google/wiki40b huggingface dataset:
SIG P220

Rakenne

Pistoolin runko on kevytmetallivalua, luisti taas on prässätty teräslevystä ja sen etulevy on kiinnitetty hitsaamalla. Sulkukappale on erillinen, työstetty kappale, joka on upotettu luistiin ja lukittu pyöreän tapin avulla.  
Rungon vasemmalla puolella on kolme vipua: luistin salpa, vasaran vapautinvipu ja purkusalpa. Luistin vetäminen taakse ja päästäminen eteen virittää aseen. Vasaran vapauttimesta painamalla siirtyy virekynsi irti vasarasta, jolloin vasara lyö jousensa voimalla eteen, kunnes se tarttuu varmistuskynnykseen, joka pitää sen irti iskurista. Lukitustappi lukitsee iskurin.
Penkolammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,4 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Bahar Doğan

Bahar Doğan (s. 2. syyskuuta 1974 Kocaeli) on turkkilainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa seuratasolla Üsküdar BSK:ta. Doğan sijoittui maratonilla viidenneksikymmenenneksi Pekingin olympialaisissa 2008 ja oli samalla matkalla neljäskymmenes vuoden 2007 MM-kisoissa. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli 36:s.
Armottomat

Juoni

Helteisessä Texasin pikkukaupungissa odotellaan vankilasta karanneen Bubber Reevesin (Redford) saapumista. Jäyhä sheriffi (Brando) yrittää hillitä vanhojen kaunojen räjähtämistä väkivallaksi.

Vastaanotto

Aikalaiskriitikot ottivat Armottomat hyvin vastaan lukuun ottamatta Life-lehden Richard Schickeliä, joka piti elokuvan pohjana olevaa näytelmää pettymyksenä ja elokuvaa katastrofaalisen huonona. Myöskään ohjaaja Arthur Penn ei ollut tyytyväinen mihinkään lopputuloksessa. Vuoden 1994 Video-oppaassa Asko Alanen antaa elokuvalle viisi tähteä viidestä ja sanoo sen ”kiehuttavan tehokkaasti katsojan sappea” ruotiessaan vanhakantaisen yhteisön rasismia ja intohimoja.
Sameaolkiyökkönen

Koko ja ulkonäkö

Sameaolkiyökkösen kanssa varsin samannäköisiä ovat muutamat Mythimna-suvun lajit, etenkin vaaleaolkiyökkönen (Mythimna pallens) sekä ruoko-olkiyökkönen (Mythimna straminea), joskin sameaolkiyökkönen on näitä pienempi. Etusiivet ovat pituuteensa nähden leveähköt ja ulkoreunastaan tasaiset, joskin pyöreäkärkiset. Etusiipien pohjaväri on harmaankellertävä ja valkoiset siipisuonet antavat siivelle voimakkaasti juovikkaan ulkoasun. Ulompi poikkiviiru erottuu siivellä muutamana mustana pisteenä. Etusiiven alapinta on keskiosastaan laajalti mustahko. Takasiivet ovat jokseenkin tasaisen mustanharmaat, joskus ulkoreunasta vaaleammat, ja niitä reunustavat siipiripset ovat valkeat. Siipiväli 30–35 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Pyreneiltä pohjoisen Keski-Euroopan ja Pohjois-Euroopan kautta Lähi-itään ja Keski-Aasian vuoristoihin ja Japaniin asti. Suomessa levinneisyysalue ulottuu etelästä likimain Kemi–Kajaani-linjalle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun loppupuolelta elokuun lopulle huipun ollessa heinäkuun lopulla. Mahdollisesti joinakin vuosina toinen sukupolvi lentää elo-syyskuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Sameaolkiyökköstä tavataan etenkin avoimilla, kosteapohjaisilla paikoilla, kuten rantaniityillä, mutta myös kulttuuriympäristöissä ja se on yksilömäärältään usein runsaslukuinen. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, satunnaisemmin syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

Ravintokasvi

Toukka elää erilaisilla heinillä ja saroilla.
Henrik Nerlund

Magnus Henry Erkki Nerlund (14. elokuuta 1978 Tukholma) on ruotsalainen arkkitehtuurihistorioitsija, toimittaja ja kirjailija.
Nerlund on erikoistunut kulttuuriympäristökysymyksiin ja sodanjälkeiseen kaupunkien uudistamiseen. Hän on myös Tukholman kaupungin julkisivulautakunnan (skönhetsråd) varapuheenjohtaja ja Tukholman nimistötoimikunnan (namnberedning) jäsen.
Genus (matematiikka)

Genus on topologiassa pinnan niin sanottujen kahvojen lukumäärä. Genus on siis kokonaisluku, joka kertoo montako erillistä silmukkaa myöten pinnan voi leikata auki niin että se pysyy yhtenäisenä.

