google/wiki40b huggingface dataset:
Niko & Tapsa

Historia

Nikon & Tapsan ensimmäinen studioalbumi Tässä kaupungissa tuulee aina julkaistiin 27. kesäkuuta 2007 levykauppa The Funkiestin alaisuudessa toimivan Fjuu Recordsin kautta. Toinen studioalbumi Parhaita päiviä julkaistiin 6. toukokuuta 2009. Sen julkaisi Loost Koosista tutun Särren oma levy-yhtiö Rutilus Records. Albumilta julkaistiin musiikkivideona kappale "Parhaita päivii". Nikon & Tapsan kolmas studioalbumi Yhtä julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Albumilta on julkaistu kaksi musiikkivideota: nimikkokappale "Yhtä" julkaistiin 9. joulukuuta 2010 ja toinen musiikkivideo "Tanssit" 25. maaliskuuta 2011. Albumin julkaisi Fresh Tunes Finland.

Muut projektit

Niko kuuluu myös syntikkapop-yhtyeisiin Hälinen, Larjosto & Liinamaa ja Jesse, jossa hän käyttää artistinimeä Kalifornia-Keke. Hän käyttää myös artistinimeä No-One Googolplex ja Dynamic Function -nimisissä hip hop -yhtyeissä.
Tapsa kuuluu puolestaan Nuanz -nimiseen hip hop-porukkaan. Hän julkaisi myös Hinduman -nimellä jääkiekon MM-kisoja 2012 varten kappaleen "Pikkurillaamista".

Yksityiselämä

Nikolla on Ronja ja Penni -nimiset tyttäret.
Erna von Weymarn-Petersen

Erna Alexandra von Weymarn-Petersen, o.s. von Weymarn (7. helmikuuta 1889 Helsinki – 8. huhtikuuta 1950 Helsinki) oli laulaja ja musiikkipedagogi. 
Von Weymarn-Petersenin vanhemmat olivat kolleegineuvos Adolf von Weymarn ja Alexandra Lindström ja puoliso vuodesta 1926 liikemies Leopold Petersen.  Von Weymarn-Petersen suoritti ruotsalaisen tyttökoulun 1905 ja valmistui Helsingin musiikkiopistosta 1914. Lauluopintoja hän harjoitti myös Pietarissa 1917 ja myöhemmin useiden yksityisten opettajien johdolla. Hän oli itse Helsingin musiikkiopiston laulunopettaja ja antoi yksityisopetusta vuodesta 1914. Esiintyvä laulaja hän oli vuodesta 1915.
Cressac-Saint-Genis

Cressac-Saint-Genis on kunta Charenten departementissa Poitou-Charentes'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 125 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cressac-Saint-Genisin pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Kauppalehden talousuutiset

