google/wiki40b huggingface dataset:
Heksaminolevulinaatti

Vaikutusmekanismi, käyttö ja valmistus

Heksaminolevulinaatti metaboloituu virtsarakossa ja suolistossa aminolevuliinihapoksi ja edelleen protoporfyriini IX:ksi ja muiksi valoaktiivisiksi porfyriineiksi. Nämä yhdisteet kerääntyvät erityisesti epänormaaleihin kudoksiin kuten syöpäkasvaimiin. Kun kudoksiin kohdistetaan sähkömagneettista säteilyä, jonka aallonpituus on sinisen valon aallonpituudella, fluoresoivat nämä yhdisteet punaisina. Tähän tarkoitukseen voidaan käyttää myös aminolevuliinihappoa, mutta heksaminolevulinaatin etuna on sen huomattavasti parempi rasvaliukoisuus ja sitä kautta kulkeutuminen kudoksissa. Myös fluoresenssin intensiteetin on havaittu olevan huomattavasti suurempi käytettäessä heksaminolevulinaattia verrattuna aminolevuliinihappoon. Euroopan Unionin alueella heksaminolevulinaatti hyväksyttiin käytettäväksi diagnostisena reagenssina virtsarakon syöpiin vuonna 2005 ja Yhdysvalloissa vuonna 2010. Usein yhdistettä käytetään sen hydrokloridisuolana.
Heksaminolevulinaattia voidaan valmistaa metanolista ja aminolevuliinihapon hydrokloridisuolasta tionyylikloridin avulla.
The Times of India

Historia

Lehti perustettiin 3. marraskuuta 1838 nimellä The Bombay Times and Journal of Commerce ja se oli suunnattu Länsi-Intian brittiläisille asukkaille. The Bombay Times and Journal of Commerce -lehteä julkaistiin sunnuntaisin ja keskiviikkoisin. Lehti sisälsi uutisia Euroopasta, Amerikasta ja Intiasta, ja sitä toimitettiin Intian ja Euroopan välillä säännöllisten höyrylaivareittien avulla. 1860 lehteä alettiin julkaista joka päivä ja vuotta myöhemmin 1861 se otti käyttöön nykyisen nimensä. 1800-luvulla lehdellä oli 800 työntekijää ja suuri levikki Intiassa ja Euroopassa. Alun perin lehti oli brittien omistama ja valvoma. Viimeinen brittiläinen päätoimittaja Ivor S. Jehu erosi tehtävästään vuonna 1950.
Preventio

Preventio (engl. prevention) on lääketieteen käsite, joka tarkoittaa sairauksien ennalta ehkäisyä ja sairauksien seurausten pienentämistä. Preventiota tapahtuu primaarisessa, sekundaarisessa ja tertiaarisessa tasossa, joista ainoastaan primaaripreventio on puhtaasti ennalta ehkäisevää toimintaa.

Kohdistaminen

Primaarisessa ehkäisyssä torjutaan sairauksien syntymistä. Uhkaan voidaan varautua jo ennen kuin vaaratekijä on läsnä (esimerkiksi rokotukset) tai vähentää vaaratekijän aiheuttamaan haittaa, kun se on jo läsnä (esimerkiksi hygienia influenssaepidemian aikana ja rajoitukset). Primaaripreventioon kuuluu muun muassa suurin osa kansalle suunnatusta terveyskasvatuksesta ja terveydenhuollon terveysneuvonta.
Sekundaarisessa vaiheessa toimitaan sairauden varhaisen diagnoosin jälkeen, jolloin pyritään estämään sairauden etenemistä ja oireiden syntymistä joko poistamalla riskitekijä tai pienentämällä sen vaikutusta. Sekundaaripreventio on sairauden hoitoa. Seulontoja, jotka kohdistuvat sairauden esiasteisiin ja niitä aiheuttaneisiin riskitekijöihin (esimerkiksi syöpäseulonnat), voidaan pitää sekundaaripreventiona. Seulontaa voidaan siis pitää sekä primaari- että sekundaaripeventiona.
Tertiaarisessa ehkäisyssä vähennetään jo puhjenneen sairauden negatiivisia vaikutuksia estämällä olemassa olevan sairauden ja sen aiheuttamien haittojen paheneminen. Kuntoutus on esimerkki tertiaaripreventiosta.
Anarkistimartat