Määritelmä

Seuraavat määritelmät aritmeettiselle ja geometriselle genukselle löytyvät Qing Liun kirjasta "Algebraic Geometry and Arithmetic Curves":
Olkoon  projektiivinen käyrä yli algebrallisesti suljetun kunnan . Tällöin :n aritmeettinen genus on määritellään Eulerin karakteristikan avulla
joka riippuu :sta. Jos  on sileä projektiivinen varisto yli :n, niin :n geometrinen genus on
 missä  on dualisoituva (tai kanoninen) lyhde ja  tarkoittaa :n nollatta Čechin kohomologiaryhmää.
Yleisesti ei-algebrallisesti suljetussa kunnassa  määritellään korkeampiuloitteisten ja ei-jaottoman variston aritmeettinen genus asettamalla
missä  on rakennelyhteen Eulerin–Poincarén karakteristika.

Kun X on algebrallinen käyrä, jonka kuntana on kompleksiluvut, ja X:llä ei ole singulaarisia pisteitä, molemmat määritelmät kuvaavat pinnan kahvojen lukumäärää. Sen sijaan yleisessä tapauksessa aritmeettinen genus voi olla myös negatiivinen luku.
Kratylos (dialogi)

Historia

Platonin teosten joukossa Kratylos kuuluu tämän keskivaiheen dialogeihin. Näin se on kirjoitettu siihen aikaan, jolloin Platon oli perustanut oman Akatemiansa. Teos voidaan nähdä myös kuuluvaksi siirtymäkauteen varhaisvaiheen ja keskivaiheen dialogien välillä. Tarkemmin dialogi on ajoitettu noin vuoteen 360 eaa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu II tetralogiaan yhdessä dialogien Theaitetos, Sofisti ja Valtiomies kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin loogisten teosten joukkoon. Aristofanes Byzantionlaisen jaottelussa dialogi kuuluu puolestaan II trilogiaan yhdessä Sofistin ja Valtiomiehen kanssa.

Sisältö

Dialogissa kaksi miestä, Kratylos ja Hermogenes, kysyvät Sokrateelta, ovatko nimet ”konventionaalisia” vai ”luonnollisia”, eli onko kieli eli Platonin tapauksessa muinaiskreikka satunnaisten merkkien järjestelmä vai onko sanoilla joku luontainen, sisäänrakennettu suhde niihin asioihin, joita ne merkitsevät. Se on varhaisin Kreikan klassisen ajan kirjoitus joka käsittelee etymologiaa ja lingvistiikkaa.
Keskustelussa sanan suhteesta sen subjektiin Sokrates vertaa sanan alkuperäistä luomista taiteilijan työhön. Taidemaalari käyttää värejä ilmaistakseen subjektin perusolemuksen maalauksen muodossa. Samalla tavalla sanojen luoja käyttää kirjaimia, jotka ilmaisevat tiettyjä äänteitä, ilmaisemaan sanojen subjektin perusolemusta. Jotkut kirjaimet sopivat parhaiten pehmeille asioille, jotkut nestemäisille, ja niin edelleen. Sokrates sanoo, että ”tämä olisi kielen täydellisin tila”.
Kratylos kannattaa näkemystä, jonka mukaan sanojen suhde niiden merkitsemiin asioihin on luontainen. Hermogeneen vasta-argumentti puolestaan on, että nimet ovat tulleet merkitsemään asioita ainoastaan tavan ja tottumuksen seurauksena. Ne eivät ilmaise asioiden perusolemusta, ja siksi ne voitaisiin vaihtaa johonkin täysin asiaan liittymättömään, jos sanoja käyttävät sopisivat asioista niin.
Näiden kahden näkemyksen välinen raja on usein hämärä. Yli puolet dialogista Sokrates tekee Hermogeneen pyynnöstä arvauksia, mistä tiettyjä asioita kuvaavat nimet ja sanat ovat tulleet. Näihin lukeutuvat kahdentoista olympolaisen jumalan nimet, sekä useita sanoja, jotka kuvaavat abstrakteja asioita. Sokrates selittää muun muassa, että nimen 'Poseidon' taustalla on Posidesmon, ”jalkakahle”; 'Demeter' on hē didousa mētēr, ”(ravintoa) antava äiti”; 'järki' (fronēsis) on forās kai rhou noēsis, ”liikkeen ja virtaamisen taju”; ja 'harmi' (aniā) on ienai, ”liikkeen estävä”. Moni nimistä olisi siis tullut ajatuksesta, joka on alun perin liittynyt nimeen, mutta sana on muuttunut ajan saatossa. Niiden sanojen, joiden alkuperää hän ei osaa selvittää, hän olettaa olevan ulkomaista alkuperää tai muuttuneen niin paljon, että ne eivät enää muistuta lähtökohtaansa juuri lainkaan.
Otšakov