Historia

Talousuutisten juuret ovat MTV3-kanavan 10+ rahan maailma -ohjelmassa, jota esitettiin vuoden 1993 alusta aina saman vuoden toukokuun loppuun. Suuri kiinnostus talouteen johti siihen, että päivittäistä uutisointia lisättiin, ja MTV3-kanavan ensimmäiset Talousuutiset lähetettiin 12. elokuuta vuonna 1993 (ohjelmatietojen mukaan kuitenkin viitataan usein päivämäärään 16. elokuuta). Aluksi ohjelman nimi oli vain Talousuutiset, ja niitä lähetettiin maanantaisin Seitsemän Uutisten jälkeen ja tiistaista perjantaihin Kymmenen Uutisten jälkeen. Kesto mainoksineen oli 10 minuuttia. Alussa MTV3:n taloustoimitukseen kuuluivat toimituspäällikkö Juhani Pekkala ja toimittajat Tarja Hakulinen, Tarja Jokela, Veli-Jorma Juusela, Elsi Mustaniemi, Tapio Nurminen, Kari Partio, Tapani Pohjala, Markku Pohjanmäki ja Risto Repo. Loppuvuodesta 1993 ohjelmalla oli keskimäärin jo lähes 600 000 katsojaa, ja saman vuoden Telvis-äänestyksessä se voitti lehdistöraadin kunniakirjan vuoden ajankohtaisohjelmana. Myöhemmin ohjelman tutuksi ruutukasvoksi nousi Elsi Mustaniemi, joka lopulta ankkuroi Talousuutisia 14 vuotta. 
Vuonna 1996 Talousuutiset väistyi myöhäisillasta urheilu-uutislähetys Tulosruudun tieltä, ja niitä lähetettiin joka arkipäivä Seitsemän Uutisten jälkeen. Vuodesta 1996 lähtien MTV Oy osti Seitsemän Uutisten jälkeen lähetettävien ja Huomenta Suomen Talousuutisten materiaalin alihankintana Suomen Uutisvirta Oy:ltä. Yhtiön perustajana ja toimitusjohtajana oli tuolloin Pekka Hyvärinen, joka toimi myös vuosina 1993–1996 MTV3-kanavan uutisten vastaavana päätoimittajana.
Vuoden 1999 lokakuussa MTV Oy ja Kauppalehti perustivat uuden yhtiön Suomen Uutislinkki Oy:n, jonka toimitus tuotti Talousuutiset Alma Media -konsernin sisäisenä yhteistyönä. Yhtiö vastasi myös Huomenta Suomen Talousuutisten ja viikoittaisen Kodin rahat -hyötyohjelman tuotannosta MTV3-kanavalle. Yhtiön toimitusjohtajana ja taloustoimituksen esimiehenä toimi Teijo Valtanen.
Vuoden 1999 lopussa aloitettiin myös ohjelman välissä oleva pörssisuora. Ensimmäisen pörssisuoran Kauppalehden tiloista teki lehden toimittaja Eeva-Stiina Pesonen (o.s. Prunnila). Alussa pörssisuoria tekivät myös Janne Pöysti ja Ilkka Virtanen. Kauppalehti Online tuotti tv-lähetykseen myös tarvittavat grafiikat, kuten pörssikurssit, ja Kauppalehden brändi oli näkyvästi esillä televisiossa. Vuoden 2000 lokakuussa MTV3-kanavalla aloitti myös uusittu Saldo – Kodin rahat. Vuoden 2001 loppuun jatkuneen viikoittaisen hyötyohjelman vakiokasvona ja tuottajana toimi myöhemmin myös Talousuutisissa vaikuttanut Matti Toivonen.
Ohjelman nimi Kauppalehden Talousuutiset vakiintui vuoden 2002 alussa, jolloin Kauppalehti perusti oman monikanavatoimituksen ja tuotti sen jälkeen kaiken talousuutisoinnin myös MTV3-kanavalle. Vuodesta 2004 taloustoimituksen uutispäällikkönä toimi Tapani Mäkinen. MTV Oy:n siirryttyä Bonnier AB:n omistukseen vuonna 2005 Kauppalehti tuotti Talousuutisia ulkopuolisena tuotantoyhtiönä.
Ohjelma lopetettiin elokuussa 2009 osana MTV Oy:n omaa tehostamisohjelmaansa. Osa ohjelman silloisista toimittajista siirtyi MTV3:n uutistoimitukseen.
Sahramit

Tuntomerkit

Sahramin talvehtiva osa on mukulamainen maavarsi. Sahrameilla on kapean tasasoukat, ruohonvihreät lehdet, joissa useimmilla lajeilla on keskellä valkeita juovia. Kukkien terälehdet ovat pystyt ja niitä on useissa eri väreissä. Yleensä värit ovat vahvoja ja selkeitä. Muodostaa sivumukuloita.

