Óscar García Junyent

Ura pelaajana

Óscar hankki jalkapallo-oppinsa FC Barcelonassa, jonka organisaatiossa hän pelasi jo juniorivuosinaan. Hyökäävänä keskikenttäpelaajana ja kärjessä viihtynyt Óscar nousi Barcan B-joukkueen kautta edustusmiehistöön ensi kerran vuonna 1993. Enemmän vastuuta seurassa irtosi vasta kaudella 1995/96, kun hän palasi seuraan lainalta Albacetestä. Hän oli kuitenkin ensisijaisesti vaihtomies ja parhaalla kaudellaan oli vain 11 kertaa avauksessa pelaamissaan 28 liigaottelussa. 
Peliajan vähennyttyä Óscar jätti vuonna 1999 Barcelonan ja siirtyi Valenciaan, josta palasi jo yhden kauden jälkeen takaisin kotikaupunkiinsa. Seura oli tällä kertaa RCD Espanyol, jossa hän viihtyi vuoteen 2004 saakka. Uransa viimeiset kaksi kautta Óscar edusti UE Lleidaa. 
Maajoukkuetasolla Óscar ei koskaan edustanut Espanjan A-maajoukkuetta, vaikka pelasikin nuorten joukkueissa aina U23-tasolle saakka. Hän pelasi vuonna 1996 alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa voittaneessa joukkueessa ja oli samana vuonna mukana olympiakisoissa puolivälieriin yltäneessä joukkueessa.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Óscar jatkoi uraansa valmentajana. Marraskuussa 2009 hänestä tuli Johan Cruyffin apuvalmentaja Katalonian maajoukkueessa.  Jo seuraavan vuoden heinäkuussa hän siirtyi FC Barcelonan organisaatioon A-juniorien valmentajaksi. 
Toukokuussa 2012 Óscar teki kaksivuotisen sopimuksen israelilaisseura Maccabi Tel Avivin kanssa.  Hänen johdollaan Maccabi palasi Israelin mestariksi kymmenen vuoden tauon jälkeen.  Hän kuitenkin erosi tehtävistään kauden jälkeen henkilökohtaisista syistä.  
Kesällä 2013 Óscarin ura jatkui Englannin Mestaruussarjassa Brighton & Hoven peräsimessä.  Hän johdatti seuran Valioliigan nousukarsintoihin, mutta unelma kariutui tappioon Derbylle. Pettymyksen jälkeen Óscar erosi tehtävästään. 
Kesällä 2014 Óscar palasi takaisin Maccabi Tel-Avivin päävalmentajaksi.  Toinen rupeama seurassa päättyi kuitenkin vielä lyhyempään, kun hän erosi elokuussa maan turvallisuustilanteen heikentymisen vuoksi. 
Óscar ennätti olla vapailla markkinoilla vain hetken, sillä jo syyskuun alussa 2014 hänestä tuli Watfordin päävalmentaja.  Pian sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen hän joutui sairaalahoitoon rintakipujen vuoksi.  Terveyssyiden vuoksi hän erosi seuran palveluksesta jo kuun lopussa.  Óscarin ja Red Bull Salzburgin kausi huipentui tuplamestaruuteen, kun joukkue murskasi FC Admira Wacker Mödlingin Itävallan cupin loppuottelussa 5–1.
Tammikuussa 2016 Óscar palasi kentän laidalle, kun hänestä tuli Itävallan Bundesliigassa pelaavan FC Red Bull Salzburgin päävalmentaja.  Óscar johdatti Red Bull Salzburgin kolmanteen perättäiseen Itävallan mestaruuteen. Kausi 2016/17 alkoi Salzburgilta takerrellen ja Óscarin suojatit putosivat Mestarien liigasta viimeisellä pudotuspelikierroksella NK Dinamo Zagrebille jatkoajalla. Eurooppa-liigassa ei mennyt juurikaan paremmin, sillä seuran pelit katkesivat jo lohkovaiheeseen, kun FK Krasnodar oli parempi keskinäisten otteluiden perusteella. Syyskausi oli vaikea myös Bundesliigassa, jossa kolme edellistä mestaruutta voittanut Salzburg voitti vain kahdeksan syksyn 16 ensimmäisestä ottelusta. Marraskuun lopussa otettu 3–1 vierasvoitto FK Austria Wienistä aloitti 15 ottelun tappiottoman putken, jonka myötä Salzburg juhli kauden päätteeksi neljättä perättäistä liigamestaruutta ja toista Óscarin alaisuudessa. Kauden kruunasi seuran historian neljäs perättäinen tuplamestaruus, kun Salzburg kaatoi SK Rapid Wienin finaalissa 2–1.
Kesäkuussa 2017 Óscar siirtyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavan AS Saint-Étiennen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Óscarin johdolla ASSE aloitti liigakautensa hyvin ja hävisi vain kolme kauden 11 ensimmäisestä ottelusta. Paikalliskamppailussa Olympique Lyonnais murskasi kuitenkin ASSE:n peräti 5–0 ja puolitoista viikkoa tappion jälkeen Óscar ilmoitti eroavansa tehtävästään. Seura oli Óscarin lähtiessä liigassa kuudentena.
Tammikuun alussa 2018 Óscarista tuli Kreikan Superliigan kärkijoukkue Olympiakosin päävalmentaja. Óscarin pesti päättyi potkuihin jo huhtikuun alussa 2018, kun Olympiakos oli pudonnut Kreikan cupista ja pelannut heikosti myös liigassa.