Anarkistimartat on suomalainen vuonna 2007 perustettu marttayhdistys. Sen toiminta pohjautuu Marttaliiton sääntöjen ohella joihinkin anarkismin ihanteisiin. Yhdistys on myös Marttaliiton jäsen. Anarkistimartoilla on toimintaa Helsingissä ja Rovaniemellä. Jäseniä sillä oli vuonna 2011 noin 130.
Perinteisen marttatoiminnan lisäksi Anarkistimartat harjoittaa yhteistyötä muun muassa erilaisten maahanmuuttaja- ja vammaisjärjestöjen kanssa. Omien sanojensa mukaan yhdistys tavoittelee "eri ihmisryhmien ja sukupuolten keskinäistä tasa-arvoa, hierarkioista ja rakenteellisesta väkivallasta vapaata elämää, kulttuurin ja ilmaisun vapautta ja moninaisuutta, sekä ihmisten yhteiseloa sopusoinnussa luonnon kanssa."
Amerikaniibishaikara

Ulkonäkö ja koko

Aikuinen yksilö on suuri, pituudeltaan 83–115 senttimetriä. Tyypillisesti koiraat painavat 2,5–3,3 kilogrammaa ja naaraat noin 2,0–2,8 kilogrammaa. Suuret koiraat voivat painaa jopa 4,5 kiloa. Linnun höyhenet ovat suurimmilta osin valkoisia. Jalat ovat mustat tai harmaat, mutta jalkojen alaosa on vaaleanpunainen. Pää on tummanruskea ja kalju, naama musta.
Amerikaniibishaikara on suurisiipinen lintu ja lentää kaula ojossa ja jalat avattuina. Lennossa siipien mustat takareunat näkyvät selvästi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Amerikaniibishaikara pesii suuressa osassa Etelä- ja Keski-Amerikkaa sekä Karibian aluetta. Laji on ainoa haikara, joka nykyisin pesii Pohjois-Amerikassa. Yhdysvalloissa amerikaniibishaikara pesii uhanalaisena Floridassa, Georgiassa ja Etelä-Carolinassa. Hiljattain on havaittu linnun elävän myös Pohjois-Carolinassa. Maailmanlaajuisesti IUCN on katsonut lajin olevan uhanalaisuusluokitukseltaan elinvoimainen.
Yhdysvalloissa amerikaniibishaikara suosii sypressipuita ja soita.

Lisääntyminen

Amerikaniibishaikarat rakentavat suuret pesänsä puihin. Yhdessä puussa voi pesiä jopa 25 lintua. Normaalisti naaras munii 3–5 munaa. Munia haudotaan 27–32 päivää, ja sekä naaras että koiras osallistuvat hautomiseen. Poikaset painavat noin 60 grammaa. Kilpailu ravinnosta on tiukkaa, ja jos ruokaa on vähän, vain vanhimmat poikaset selviävät. Viikon vanhat poikaset ruokitaan noin 15 kertaa päivässä, ja ne kasvavat nopeasti. 14 päivän jälkeen kuoriutumisesta poikaset painavat kymmenen kertaa enemmän kuin kuoriutuessaan. 28 päivän kohdalla kukin on 25 kertaa painavampi. Pesimäaikana amerikaniibishaikarat tarvitsevat yli 180 kiloa kaloja ruokkiakseen itseään ja jälkeläisiä.