Otšakov, myös Otšakiv (ukr. Очаків, ven. Очаков, krimintataariksi Özü, romaniaksi Oceacov sekä Vozia ja Alektor (kreik. Ἀλέκτορος) on pieni kaupunki Ukrainassa Mykolajivin alueella. Se on Otšakovin alueen hallinnollinen keskus mutta ei kuulu alueeseen, ja se on määritelty alueellisesti merkittäväksi kaupungiksi. Vuonna 2015 kaupungin väkiluku oli 14 491, eikä se siten ole sadassa vuodessa muuttunut, sillä vuonna 1911 väkiluku oli 14 300.
Otšakov on Mustanmeren rannalla, Dneprin limaanin pohjoispuolella, vastapäätä Kinburnia. Siellä on vähäistä teollisuutta, ja kauppa kadotti aikoinaan merkityksensä Odessan perustamisen jälkeen. Otšakovin paikalla on ollut kreikkalainen kaupunki Alektor. Krimin tataarien kaani Mengli Girei rakensi sinne 1492 Kara-kerman I. Ozy-kale nimisen linnoituksen. Myöhemmin siitä tuli tärkeä turkkilaisvallan kaupunki. Venäläiset valloittivat sen 1737, mutta se luovutettiin 1739 takaisin Turkille. Vuonna 1788 Grigori Potjomkin valloitti Otšakovin väkirynnäköllä. Vuonna 1855 liittoutuneitten valtojen laivasto pommitti sitä.
Pyhän Nikolain kirkko on aikoinaan ollut moskeija. Se muutettiin kirkoksi 1804 ja ulkoasu muutettiin 1842 uusvenäläisen tyylin mukaiseksi.
Kakkurilampi (Hämeenkyrö)

Maantieto

Lampi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se sijaitsee Ulvaanharjun jatkeella pitänomaisessa painaumassa ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Vain suon länsipäässä on ojia, joita pitkin Kakkurilammen pintavedet valuvat Kuroonsuon kautta Järvenkylänjärveen. Lampi on asumaton, mutta sen eteläpuolelta ohittaa maantie lammen ja pohjoispuolelta kulkee kärrypolku nimeltään Pirkanura.
Lampi kuuluu nimeään kantavaan Kakkurilammen moreenimuodostumaan, joka on jääkauden loppuvaiheen aikaan syntynyt reunamoreeni. Täällä moreenikerrostumat ovat harvinaisen paksut.