Hoito

Pihoissa sahramit ovat erittäin helppohoitoisia. Sopiva kasvupaikka on yleensä aurinkoinen tai puolivarjoinen ja maaperä vettä läpäisevä. Sahrami ei useinkaan siedä voimakaskasvuisia kasveja lähellään. Sahramit tarvitsevat lajikkeesta riippuen vain joko hieman lannoitusta syksyllä tai talvella, osa pärjää ilman erityistä hoitoa. Keväällä kukinnan jälkeen, kun vain lehdet ovat jäljellä, sahrameita tulisi lannoittaa esimerkiksi ohuella kompostimultakerroksella. Sahramit kukkivat paikasta riippuen heti kun maasta on routa kaikonnut, yleensä huhtikuun aikana. Syyssahrami kukkii vasta syksyllä.
Jos sahramia halutaan kasvattaa sisällä, se tarvitsee lepoajan kukkiakseen. Mukulat istutetaan syksyllä ruukkuihin ja laitetaan pimeään ja viileään (n. 1–5 °C). Mukulat eivät saa päästä jäätymään ja mullan tulee olla jatkuvasti hiukan kostea. Tammikuussa ruukut siirretään 8-10 °C:n lämpöön, mutta ne pitää edelleen pitää pimeässä. Muutaman viikon kuluttua lehdet alkavat kasvaa ja sen myötä myös nuput. Silloin ruukun voi siirtää valoisaan ja lämpimämpään paikkaan. Jos kukinnan halutaan olevan pitkä, tulisi kasvi pitää 10–15 °C:n lämmössä.
Jos seudulla on paljon peltomyyriä ja rusakoita, sahramien suojausta kannattaa harkita. Sekä sahramin lehdet että sipulit kelpaavat edellä mainituille eläimille.

Lisäys

Osa lajikkeista (esimerkiksi keltasahrami) lisääntyy itse sivumukuloista, osan lisäys on vaativaa ja aikaavievää, kuten kevätsahramin, joka alkaa siementää vasta parin vuoden päästä, osaa voi itse kylvää ja jakaa (esimerkiksi syyssahrami), ja osa siementää itse, kuten tähtisahrami.
Goosebumps

Goosebumps-kirjasarja on R. L. Stinen kirjoittama nuorille suunnattu kauhukirjasarja. Kirjasarjan aiheena ovat perinteiset kauhuelementit, kuten luurangot, hautausmaat, aavetalot ja metsät. Sarja on hyvin suosittu nuorten keskuudessa ympäri maailman. Goosebumps on maailman myydyin lasten/nuorten kirjasarja: sitä on maailmalla myyty yhteensä noin 220 miljoonaa kappaletta. Sarjassa on 110 osaa, ja niistä ensimmäinen, Welcome to Dead House ilmestyi vuonna 1992. Kirjojen pohjalta on myös tehty televisiosarja. Sarjaa esitettiin Suomessa maksullisella Jetix-kanavalla.Vuonna 2015 sarja tuli myös Netflixiin suomenkielisellä dubbauksella.
Sarjan osat Vihreää hirviön verta ja Kamala kamera on julkaistu Suomessa sarjanimellä Kalmanväreitä. Ne kuuluvat silti Goosebumps-sarjaan.
Kotiopettajattaren romaani (vuoden 2006 minisarja)

Tuotanto

Televisiosarjaa on kuvattu muun muassa keskiaikaisessa Haddon Hallin kartanossa sekä Pohjois-Englannin nummilla Derbyshiressä.

Juoni

Jane Eyre on sisäoppilaitoksessa kasvanut orpotyttö, joka saa koulutuksen kotiopettajattareksi. Hän saa työpaikan Thornfield Hallista, jossa hän opettaa kartanon nuorta perijätärtä. Vähitellen Jane ihastuu työnantajaansa, kartanonherra Rochesteriin.