Ravinto

Amerikaniibishaikaroiden ravinto koostuu pääasiassa kaloista, sammakoista ja suurista hyönteisistä.
Irja Korhonen

Irja (Aino Annikki) Korhonen usein myös Iiraksi kutsuttu (19. maaliskuuta 1955 – 20. lokakuuta 2015) oli suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt mm. Kotkan kaupungin teatterissa, Tampereen työväen teatterissa, elokuvissa ja tv-sarjoissa. Irjan kuuluisia suorituksia olivat mm. Myrskyluodon Maija pariinkin otteeseen, Kotiopettajattaren romaani...jne.
Prinsessaparatiisilintu

Levinneisyys

Prinsessaparatiisilintua tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ylinenlampi (Parkano, Vahojärvi)

Maantietoa

Lammen pituus on 500 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Vahojärvestä pohjoiseen. Lampeen laskee ympäröiviltä ojitetuilta soilta suo-ojia. Itäpuolen suota on raivattu pelloksi, joiden ojat laskevat myös lampeen. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se virtaa 1,8 kilometriä etelään ennen laskemistaan Markkolanlampeen. Tämä laskee vuoristaan Vahojärveen. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja se on pääasiassa metsäistä suota. Lammen ympäristössä sijaitsee yksi maatila, mutta lammen rannat ovat autiot. Lammelle johtaa kärrypolku metsäautotieltä, joka tulee maatilan pihan kautta. Maatilalle johtaa tie kylätieltä (Paroonintie), joka risteää yhdystien 13289 kanssa parin kilometrin päässä.
Kirsti Linna

Kirsti Linna oli suomalainen taitoluistelija. Hän saavutti kaunoluistelun (nyk. taitoluistelu) junioreiden Suomen-mestaruuden kahdesti ja senioreiden mestaruuden viidesti (1948, 1954 sekä 1956–1958). Myös hänen sisarensa Riitta Linna oli menestynyt taitoluistelija.
Linna sijoittui 1951 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi.
Autumn Reeser

Yksityiselämä

Reeser syntyi La Jollassa Kaliforniassa Kim Handelille ja Tom Reeserille. Hän esiintyi kotikaupunkinsa musiikkiteatterissa siihen asti, kunnes hän täytti 17 vuotta. Kun hän valmistui koulusta, hän muutti Los Angelesiin.
Tom Kuchka

Tom Kuchka (1938 Pennsylvania, Yhdysvallat – 2000) oli yhdysvaltalainen muusikko joka asui Suomessa 1960-luvun lopulta lähtien. New Yorkin jazzpiireissä muusikonuransa aloittanut Kuchka kiinnostui Suomessa kotiseutunsa perinnemusiikista bluegrassistä, jota hän opetti kolmen vuosikymmenen ajan viikoittaisessa Toimela Bluegrass Workshopissaan Helsingissä.
Multi-instrumentalisti Kuchka osasi soittaa mitä tahansa bluegrass-perinteeseen kuuluvaa soitinta niin, että hän kykeni kulloisessakin kokoonpanossa täyttämään tarpeen mukaan minkä tahansa roolin. Hänen pääinstrumenttinsa olivat pystybasso ja korkea tenorilauluääni.
Tom Kuchka kuoli vuonna 2000. Kahta vuotta myöhemmin hänet valittiin European Bluegrass Pioneeriksi äänestyksessä, johon osallistuivat European World of Bluegrass -järjestön edustajat eri maista.
Tom Kuchkan tytär on kuvataiteilija Heta Kuchka (s. 1974).
Paco Rabanne