Historiaa

Järvi on piirretty näkyviin Hämeenkyrön pitäjänkartassa, jossa se oli asumaton ja laskuojaton suojärvi.
Armas Peltonen

Armas (Armo) Peltonen (18. huhtikuuta 1888 Ruoholahti – 14. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja salanimeä Henrik Pausama käyttänyt näytelmäkirjailija.
Hänen lapsiaan olivat kirjallisuudentutkija Aarre M. Peltonen ja Aku Ankka -lehden päätoimittaja Alli Peltonen.
Teemu Huhtakangas

Teemu Huhtakangas (s. 8. huhtikuuta 1992 Oulu) on pesäpalloilija ja liikunta-alan ammattilainen. 
Kasvattajaseurassaan Kajaanin Pallokerhossa pesis-oppinsa saanut mies on edustanut urallaan 11 eri seuraa (Kajaanin Pallokerho, Kempeleen Kiri, Oulun Lippo, Oulujoen Kiekko, Muhoksen Pallo-Salamat, Sotkamon Jymy, Ylivieskan Kuula, Jyväskylän Lohi, Puijon Pesis, Siilinjärven Pesis ja Laukaan Urheilijat). Superpesis-debyyttinsä Huhtakangas teki kaudella 2019 Siilinjärven Pesiksen paidassa.
Huhtakangas on saavuttanut urallaan B-poikien SM-hopeaa Oulun Lipossa 2010 ja A-poikien SM-kultaa Sotkamon Jymyssä 2012.
Troijan hävitys

Juoni

Menelaoksen poissaollessa hänen vaimonsa Helena rakastuu Parikseen. Afrodite vie heidät simpukan muotoisilla vaunuillaan Troijaan. Menelaos kerää Kreikan sankarit ja lähtee hakemaan kostoa. Pariksen ja Helenan juhliessa kreikkalaiset kokoontuvat piirittämään kaupunkia. He rakentavat suuren puuhevosen ja teeskentelevät vetäytyvänsä. Troijalaiset raahaavat hevosen muuriensa sisälle, mutta yöllä siihen piiloutuneet kreikkalaiset alkavat polttaa ja ryöstää kaupunkia. Unestaan herätetyt Paris ja Helena yrittävät paeta, mutta kohtaavat Menelaoksen, joka tappaa miehen ja vie naisen mukanaan. Taustalla nähdään palava kaupunki.

Tuotanto, merkitys ja vastaanotto

Torinolaisen Itala Filmin tuottama kaksikelainen Troijan hävitys oli ensimmäisiä tuohon aikaan ”pitkinä” pidettyjä näytelmäelokuvia. Giovanni Pastronen ja Romano Luigi Borgnetton ohjaustyö oli myös yksi ensimmäisistä historiallisista suurelokuvista, joka näytti tietä Enrico Guazzonin Quo vadisin (1912), Mario Caserinin Pompeijin viimeisten päivien (1913) ja Pastronen Cabirian (1914) kaltaisille spektaakkeleille. Elokuvan ansioita ovat taitavasti ohjatut suuret avustajajoukot ja kolmiulotteisilta vaikuttavat komeat lavasteet. Kamera pysyy paikallaan ja liike tapahtuu kuvan syvyyssuunnassa.
Italiassa viileästi vastaanotettu Troijan hävitys oli suurmenestys muualla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa, jonne Pastrone perusti Itala Filmin tytäryhtiön. Suomessa elokuvaa esitettiin jo huhtikuussa 1911. Uudessa Suomettaressa julkaistun mainostekstin mukaan se teki suuren vaikutuksen katsojiin: ”Istumme mykkinä ihaillessamme loistavaa, hirvittävän suuremmoista kuvaa. Suunnattoman on sen taidekoneen täytynyt olla, jolla tämä jättiläisnäytelmä on valokuvattu. Tämä kuva onkin kinematografin riemuvoitto, sillä ei mikään teatteri, kuinka suuri se olisikin, voi esittää tällaista näytelmää, tämä on mahdollinen ainoastaan kinematografin avulla.”

Restaurointi

Elokuvasta on säilynyt viisi alkuperäistä nitraattifilmikopiota. Se on restauroitu Torinon kansallisen elokuvamuseon sekä Bolognan ja Friulin elokuva-arkistojen yhteistyönä vuonna 2005. Restauroitu versio on väritetty ja varustettu osin arkistolähteiden perusteella laadituilla italiankielisillä väliteksteillä.
Torkkujakrotit