Vastaanotto

Ruth Wilson sai roolistaan Jane Eyrena sekä Bafta- että Golden Globe -ehdokkuudet.
Jiri Geller

Jiri Geller (s. 1970) on suomalainen kuvanveistäjä, pop-taiteilija, ja yksi tunnetuimmista uuden sukupolven suomalaisista taiteilijoista ulkomailla. Gellerin töitä on ollut esillä eri puolilla Eurooppaa sekä Japanissa, Kanadassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Gellerin ura alkoi 1990-luvulla ROR-taiteilijaryhmän perustajana. Ryhmän toiminta hiipui pikkuhiljaa 2000-luvun alkupuolella ja ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Geller piti vuonna 2006 Kulttuuritehdas Korjaamon Korjaamo Galleriassa. 
Nimi Jiri Geller on taiteilijanimi ja viittaa 70-luvulla muun muassa lusikantaivuttelijana tunnettuun Uri Gelleriin. Geller kertoo töillään luovansa maagista todellisuutta silmänkääntötempuilla. 
Gellerin töille on ominaista huippuunsa viimeistelty pinta, joka tavoittelee illuusiota koneen synnyttämästä täydellisestä pinnasta, jota Geller kuitenkin työstää itse eri menetelmin, usein jopa kuukausia.
László Bárdossy

László Bárdossy (10. joulukuuta 1890 Szombathely – 10. tammikuuta 1946 Budapest) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä toisen maailmansodan aikana 1941–1942. Hänen pääministerikaudellaan Unkari liittoutui natsi-Saksan kanssa.

Elämäkerta

Bárdossy valmistui vuonna 1913 lakimieheksi ja työskenteli sen jälkeen virkamiehenä. Hänestä tuli 1924 Unkarin ulkoministeriön lehdistöosaston johtaja, 1930 Lontoon-lähetystön sihteeri ja 1934 Unkarin suurlähettiläs Bukarestissa. Vuoden 1941 alussa valtionhoitaja Miklós Horthy järjesti Bárdossyn ulkoministeriksi Pál Telekin hallitukseen. Huhtikuun 1941 alussa Saksan johtaja Adolf Hitler painosti Unkarin auttamaan Saksaa Jugoslavian valtauksessa ja samalla rikkomaan edellisenä syksynä solmitun ikuisen ystävyyssopimuksen Unkarin ja Jugoslavian välillä. Pääministeri Teleki ei tätä hyväksynyt, vaan teki itsemurhan, jolloin Horthy nimitti Bárdossyn uudeksi pääministeriksi. Bárdossy toivoi Unkarin saavan takaisin Trianonin rauhassa vuonna 1920 menetetyt alueet Saksan avulla, joten Unkari liittoutui pian Saksan kanssa ja osallistui Jugoslavian miehitykseen.
Unkari ei välittömästi liittynyt Saksan 22. kesäkuuta 1941 käynnistämään hyökkäykseen Neuvostoliittoon. Kuitenkin 26. kesäkuuta tuntemattomat, neuvostoliittolaisiksi oletetut lentokoneet pommittivat Unkarille tuolloin kuulunutta Kassan kaupunkia Slovakiassa. Bárdossyn hallitus julisti tämän varjolla seuraavana päivänä sodan Neuvostoliitolle. Unkari julisti sodan myös Yhdysvalloille 11. joulukuuta. Vuoden 1942 alussa Unkarin toinen armeija lähetettiin Bárdossyn määräyksestä Saksan itärintamalle sotimaan Neuvostoliittoa vastaan. Hänen hallituksensa myös jatkoi juutalaisvastaista lainsäädäntöä säätämällä niin sanotun kolmannen juutalaislain, joka kielsi avioliitot kristittyjen ja juutalaisten välillä. Valtionhoitaja Horthy erotti lopulta Bárdossyn maaliskuussa 1942, koska ei hänen tapaansa uskonut Saksan voittavan sotaa. Bárdossy esiintyi tämän jälkeenkin Saksan ystävänä.