Francisco Rabaneda y Cuervo, tunnettu nimellä Paco Rabanne (s. 1934 Espanja), on baskilais-ranskalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija, joka tuli 1960-luvulla tunnetuksi hätkähdyttävistä valmisvaatekokoelmistaan ja hajuvesistään. Hänen nimellään markkinoidaan yhä vaatekokoelmia, kenkiä ja laukkuja sekä hajusteita ja ihonhoitotuotteita.
Rabaneda y Cuervo syntyi Espanjassa 1934. Kenraali Francon hallitus teloitti hänen isänsä, ja poika muutti äitinsä kanssa Ranskaan vuonna 1939. Poika kouluttautui arkkitehdiksi, mutta tuli tunnetuksi muotialalla aluksi koristevalmistajana, joka teki yhteistyötä Christian Diorin, Givenchyn, Nina Riccin ja Balenciagan kanssa. 1960-luvun puolivälissä Rabaneda y Cuervo perusti oman muotitalon nimellä Paco Rabanne. Se tuli tunnetuksi erikoisten materiaalien, kuten muovin, paperin ja metallin runsaasta käytöstä. Ensimmäinen mallisto, jota kutsuttiin manifestiksi ja jonka materiaaleina olivat muovi ja metalli, esiteltiin vuonna 1966. Paco Rabannen futuristinen tyyli sai maailmanlaajuista huomiota hänen elokuvaan Barbarella (1968) tekemästään puvustuksesta.
Paco Rabannen parfyymituotanto sai alkunsa yhteistyössä hajuvesimerkki Puigin kanssa. Ensimmäinen naisten tuoksu oli nimeltään Calendre (1969) ja miesten tuoksu Pour homme (1973). Myöhemmin Paco Rabanne rakensi oman hajuvesitehtaan Ranskan Chartresiin.
Myöhemmällä iällä Paco Rabanne on lopettanut suunnittelutyön ja kiinnostunut erilaisista esoteerisistä filosofioista, kuten sielunvaelluksesta ja numerologiasta. Hän on lahjoittanut pois suuren osan omaisuudestaan.
Jermilän lasitehdas

Jermilän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1783–1820. Tehdas valmisti ikkunalasia Venäjän markkinoille ja lisäksi valmistettiin talouslasia ja pulloja.
Jermilän tehdas lopetti toimintansa vuonna 1820. Tehtaan tarvitseman puun saatavuus oli heikentynyt ja hinta kallistunut sen jälkeen Uudenkirkon pitäjään perustettiin myös Leistilän lasitehdas vuonna 1801 ja Jäppilän lasitehdas vuonna 1802.
Huaceae

Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat ainavihantia ja valkosipulintuoksuisia puita, pensaita tai liaaneja. Niiden karvat ovat tähti- tai kilpikarvoja, joskus kaksihaaraisia. Kasveissa on oksalaattikiteitä sisältäviä kivisoluja. Lehtiasento on kaksirivinen, lehdet ovat ehytlaitaisia, verkkosuonisia ja lavan tyvellä tai alapinnalla on rauhasia. Varteen kiinnittyvät korvakkeet varisevat varhain. Kukinto on lehtihankainen. Verhiö on toisinaan täysin yhdislehtinen, teriö kynnellinen tai vastapuikea. Yhdislehtinen sikiäin koostuu viidestä emilehdestä ja on yksilokeroinen. Siinä on yksi tai muutamia siemenaiheita pohjaistukassa. Pistemäinen luotti sijaitsee vartalon päässä. Hedelmä on kota tai luumarja, yksisiemeninen.

Levinneisyys

Huaceae kasvaa trooppisessa Afrikassa.

Luokittelu

Heimossa on vain kaksi sukua (Hua ja Afrostyrax) ja kolme lajia. Menneisyydessä heimo on ollut systemaattiselta asemaltaan hyvin epävarma. Cronquist (1981) sisällytti sen heterogeeniseen Violales-lahkoonsa (mm. orvokkikasvit), Takhtajan (1997) puolestaan Malvales-lahkoon.
Hermione (mytologia)

Hermione (muinaiskreikaksi Ἑρμιόνη) oli Kreikan mytologiassa Menelaoksen ja Helenan tytär. Ennen Troijan sotaa hänet kihlattiin serkulleen Oresteelle, mutta myöhemmin hän joutui menemään naimisiin Neoptolemoksen kanssa. He eivät kuitenkaan saaneet yhtään lasta. Oresteen murhattua Neoptolemoksen Hermione meni naimisiin Oresteen kanssa ja synnytti hänelle Teisamenoksen, josta tuli sekä Argoksen että Spartan viimeinen mykeneläinen kuningas.
Seljan rotko