Lajit ja anatomia

Torkkujakrottien heimoon kuuluu 16 sukua ja lähteestä riippuen 60–62 lajia ja uusia lajeja löydetään edelleen. Heimoon kuuluvia lajeja ovat muun muassa kauhutorkkujakrotti (Oneirodes epithales) ja piikkitorkkujakrotti (O. acanthias). Heimon kalat ovat pienehköjä tai keskikokoisia ja naaraat ovat huomattavasti suurempia kuin koiraat. Naaraat saavuttavat tyypillisesti korkeintaan noin 28 cm:n pituuden, suurin laji Oneirodes heteronema voi saavuttaa 37 cm:n pituuden. Koiraat kasvavat korkeintaan noin 1,8 cm pitkiksi.Ruumiinrakenteeltaan torkkujakrottilajit ovat joko pallomaisia tai pitkulaisia. Silmät ja suu ovat suuret. Ensimmäinen selkäevän ruoto on pidentynyt ja siinä on valoa tuottava elin ja myös toinen selkäruoto on pitkä. Koirailla on kehittynyt hajuaisti, jonka avulla ne löytävät naaraat ja kiinnittyvät suullaan naaraaseen. Ne eivät kuitenkaan elä naaraiden loisina. Väriltään torkkujakrottilajit ovat tyypillisesti ruskeita tai mustia.

Levinneisyys

Tarttujakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti lämpimillä ja lauhkeilla leveysasteilla 300–3 000 metrin syvyydellä merenpinnasta.
Petra Tandefelt

Petra Jessica Casimira Tandefelt (s. 2. lokakuuta 1966 Helsinki) on suomalainen yrittäjä, keräilijä ja vuodesta 2003 Suomenlinnan lelumuseon johtaja. Suomenlinnan lelumuseo esittelee Tandefeltin yksityistä lelukokoelmaa, jonka vanhimmat esineet ovat 1800-luvun alkupuolelta. Kokoelman nuorin artikkeli on vuodelta 1980. Museo sijaitsee Suomenlinnan itärannalla Tandefeltin omistaman kiinteistön pohjakerroksessa. Petra Tandefelt johtaa museon lisäksi Café Samovarbar -nimistä kahvilaa joka toimii museon yhteydessä. Museossa on myös pieni museokauppa, jonka valikoimiin kuuluu mm vanhojen eurooppalaisten lelutehtaiden tuotantoa keräilykappaleina. Suomenlinnan lelumuseossa vierailee vuosittain noin 23 000 asiakasta.
Tandefelt tunnetaan myös Nallerouva Hunajapurkin Herkkukirja - nostalgisia leluja ja reseptejä -kirjan kirjoittajana (Tammi 2012, ISBN 978-951-31-6493-5).
Team Darfur

Team Darfur on kansainvälinen urheilijoiden humanitaarinen organisaatio, joka kampanjoi Darfurin konfliktin ihmisoikeuksien puolesta. YK:n mukaan Darfurin kriisi on tämän hetken pahin humanitaarinen kriisi. Darfurissa on kuollut yli 200 000 ihmistä ja 2,5 miljoonaa on ajettu kotiseudultaan viiden vuoden väkivaltaisuuksissa. Järjestön perustaja on Torinon vuoden 2006 kisojen pikaluistelun olympiavoittaja Joey Cheek. Mia Farrow on esiintynyt hänen kanssaan

Kiina

Team Darfur –järjestö vaatii Kiinaa painostamaan Sudania lopettamaan Darfurin väkivalta. Kiina on Sudanin tärkeimpiä asemyyjiä ja öljynostajia. Järjestö keräsi ennen Pekingin kesäolympialaisia 2008 yli 360 urheilijan kannattajalistan. Listalla on yksi suomalainen, kisoista loukkaantumisen vuoksi poisjäänyt telinevoimistelija Annamari Maaranen.
Amerikkalainen ohjaaja Steven Spielberg oli sovittu avajaisten taiteelliseksi neuvonantajaksi. Maaliskuussa 2007 Mia Farrow kirjoitti Wall Street Journalissa, haluaako Spielberg historiaan Pekingin kisojen Leni Riefenstahliksi? Riefenstahl ohjasi natsisaksan olympiafilmin vuonna 1936. Vaikka Spielberg ei ollut ennakkoon ajatellut kisoihin liittyvää propagandaa ja Kiinan ihmisoikeuskysymyksiä, häneltä vei vain neljä päivää kirjoittaa avoin kirje Kiinan presidentille Hu Jintao:lle. Spielberg vetosi, että Kiina käyttäisi vaikutusvaltaansa lopettamaan Darfurin kärsimykset. Vetoomuksen johdosta Peking lähetti korkea-arvoisen diplomaatin Sudaniin neuvottelemaan YK-joukkojen hyväksymisestä. Spielbergin mielestä Kiina ei tehnyt riittävästi kriisin ratkaisemiseksi ja hän luopui olympialaistehtävistä helmikuussa 2008.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1966