Kuolema

Sodan jälkeen Budapestiin perustettu kansantuomioistuin tuomitsi hänet marraskuussa 1945 kuolemaan sotarikoksiin syylliseksi todettuna. Hänet teloitettiin kaksi kuukautta myöhemmin.
Rudolf Kolster

Rudolf Kolster (1865–1918) oli suomalainen lääkäri ja anatomi. Hän oli Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian ylimääräinen professori Helsingissä 1905–1918. Hän tutki patologista anatomiaa, sikiönravitsemusta ja hermostoston mikroskooppista anatomiaa ja sikiönkehitystä.
Hänen isänsä oli insinööri Rudolf Kolster (vanhempi).
Armand Maillard

Armand Maillard (s. 18. kesäkuuta 1943) on katolisen kirkon ranskalainen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1970, sitten piispaksi 5. lokakuuta 1996. Hän toimi vuosina 1996–2007 Lavalin hiippakunnan piispana, ja vuonna 2007 hän siirtyi Bourges'n arkkipiispaksi.
Triakontaani

Triakontaani eli n-triakontaani (C₃₀H₆₂) on 30-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Triakontaanin rakennekaava on CH₃(CH₂)₂₈CH₃, moolimassa 422,826 g/mol, sulamispiste 65,9 °C, kiehumispiste 451 °C, tiheys 0,8097 g/cm³ (vesi = 1,0 g/cm³) ja CAS-numero 638-68-6. Triakontaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin bentseeniin.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Idänkallionakkeli

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 15,5 cm, siipien kärkiväli 25–30 cm ja paino noin 40–55 g. Idänkallionakkeli on suurin läntisen palearktisen alueen nakkeleista. Sen höyhenpuku muistuttaa pähkinänakkelia, johon eroina ovat vaaleanharmaa selkäpuoli, pitempi musta silmäjuova, lähes kokonaan harmaa pyrstö ja kirkkaan punaruskean värin puuttuminen alaperästä ja kupeilta. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Nuori lintu on erotettavissa vanhasta vain lähietäisyydeltä, sen puku on himmeämpi ja isojen peitinhöyhenten kärjet ovat ruskehtavat.

Esiintyminen

Idänkallionakkeli elää Keski-Aasiassa Turkin itäosista Luoteis-Pakistaniin ja Kazakstaniin. Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja yksilömäärä Euroopassa on 43 000–210 000. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Idänkallionakkelista tunnetaan neljä alalajia: tephronota Keski-Aasiassa, iranica Turkmeniassa ja Iranin Kohorasanissa, obscura Armeniassa ja Azerbaidžanissa sekä dresseri Pohjois-Irakissa, Länsi-Iranissa ja Kaakkois-Turkissa.

Elinympäristö

Idänkallionakkelit asuvat kivikkoisilla vuorenrinteillä ja laaksoissa kolmen kilometrin korkeudelle saakka, usein jokien ja purojen tuntumassa. Paikoin, kuten Iranissa, se voi pesiä kivikkoisissa tammimetsiköissä.

Lisääntyminen

Idänkallionakkelin pesä on kallionhalkeamassa tai -kolossa, puunkolossa tai -onkalossa, usein vanhassa tikan, mehiläissyöjän tai sininärhen kolossa. Pesätunnelin pituus on noin 5 cm. Pesänrakennusmateriaaleina käytetään muun muassa pihkaa, mutaa, lantaa, karvoja, korsia, pieniä luita ja karvoja. Pari voi käyttää samaa pesää monta vuotta. Pesässä voi olla mutaa ja/tai pihkaa jopa 10 cm kerros ja se voi painaa noin 10 kg, eräässä tapauksessa 32 kg. Naaras munii 4–8, tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo yksin. Haudonta-aika on 12–14 päivää. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras. Poikaset lähtevät pesästä 24–26 päivän ikäisinä, jolloin niiden siipisulat ovat täysimittaisia. Laji pesii toisinaan kahdesti kesän aikana.