Seljan rotko sijaitsee läntisessä Tunisiassa, Atlasvuoristossa, lähellä Algerian rajaa. Rotko on ainutlaatuinen luonnonmaisema Tunisiassa. Rotkolla on korkeat ja jyrkät seinät, ja sen pohjalla virtaa Seljan joki. Rotko on useita kilometrejä pitkä ja erittäin kiemurteleva.
Vuonna 1896 rakennettiin rotkoon rautatie läheisten Metlaouin ja Redeyefin kaupunkien välille helpottamaan alueella olevien fosfaattikaivosten hyödyntämistä. Rakentaminen rotkoon oli kallista ja vaati myös paljon ihmishenkiä.
Nykyään rata on etupäässä turistikäytössä. Turisteja kuljetaan junalla, jonka nimi on Le Lézard Rouge (punainen lisko). Juna kulkee Metlaouin kaupungista rotkoa pitkin ylös kaivosalueelle. Aina välillä juna pysähtyy, että matkustajat pääsevät ulos ottamaan valokuvia. Koska rata kulkee lähellä Algerian rajaa, on junassa myös rajavartijat.
Le Lézard Rouge valmistettiin Ranskassa 1910 ja se lahjoitettiin Tunisian beylle. Sillä bey matkusti talvipalatsiinsa keidaskaupunki Tozeuriin. Junassa on viisi vaunua ja ne maalattiin syvän punaiseksi, mistä se myös sai nimensä.
Korpijärvi (Ylöjärvi)

Maantieto

Järvi on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Sitä ympäröi karu metsämaasto ja vain pohjoisrannalla on soistunut alue. Järveen laskee kaksi pelto-ojaa Korpijärven maatilalta, mutta ojien kautta virtaa myös läheisen suon vedet. Järven laskuoja lähtee järven länsikärjestä ja yhtyy kilometrin jälkeen Pirttijärvestä tulevaan laskuojaan. Oja laskee Karhejärven Korpilahteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 85 vuorokautta. Järven ympäristössä on vain kaksi maatilaa, joille pääsee yhdystieltä 2773. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja jakaa järven lähes kahtia.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu talvella 2001. Vesi oli erittäin ruskeaa ja humuspitoista vettä. Vesi oli hapanta ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan oli tyystin loppu. Veden ravinnetaso vastasi rehevien järvien tasoa. Hapen kuluminen jopa pintavedessä oli voimakasta ja siellä happea esiintyi 56% normaalista. Alusveden happitilanteesta ei ole tutkittua tietoa. On kuitenkin mahdollista, että alusvedessä hapen kuluminen on vieläkin voimakkaampaa ja että siellä happitilanne laskee talvella välttävälle tasolle. Korpijärvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi. Huonon happitilanteen vuoksi arvosanan voi tiputtaa huonoksikin.

Historiaa

Vanhassa pitäjänkartassa 1840−1850-luvuilta sen nimi kirjoitettiin "Korpijärvi", kuten nykyäänkin, mutta kartturilla ei ollut vielä oikeaa käsitystä ojien virtaussuunnista.

Geologia

Viime jääkauden loppuvaiheessa, jolloin mannerjäätikkö oli sulanut ja sen reuna perääntynyt näille seuduille, paljastui alueella paksu pohjamoreenin kerrostuma. Järvi on syntynyt moreenikerrostumassa olleeseen painanteeseen. Alue oli aluksi veden alla, mutta joutui aallokon huuhomaksi, kun maankohoaminen nosti sen pinnalle. Lähialueiden savikot syntyivät tämän huuhtoutumisen seurauksena.
Vastatykistötutka