Vuoden 1966 yleisurheilun EM-kisat pidettiin Budapestissa, Unkarissa 30. elokuuta – 4. syyskuuta. Kisoihin osallistui 30 maata ja 769 urheilijaa. Kisat avasi Unkarin presidentti István Dobi.
Ensimmäisen kerran Suomi ei saavuttanut kisoissa yhtään mitalia. Tämä toistui vasta 52 vuotta myöhemmin vuonna 2018. DDR oli ensimmäistä kertaa mukana IAAF:n itsenäisenä jäsenmaana ja nousi heti mitalitilaston kärkeen.
Vähä Valkeajärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven eteläpäässä on kallioinen niemi, joka jakaa järven eteläosan kahdeksi lahdeksi. Järven itärannan rantaveteen laskee suoraan korkean mäen rinteet. Mäki kohoaa 40 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 331 100 kuutiometriä eli 0,331 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 9,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven ainoassa syvänteessä järven keskikohdassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven luoteisrannalla Valkeajärven välisellä kannaksella ja siinä kulkevan valtatien 9 varrella on vuosikausia sijainnut levähdysalue ja kioski. Järven pohjoisosan rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet valtatieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi kaivettu ojia lounaasta päin. Järven lounaispäähän aivan luusuan viereen laskee kaakosta päin Kankijärven laskuoja. Kapean kannaksen yli ja valtatien ali laskee Valkeajärven 40 metriä pitkä laskuoja. Vähä Valkeajärvi laske Karttianjärveen, joka kuuluu samalle vesireitille, jonka muodostuu peräkkäisten järvien ketjusta: Valkeajärvi, Vähä Valkeajärvi, Karttianjärvi, Liivesjärvi, Sulunjärvi, mikä laskee lopuksi Koljonselän Säkin Oinaspohjan lahteen.

Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa järvi oli autio ja sen luoteisrantaa pitkin kulki valtatie 9. Valtatielle on merkitty tienlevennys järven kohdalle vuoden 1981 karttaan ja seuravvaan karttaan vuodelta 1987 on levennykselle merkitty kioski. Pohjoisosan mökkejä ei näy vielä vuoden 1987 kartassa.
Helsingin IV Opiskelijayhdistys

Helsingin IV Opiskelijayhdistys ry (HIV ry) toimii Metropolia Ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan opiskelijoiden hyväksi Vanhan Viertotien sekä Mannerheimintien toimipisteillä. Jäseniä on noin 1200 ja opiskelijoita löytyy seuraavilta aloilta: apuvälinetekniikka, bioanalytiikka, fysioterapia, jalkaterapia, optometria, osteopatia, radiografia ja sädehoito sekä suun terveydenhuolto. Helsingin IV Opiskelijayhdistys ry on liitetty yhdistysrekisteriin 1.4.1971, jolloin Helsingissä toimi Helsingin IV terveydenhuolto-oppilaitos.
Opiskelijayhdistys toimii aktiivisesti opiskelijoiden edunvalvonnan ja virkistystoiminnan parissa sekä tekee yhteistyötä Metropolian muiden opiskelijayhdistysten sekä opiskelijakunta METKA:n kanssa. 
Vuonna 2016 yhdistyksen hallitus on yhdeksänhenkinen. Puheenjohtajana toimii Hanna Kääriäinen ja varapuheenjohtajana Krista Mahlamäki.
Neutronisäteily

Neutronisäteily koostuu vapaista neutroneista. Neutronisäteily on hiukkassäteilyä, jota voidaan käyttää esimerkiksi aineen rakenteen tutkimuksessa neutronidiffraktiolla. Neutronisäteilyä voidaan tuottaa ydinreaktoreissa tai hiukkaskiihdyttimillä. Hyvin korkeaenergiaisia neutroneita syntyy myös maan ilmakehässä kosmisen säteilyn vuorovaikuttaessa ilmakehän molekyylien atomiydinten kanssa.