Ravinto

Kesäaikaan idänkallionakkelit syövät pääasiassa hyönteisiä ja matoja, syksyllä ja talvella enimmäkseen siemeniä. Poikasia ruokitaan pääasiassa eläinravinnolla, mutta vähäisessä määrin myös pähkinöillä.
Cluedo

Cluedo on lautapeli, jossa pelaajien tavoitteena on selvittää tohtori Mustapippurin murhamysteeri. Pelaajia tarvitaan kolmesta kuuteen. Cluedoa voi pelata myös internetissä ja DVD-versiona. Pelistä on tehty myös vuonna 1985 ensi-iltansa saanut elokuva Cluedo – pelaa henkesi edestä (Clue).
Bougainvillensilkkikerttunen

Levinneisyys ja elinympäristö

Bougainvillensinlkkikerttusta tavataan kotoperäisenä Bougainvillen saarella Papua-Uusi-Guineassa. Se elää vuoristometsissä 700–1 500 metrissä. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sitä kuitenkin tavataan vain melko pienellä alueella ja sitä uhkaavat vieraslajit ja metsien häviäminen, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Honkakylä

Honkakylä on Seinäjoen kylä kaupungin keskustan ja Törnävän eteläpuolella, Seinäjoen lentoaseman kaakkoispuolella. Aiemmin kylä kuului Ilmajoen kuntaan, kunnes se liitettiin osaliitoksella Seinäjokeen vuonna 2005 yhdessä Lehtimäenkylän ja Ojajärvenkylän kanssa. Nyt se kuuluu Keski-Seinäjoen suuralueeseen yhdessä Ämmälänkylän, Lehtimäenkylän, Riskunmäen ja Viitalan kanssa.
Honkakylä sijaitsee Seinäjoen varren molemmin puolin ja seututie 694:n länsipuolella. Alue on metsäistä niin, että kylä ei hahmotu yhtenäisenä kyläkokonaisuutena, vaan rakennukset sijaitsevat hajanaisesti metsäselänteen reunalla ja siitä työntyvillä niemekkeillä sekä harvana nauhana Ojajärventien, Honkakyläntien ja Lapinsaarentien varsilla. Tiheämpää asutusta on kylän koulun ympärillä joen molemmin puolen sekä Matalamäen ja Ämmälän talojen pohjoispuolella. Honkakylän läpi kulkee Rengonharjuntie eli seututie 701 valtatie 19:lle ja Rengonharjun lentoasemalle.
Yleinen rasitus

Yleiset rasitukset eli julkiset rasitukset (lat. onera publica) tarkoittivat aiemmin julkisen yhdyskunnan tarpeita varten tehtäviä työsuorituksia, kuten esimerkiksi velvollisuutta maantien tekemiseen tai kunnossapitoon. Ne erosivat veroista siinä, ettei niitä voinut maksaa rahana tai tavarana valtiolle, kunnalle tai seurakunnalle. Yleiset rasitukset kohdistuivat osin kaikkiin kansalaisiin ja osin erityisesti maaseudun kiinteistöjen omistajiin ja haltijoihin. Julkiset yhdyskunnat ryhtyivät aikojen kuluessa itse tekemään tarvittavat työt ja yleiset rasitukset muuttuivat veroiksi. Suomessa siirtyivät viimeisinä tie- ja kyytirasitukset valtiolle, maalaiskunnille ja tiekunnille, jolloin ne lakkasivat olemasta maatilojen yleisiä rasituksia. Yleisten rasitusten lähikäsite on sotilasrasitukset.
Hymne National Voltaïque

Sanat

Kertosäe
Nous te ferons et plus forte, et plus belle
A ton amour nous resterons fidèles
Et nos coeurs vibrant de fierté
Acclameront ta beauté
Vers l’horizon lève les yeux
Frémis aux accents tumultueux
De tes fiers enfants tous dressés
Promesses d’avenir caressées
Kertosäe
Le travail de ton sol brûlant
Sans fin trempera les cœurs ardents,
Et les vertus de tes enfants
Le ceindront d’un diadème triomphant.
Kertosäe
Que Dieu te garde en sa bonté,
Que du bonheur de ton sol aimé,
L’Amour des frères soit la clé,
Honneur, Unité et Liberté.
Kaliumformiaatti

