympiavoittaja ja hänet on kolme kertaa valittu WNBA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi (MVP). Häntä pidetään kaikkien aikojen parhaana naiskoripalloilijana, naiskoripalloilun Michael Jordanina.
Swoopes solmi sopimuksen WNBA-joukkue Houston Cometsin kanssa sarjan perustamisvuonna 1997. Hän synnytti lapsensa samana vuonna ja pelasi Cometsissa kauden viimeisen kolmanneksen, jolloin hän johdatti joukkueen sarjan mestaruuteen. Hän pelasi joukkueessa yksitoista kautta (1997–2007), voitti WNBA:n mestaruuden neljä kertaa (1997–2000) ja valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi kolme kertaa (2000, 2002, 2005) sekä arvokkaimmaksi puolustuspelaajaksi kolme kertaa (2000, 2002, 2003). Kaudeksi 2008 Swoopes siirtyi Seattle Stormiin.
Yhdysvaltain naisten koripallomaajoukkueessa Swoopes on voittanut kolme olympiakultaa 1996, 2000 ja 2004.
Naima Jakobson

Naima Maria Jakobson (9. joulukuuta 1866 Helsinki – 16. lokakuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kelellä kirjoittanut kirjailija.
Jakobsonin vanhemmat olivat ajuri, talonomistaja Johan Jakobsson ja Engla Gustava Lukander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1891. Jakobson toimi ruotsinkielisten tyttökoulujen opettajana Porvoossa, Haminassa ja Helsingissä.
Kustaa Talas

Kustaa Leander Talasmäki myöh. Talas (3. huhtikuuta 1892 Ilmajoki - 20. lokakuuta 1944) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Herman Talasmäki ja Maria Kuula. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1936 Hilma Maria Bergbomin kanssa.

Opinnot

Talasmäki kävi kansakoulun ja maatalouskoulun.

Palvelu Venäjän armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa

Talasmäki työskenteli asioitsijana ennen kuin läksi ensimmäisen maailmansodan puhjettua Venäjälle, missä hän liittyi vapaaehtoisena 7. Siperialaisen tarkka-ampujarykmentin 7. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin Puolan rintamalla perääntymisvaiheen aikana haavoittuen Varsovan lähellä. Haavojaan hänet lähetettiin parantelemaan toipumislomalle Suomeen. Suomessa hän ei kauaa viihtynyt vaan veri veti taisteluihin, mutta nyt suunta olikin entisen vihollisen leiriin.

Loikkaaminen vihollisen leiriin jääkäriksi

Venäjän armeijasta toipumislomalle päässyt Talasmäki matkusti Saksaan ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Talasmäki saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi ensin 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 2. huhtikuuta ja hän osallistui taisteluihin Viipurissa.
BOR-A 550

Käyttö Suomessa

Suomen merivoimat tilasi seitsemän BOR-A 550 -rannikkotutkaa noin kuudella miljoonalla eurolla maaliskuussa 2003. Hankinta oli osa eduskunnan myöntämää merivoimien tiedustelun, johtamisen ja valvonnan kehittämisen tilausvalmiutta. Merivoimat päätyi päivittämään 26 käytössään ollutta BOR-A 550 -tutkajärjestelmää kahdeksan miljoonan euron hintaan vuonna 2016, mikä jatkaa kaluston elinkaarta aina vuoteen 2035.
Hugo Malmi

Hugo Johannes Malmi (5. maaliskuuta 1878 Helsinki – 1. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli insinööri ja vuorineuvos, joka suunnitteli ja  rakennutti Imatrankosken vesivoimalan ja oli Imatran Voiman ensimmäinen toimitusjohtaja. 
Malmin vanhemmat olivat rautatievirkamies Karl Malm ja Sofia Lönnberg. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1903 ja tuli samana vuonna Tie- ja vesirakennushallituksen apulaisinsinööriksi, kohoten myöhemmin vanhemmaksi insinööriksi. 1916-1917 hän toimi työpäällikkönä voimalaitostyömailla, vuodesta 1918 hän oli valtion Koskivoimakomitean yli-insinööri ja vuodesta 1923 Koskivoimatoimiston johtaja.
Malmin päätyö oli Imatrankosken vesivoimalan suunnittelu ja rakentaminen vuosina 1918-1929, voimalan valmistuttua hänestä tuli sen pääjohtaja ja vuonna 1932 Imatran Voiman toimitusjohtaja. Vuosina 1934-1950 hän oli koskitoimikunnan puheenjohtaja ja 1941-1948 Oulujoen vesivoimalat omistaneen Oulujoki Oy:n toimitusjohtaja. Hän toimi myös useissa eri valtion komiteoissa ja vuosina 1922-1925 suomalais-norjalaisessa rajakomissiossa sekä edusti Suomea alansa kansainvälisissä kongresseissa. Teknillisten seurojen yhteisvaliokunnan puheenjohtaja hän oli 1930-1939.
Malmi oli ahkera kirjoittaja, joka julkaisi juttuja alansa lehdissä ja laati teoksen Imatra ja sen kahlitseminen (1949). Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvo vuonna 1948.
Malmin puoliso vuodesta 1906 oli Ilma Maria o.s. Durchman.