Vastatykistötutka on vihollisen tykkiasemien ja kranaatinheittimien sijainnin paljastava tutkajärjestelmä. Laitteistoa kutsutaan myös lentoratatutkaksi sen toimintaperiaatteen vuoksi. Kun tykistön tai heittimistön kranaatista mitataan kaksi tai useampia kohtia sen lentoradasta, voidaan määrittää ammuksen lähtöpaikka, tuliasema. On myös mahdollista määrittää oman tulen lentorata ja johtaa siten tulta.   Sen käyttö vaikeuttaa tykistön toimintaa, sillä vastatykistötutka mahdollistaa nopeat vastaiskut vihollisen tykistöön. Nopeiden vastaiskujen pelko pakottaa vihollisen siirtämään tykistöään tiheään tahtiin, jottei se tule tuhotuksi. Tärkeimpiä vastatykistötutkien valmistajia ovat Saab,  Elta Systems ja Raytheon. Venäjä on käyttänyt vastatykistötutkia tehokkaasti Itä-Ukrainan sodassa.

Käyttö Suomessa

Suomi hankki ensimmäiset vastatykistötutkansa, brittiläiset Cymbelinet, vuonna 1976. Cymbelinet poistettiin käytöstä 2000-luvun alussa vanhentuneina. Suomen puolustusvoimat on suunnitellut hankkivansa moderneja vastatykistötutkia vuoteen 2020 mennessä.
Uwe Neuhaus

Ura pelaajana

Neuhaus aloitti pelaajauransa SpVgg Erkenschwickissä 1980-luvun alussa. Vuonna 1984 hän siirtyi Rot-Weiss Esseniin, jonka paidassa hän pelasi 2. Bundesliigaa vuosina 1986-1988. Pelattuaan yhden kauden FC Remscheidissä Neuhaus siirtyi SG Wattenscheidiin. Hän sai paljon vastuuta kaudella 1989/90, joka päättyi Wattenscheidin yllätysnousuun Bundesliigaan. Pääsarjatasolla Neuhaus edusti seuraa neljän kauden ajan, kunnes Wattenscheid putosi sarjaporrasta alemmas. Hän lopetti pelaajauransa Wattenscheidissa kauteen 1994/95. Neuhaus pelasi monipuolisessa roolissa keskikentällä, hyökkääjänä sekä liberona.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Neuhaus aloitti SG Wattenscheidin II-joukkueen peräsimessä marraskuussa 1995. Hän toimi tehtävässään kesään 1996 saakka. Vuoden tauon jälkeen Neuhaus palasi valmennustehtäviin VfB Hülsin peräsimessä ja siirtyi seurasta kesällä 1998 Borussia Dortmundin organisaatioon apuvalmentajaksi. Neuhaus työskenteli Dortmundin apuvalmentajana kuusi vuotta Matthias Sammerin, Michael Skibben, Bernd Kraussin ja Udo Lattekin valmennustiimeissä. Hän oli kakkosvalmentajana voittamassa Bundesliigan mestaruutta kaudella 2001/02. Kesällä 2004 hän siirtyi Dortmundin II-joukkueen päävalmentajaksi. 
Huhtikuussa 2005 Neuhaus jätti Dortmundin ja palasi entisen seuransa Rot-Weiss Essenin palvelukseen päävalmentajaksi. Hän ei kyennyt estämään seuran putoamista 2. Bundesliigasta, mutta sai jatkaa tehtävässään. Kaudella 2005/06 Neuhaus johdatti Essenin Regionalliga Nordin mestariksi ja takaisin 2. Bundesliigaan. Huonosti sujunut syyskausi johti Neuhausin potkuihin marraskuussa 2006.
Kesällä 2007 Neuhausin ura jatkui 1. FC Union Berlinin päävalmentajana. Neuhausin johdolla Union Berlin voitti kaudella 2008/09 3. Ligan mestaruuden ja palasi viiden kauden tauon jälkeen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Neuhausin johdolla Union Berlin vakiinnutti paikkansa 2. Bundesliigan ylemmässä keskikastissa ja sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi. Neuhaus jätti joukkueen seitsemän valmennusvuoden jälkeen kesällä 2014.
Heinäkuussa 2015 Neuhaus teki kaksivuotisen sopimuksen 3. Ligassa pelaavan Dynamo Dresdenin kanssa. Neuhausin johdolla Dynamo voitti 3. Ligan mestaruuden ja nousi kaudeksi 2016/17 takaisin 2. Bundesliigan. Dynamo sijoittui kaudella 2016/17 viidenneksi, mikä oli joukkueen paras sijoitus 2. Bundesliigassa. Kaudella 2017/18 Dynamo jäi kauas kärjestä ja päätyi lopulta 14. sijalle. Neuhausin pesti päättyi potkuihin elokuussa 2018.
Joulukuun puolivälissä 2018 Neuhausista tuli Arminia Bielefeldin päävalmentaja.
Herzog & de Meuron