Käyttö liukkauden torjunnassa

Kaliumformiaattia on käytetty pitkään lentokentillä liukkauden torjuntaan. Se syövyttää metallia ja betonia vähemmän kuin kloridit. Koska kaliumformiaatin 50-prosenttisen vesiliuoksen jäätymispiste on −58 °C, sitä voidaan käyttää kovillakin pakkasilla.
Kaliumformiaattia on ehdotettu käytettäväksi myös maanteiden liukkauden torjuntaan. Sitä pidetään haitattomampana kuin tarkoitukseen yleisesti käytettyä tiesuolaa, sillä se hajoaa hiilidioksidiksi ja vedeksi ennen kulkeutumistaan pohjaveteen. Sekä Suomessa että muualla maailmassa liukkaudentorjunta on liannut pohjavesiä, joita ei ympäristönsuojelulain mukaan saisi pilata. Suomen luonnonsuojeluliiton mukaan Suomessa on tällä hetkellä 500 pohjavesialuetta, jotka ovat vaarassa tärveltyä ihmisten toimien vuoksi. Kaliumformiaatin laajempaa käyttöä rajoittaa sen kallis hinta, sillä biologisesti hajoavat formiaatit maksavat noin 15 kertaa niin paljon kuin tiesuola. Kaliumformiaati aiheuttaa myös korroosiovaurioita tietyissä materiaaleissa.
Viljakkala

Historiaa

Viljakkalan seudulle on syntynyt pysyvää asutusta jo 800–1000-luvuilla, mihin viittaavat kirkonkylästä ja Inkulasta löydetyt kalmistot. Vuoden 1540 maakirjan mukaan nykyisen Viljakkalan alueella oli kaikkiaan 60 taloa. Vuosina 1865–1866 suoritetun Kyrösjärven laskun ansiosta viljakkalalaiset maanviljelijät saivat runsaasti lisää viljelysmaita.
Teollisuuden vaikutukset tuntuivat Viljakkalassa jo varhain, kun Ansomäestä löydettiin rautamalmiesiintymä vuonna 1737. Vuosina 1842–1865 Haverista louhittiin malmia, joka kuljetettiin jalostettavaksi Tampereelle, ensin hevosten vetämänä Näsijärven rantaan ja siitä proomuilla perille. Oy Vuoksenniska Ab osti Haverin vuonna 1935 ja kaivos oli toiminnassa vuosina 1942–1960. Tänä aikana kaivos työllisti noin neljäsosan työikäisistä viljakkalalaisista.
Viljakkala kuului alkujaan Sastamalan suurpitäjään, josta se erosi Hämeenkyrön mukana jo 1300-luvulla. Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen julkaisi Hämeenkyrön pitäjänkertomuksessaan vuonna 1851 muistitiedon, jonka mukaan Kyrön pitäjän ensimmäinen kirkko olisi sijainnut Viljakkalan kylässä. Viljakkala tuli Hämeenkyröön kuuluvaksi saarnahuonekunnaksi vuonna 1641 – tällöin Viljakkalan ensimmäisen oman kirkon kerrotaan jo olleen olemassa – ja kappeliksi vuonna 1844. Vuonna 1906 Viljakkalasta tuli itsenäinen seurakunta; kunnallisesti se oli itsenäistynyt jo vuonna 1874. Carl Ludvig Engelin suunnittelema puinen Viljakkalan kirkko on vuodelta 1842. 
Viljakkalaan asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan siirtoväkeä.

Liikenne

Viljakkalasta lähtevät seututiet Ylöjärvelle, Hämeenkyrön Kyröskoskelle ja Kyrösjärven itäpuolitse Ikaalisten itä- ja pohjoisosiin. Entisen kunnan alueen itäisin kärki ulottuu Ylöjärven ja Virtain välisen kantatie 65:n yli lähelle Näsijärveä. Viljakkalasta kertyy matkaa Tampereelle noin 40 kilometriä, Ylöjärven keskustaan noin 30 kilometriä sekä Kyröskoskelle ja Hämeenkyrön kirkonkylään vajaat kymmenen kilometriä. Lähin lentokenttä on Tampere-Pirkkalan lentoasema.
Viljakkalan itäosan halki kulkee vuonna 1971 käyttöön otettu Tampere–Seinäjoki-rata, mutta sillä ei juuri ole merkitystä liikenneolojen kannalta, koska radalla ei ole henkilöliikennepaikkoja Viljakkalan alueella. Lähin rautatieasema on Tampereella.