Aineen rakenteen tutkimus

Materiaalitutkimuksessa neutronisäteilyn neutronit ovat joko kylmiä, termisiä, tai kuumia, riippuen niiden energiasta. Kuumilla neutroneilla on suurin energia. Neutronien energiaa voidaan alentaa hidastamalla niitä. Neutronit menettävät vähitellen energiaa törmäämällä väliaineen ytimien kanssa.

Lääketieteellinen vaikutus

Neutronisäteily on hyvin läpitunkevaa ja vaarallista ihmiselle. Se ei ole suoranaisesti ionisoivaa säteilyä, koska neutroneilla ei ole sähkövarausta. Välillisesti neutronisäteily kuitenkin ionisoi atomeja, sillä neutronin absorboituessa atomiytimeen ydin yleensä emittoi gammasäteilyä, joka puolestaan on ionisoivaa säteilyä.

Suojautuminen

Neutronisäteilyltä voidaan suojautua paljon vetyä sisältävien materiaalien avulla, koska keveät alkuaineet absorboivat neutroneja parhaiten. Neutronisäteilyltä suojaudutaan yleensä suurella määrällä vettä, polyeteeniä, parafiinivahaa tai betonia. Neutronisäteily vuorovaikuttaa atomiydinten kanssa, joten neutronisäteilyssä ollut materiaali saattaa olla ainakin lievästi radioaktiivista. Säteilytetyn materiaalin hävittämisessä ja säilömisessä tulee huolehtia säteilyturvallisuudesta.
Amebamaiset

Terminologia

Asiaan liittyvä terminologia ei ole ollut erityisen selkeä, sillä amebamaisia eliöitä on kutsuttu myös suomenkielisellä yleisnimellä juurijalkaiset. Toisaalta nykyään käytettävä Rhizaria-kunta voidaan helpoiten suomentaa juurijalkaisiksi, jolloin juurijalkaiset-nimitystä on suositeltavaa käyttää vain Rhizaria-kunnasta.

Elinympäristö

Monia Amoebozoa-kunnan ameboita esiintyy makeassa vedessä, kosteassa maassa ja mädäntyvien kasvien pinnalla. Ne ovat yleisiä koe-eläimiä, koska niitä on helppo tutkia laboratoriossa.

Liikkuminen

Ne liikkuvat muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja. Valejalkojen takia ne näyttävät liikkuessaan jatkuvasti muuttavan muotoaan.
The Shadow

The Shadow on yhdysvaltalaisen populaarikulttuurin hahmo, joka suoritti ensiesiintymisensä radiossa 31. heinäkuuta 1930. Myöhemmin hahmo on esiintynyt myös kirjallisuudessa, sarjakuvissa ja elokuvissa.
The Shadow luotiin alun perin kertojahahmoksi Detective Story Hour -radiosarjaan, joka taas oli puolestaan luotu markkinoimaan Street & Smithin kustantamaa Detective Story Magazine -pulplehteä. Oman lehtensä hahmo sai huhtikuussa 1931, jolloin ilmestyi The Shadow Magazinen ensimmäinen numero. The Shadow'n nimeä kantava radiosarja puolestaan aloitti 26. syyskuuta 1937 pääosassaan Orson Welles. Radiosarja päättyi 26. joulukuuta 1954.
The Shadow, oikealta nimeltään Lamont Cranston, on oikeudenpuolustaja. Radiosarjassa hänellä on kyky muuttua näkymättömäksi. Pulp-lehdessä häneltä tämä kyky puuttui, lukuun ottamatta viimeisiä lehden vuonna 1949 ilmestyneitä numeroita. Sitä ennen hänet kuvataan naamioitumisen mestarina.
Haketin

Haketin eli hakkuri on metsätyökoneisiin tai traktoriin liitettävä järeä silppuri, jolla voi valmistaa metsätyön jäljiltä oksia ja juurakoita energiaksi poltettavaksi materiaaliksi. Hakettimet ovat yleistymään päin, koska bioenergian tuotanto yleisesti katsotaan tulevaisuuden energiamuodoksi. Useilla maatiloilla on ollut mahdollista jo pitkän käyttää hakepolttoainetta.