Herzog & de Meuron on sveitsiläisten arkkitehtien Jacques Herzogin ja Pierre de Meuronin perustama arkkitehtitoimisto. Kummatkin ovat syntyneet Baselissa 1950. Herzog & de Meuron saivat Pritzker-palkinnon vuonna 2001.
Heidän suunnittelemiensa rakennusten tunnusmerkkejä ovat yksinkertainen muotokieli ja työstämättömäksi jätetty pintamateriaali. Tunnetuimpia töitä ovat Pekingin kansallinen stadion (ns. Linnunpesä) ja Lontoon Tate Modern.
Herzog & de Meuron on tehnyt kiihkeitä tunteita herättäneen suunnitelman hotellista Helsingin Katajanokalle. Helsingin kaupunginhallitus hyväksyi täpärästi suunnitelman yhden äänen erolla. Helsingin kaupunginvaltuusto kuitenkin hylkäsi suunnitelmat keväällä 2010.
Mehmet Özal

Mehmet Özal (s. 31. lokakuuta 1973 Istanbul, Turkki) on turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Özalin parhaita kansainvälisiä saavutuksia ovat 96 kilon sarjan maailmanmestaruus vuodelta 2002, 97 kilon sarjan MM-pronssi vuodelta 2001 sekä 96-kiloisten olympiapronssi vuodelta 2004. Hän edustaa istanbulilaista Bueyueksehir Beldeyesi -seuraa.
Amiraliteetin kanava

Amiraliteetin kanava (ven. Адмиралте́йский кана́л, Admiralteiski kanal) on Krjukovin kanavan pohjoispään Moikaan yhdistävä kanava Pietarin keskustassa Venäjällä. Se erottaa Uuden Hollannin Amiraliteetin saaresta. Kanavan pituus on 440 metriä, leveys 9–14 metriä ja syvyys 1,5–2,7 metriä.
Vuosina 1717–1720 rakennettu kanava toimi Uuden Hollannin puutavaravaraston ja Amiraliteetin telakan yhdistävänä liikenneväylänä. Vuonna 1842 Amiraliteetin ja Krjukovin kanavan välinen osuus katettiin tiiliholvilla. Sen paikalla on nykyään Konnogvardeiski-bulevardi. Jäljelle jääneen osuuden nimenä oli vuosina 1922–1991 Krusteinin kanava virolaissyntyisen Venäjän kansalaissodan sankarin Karl Krusteinin mukaan. Kanavan varren nähtävyyksiin kuuluu Uuden Hollannin lisäksi Moikan puoleisessa päädyssä sijaitseva klassistinen Bobrinskien palatsi (arkkitehti Luigi Rusca, 1790-luku).
Tie 30 (Ahvenanmaa)

Tien kulku

Tie alkaa Svedenin kaupunginosasta, Maarianhaminasta. Se kulkee kohti etelää. Tie etenee mutkittelevaa pengerrystä Styrsöfjärdenin ja Nåtö Strömmenin yli Nåtön saarelle. Nåtöstä se jatkaa edelleen kääntymättä minnekään. Se ylittää siltaa pitkin Nåtö Sundin ja päättyy Järsössä Langnäsvägenin ja Nårrakersvägenin risteykseen.
Pamela Reed