Kyliä

Harhala, Hiiroinen, Inkula, Karhe, Koivisto, Mahnala, Sarkkila, Sontu, Särkkä, Viljakkala (kirkonkylä)

Ruokakulttuuri

Viljakkalan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla sallatti, räätikkäloora, paistinjuusto ja kinkku.
Heidi Parland

Heidi Parland (vuoteen 1941 Enckell, o.s. Runeberg; 30. syyskuuta 1902 Helsinki – 3. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomenruotsalainen kääntäjä ja kirjallisuusarvostelija.
Parland käänsi ruotsiksi suomalaista kaunokirjallisuutta (muun muassa Mika Waltaria ja Toivo Pekkasta), psykologista kirjallisuutta saksasta (C. G. Jungia ja Anna Freudia) ynnä muita teoksia. Lisäksi Parland työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1940 saakka ja laati kirjallisuusarvosteluja paitsi Helsingin Sanomiin myös Arbetarbladetiin ja Nya Argus -lehteen.
Heidi Parlandin isä oli Nino Runeberg. Heidi Parland oli naimisissa Rabbe Enckellin kanssa vuosina 1925–1941 ja Oscar Parlandin kanssa vuodesta 1941. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi kaksi lasta: taiteilija Birgitta Parland (1926–2018) ja psykiatri Mikael Enckell. Myös jälkimmäisestä liitosta syntyi kaksi lasta: psykoanalyytikko Oliver Parland ja kirjastonhoitaja Nina Sandelin.
Finanssivalvonta

Hallinto

Finanssivalvonta toimii Suomen Pankin yhteydessä ja valtioneuvostossa sitä koskevat asiat käsittelee valtiovarainministeriö. Sen toiminnan ohjauksesta huolehtii viisijäseninen johtokunta, joka valitaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Jäsenien ja varajäsenien tulee olla hyvin perehtyneitä finanssimarkkinoiden toimintaan. Valtiovarainministeriö, sosiaali- ja terveysministeriö sekä Suomen Pankki saavat kukin ehdottaa yhden johtokunnan jäsenen, itse valinnan suorittaa eduskunnan pankkivaltuusto.
Finanssivalvonnan johtaja toimii viraston päällikkönä. Hänen virkakautensa kestää viisi vuotta, ja hänet nimittää virkaansa eduskunnan pankkivaltuusto.

Hallinnolliset seuraamukset ja kustannusten kattaminen

Finanssivalvonta voi määrätä hallinnollisen seuraamuksen eli sanktion. Hallinnollisia seuraamuksia ovat rikemaksu, julkinen varoitus ja seuraamusmaksu. Finanssivalvonta voi myös tehdä tutkintapyynnön poliisille.
Hallinnollisten seuraamusten lisäksi Finanssivalvonta voi käyttää finanssimarkkinoiden valvomiseksi annettuja valvontavaltuuksia, joihin kuuluvat muiden muassa johdon toiminnan määräaikainen rajoittaminen sekä toimiluvan mukaisen toiminnan rajoittaminen.
Finanssivalvonnan toiminnasta aiheutuneet kustannukset katetaan pääosin valvottavilta kerättävillä toimenpidemaksuilla ja veronluonteisilla valvontamaksuilla.
Palearktinen alue

Palearktinen alue on eläinmaantieteellinen alue tai osa-alue, johon kuuluvat Eurooppa, Aasia Himalajasta pohjoiseen ja Afrikka Saharasta pohjoiseen.
Cecilie Løveid

Yksityiselämä

Løveidin vanhemmat ovat merikapteeni Erik Løveid ja näyttelijä Ingrid Cecilie Meyer. Løveid asui isovanhempiensa luona, koska vanhemmat olivat paljon merillä. Hänen puolisonsa oli muusikko Bjørn Ianke (1948–2002).