Pamela Reed (s. 2. huhtikuuta 1949 Tacoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on näytellyt myös teatterissa.
Reedin ensimmäiset isot elokuvaroolit olivat lännenelokuvassa Lainsuojattomat (1980) ja toinen päärooli muinaisuuteen sijoittuvassa elokuvassa Luolakarhun klaani (1985). Hän oli pääroolissa pienen budjetin elokuvassa Rachel River (1987) sekä tv-elokuvassa Varjot menneisyydestä (1992). Eräs hänen tunnetuimmista elokuvarooleistaan on toinen pääosa poliisikomediassa Lastentarhan kyttä (1990), jossa hän on Arnold Schwarzeneggerin vastanäyttelijänä. Reed näytteli sivurooleja myös elokuvissa Puhtaana käteen (1980), Silminnäkijä (1981), Valiojoukko (1983), Kasan alimmainen (1986), Sodan kahleet (1989), Cadillac Man (1990), Hervottomat hautajaiset (1992), Junior (1994), Bean – äärimmäinen katastrofielokuva (1997) ja Todistettavasti elossa (2000)
Reed näytteli keskeisiä hahmoja yhteiskunnallisissa televisiosarjoissa The Andros Targets (1977) ja Tanner '88 (1988) sekä päärooleja lyhytikäisissä tilannekomediasarjoissa Grand (1990) ja The Home Court (1995). 2000-luvulla Reed on näytellyt useissa suosituissa televisiosarjoissa, vakiohahmo Gail Greeniä jännityssarjassa Jericho sekä toistuvia vierailevia hahmoja sarjoissa Puisto-osasto, NCIS: Los Angeles ja Taran monta elämää. Lisäksi hän ääninäytteli animaatiosarja Simpsoneissa Ruth Powers -hahmoa kolmessa eri jaksossa vuosina 1992, 1993 ja 2003.
Viljo Mömmö

Viljo Johannes Mömmö (27. kesäkuuta 1888 Sotkamo – 4. toukokuuta 1918 Sotkamo) oli suomalainen radikaali pastori joka herätti vuonna 1916 julkaisemallaan pamfletilla suurta huomiota Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä.
Mömmön vanhemmat olivat kappalainen August Mömmö ja Hildur Sofia Beyrath. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1910. Mömmö vihittiin papiksi 1911.
Mömmö hoiti apulaispapin tehtäviä useissa eri seurakunnissa. Hän oli Lappeenrannan vt. kappalaisena, Tohmajärven vt. kirkkoherrana ja viimeksi vuodesta 1916 Savonlinnan-Säämingin papiston apulaisena.
Mömmö julkaisi keväällä 1916 Uskonnollisia ajankysymyksiä-nimisen pamfletin jossa hän hyökkäsi vanhoillisena pitämäänsä valtiokirkkoa vastaan. Pamfletti herätti kiivasta keskustelua ja Mömmö julkaisi myöhemmin samana vuonna siitä vielä laajennetun version nimellä Murrosaikoja. Mömmön pamfletista otettiin vuoden aikana kuusi painosta, yhteensä noin 27 000 kappaletta. Pamfletin aiheuttama kohu laantui kuitenkin pian.
Mömmö kuoli keväällä 1918 keuhkotautiin.
Viljo Mömmö oli naimisissa vuodesta 1915 Toini Maria Warénin kanssa.
Scopus

Scopus on suomalainen funk / soul yhtye joka on tehnyt kaksi pitkäsoittoa.
Kaupunkitelevisio

Näkyvyysalue

Kaupunkitelevisio lähetti ohjelmaa Tampereen Tietoverkko Oy:n kaapelissa digitaalisesti. Kanava tavoitti alueellaan liki 220 000 katsojaa eli noin 110 000 taloutta. Kaupunkitelevisio näkyi Tampereen, Nokian, Kangasalan, Sahalahden, Lempäälän, Pirkkalan, Oriveden, Hämeenkyrön ja Ylöjärven kunnissa.