google/wiki40b huggingface dataset:
Tobitin kirja

Merkitys ja vaikutus

Katolisessa kirkossa kirja julistettiin kanoniseksi Karthagon kirkolliskokouksessa vuonna 397. Trenton kirkolliskokous vahvisti sen osaksi kaanonia vuonna 1546.
Protestanttiset kirkot eivät pidä Tobitin kirjaa kanonisena, varsinaiseen Raamattuun kuuluvana, mutta varsinkin aikaisemmin se usein Suomessakin julkaistiin muiden apokryfikirjojen tavoin Raamattu-painoksissa erillisenä liitteenä. Martti Luther vertasi Juditin kirjaa kreikkalaiseen tragediaan, Tobitin kirjaa komediaan. Hänen mukaansa Tobit "opettaa, miten hurskaan talonpojan tai porvarin saattaa myös käydä huonosti ja avioliitossa voi olla paljon kärsittävää, mutta Jumala aina armollisesti auttaa ja saattaa lopulta asiat iloiseen päätökseen."
Suomessakin Tobitin kirja oli aikoinaan hyvin tunnettu, ja sen lukemista suositeltiin varsinkin avioliittoon aikoville nuorille. On myös arveltu, että Aleksis Kivi kirjoitti näytelmänsä Nummisuutarit osittain Tobitin kirjan pohjalta.

Sisältö

Kirja on matkakertomus, joka kertoo hurskaan Ninivessä asuvan Naftalin heimoon kuuluvan juutalaisen Tobitin tarinan. Se pyrkii vastaamaan siihen kysymykseen, kuinka on mahdollista elää hurskaana juutalaisena vieraan kansan keskellä.
Kirjan kaksi ensimmäistä lukua on kirjoitettu ensimmäisessä persoonassa. Siinä kerrotaan Ninivessä asuvasta hurskaasta juutalaisesta Tobitista, joka tulee sokeaksi, kun hänen nukkuessaan ulkona hänen silmiinsä putoaa linnun ulostetta.
Tarina siirtyy nyt kertomaan Tobitin pojasta Tobiasta, jonka hän lähettää perimään erästä velkaa. Matkalla Tobias kohtaa ihmiseksi naamioituneen enkeli Rafaelin, jonka ohjauksessa hän hankkii kalan sydämen, maksan ja sappirakon. Sitten hän tapaa lesken, joka on kyllä ollut naimisissa seitsemän kertaa, mutta on pysynyt neitsyenä, koska demoni Asmodeus on surmannut hänen jokaisen aviomiehensä hääyönä. Enkelin kehotuksesta Tobias menee lesken kanssa naimisiin ja ajaa demonin pois polttamalla kalan sydämen ja maksan. Kalan sapella Tobias palauttaa myöhemmin isänsä Tobitin näön.
Abdol Hossein Sardari

Abdol Hossein Sardari, (noin. 1895–1981) oli iranilainen valtiomies ja diplomaatti, joka pelasti juutalaisia toisen maailmansodan holokaustin aikana. Hänet tunnettiin ”Iranin Schindlerinä”. Holokaustin muistosäätiö Yad Vashem on nimennyt hänet Vanhurskaaksi kansakuntien joukossa.
Sardari oli Iranin konsulaatti Pariisissa vuonna 1941. Pariisissa oli tuolloin suurehko persianjuutalainen yhteisö. Keväällä 1940 Adolf Hitlerin johtaman natsi-Saksan joukot miehittivät kaupungin. Iranin ja Saksan välillä oli sopimus, jonka mukaan Saksa takaa iranilaisten turvallisuuden. Sardari sai näin taattua turvapaikan Ranskassa niille persianjuutalaisille, jotka olivat asuneet siellä sitten Persian valtakunnan ajan. Sardari kamppaili natsivirkamiesten kanssa siitä kuuluuko persianjuutalaisten suojeleminen sopimukseen vai ei, kunnes lopulta asiassa päästiin yksimielisyyteen. Persianjuutalaiset evakuoitiin takaisin Iraniin.
Sardari meni kuitenkin vielä pidemmälle. Hän ymmärsi natsien vainojen vakavuuden ja antoi Iranin passeja 500 kappaletta tuhansille ei-persialaiselle juutalaisille, jotka pelastuivat.
Sardari ei toiminut Iranin hallituksen toimeksiannosta tai uskontonsa nimissä, vaan oma-aloitteisesti vaikka oli itse muslimi.
Abdol Hossein Sardaria kunnioitetaan monissa juutalaisjärjestöissä, kuten esimerkiksi Simon Wiesenthal keskuksessa. Huhtikuussa 1978 Sardari sai virallisen tunnustuksen Israelin valtiolta ja sai nimensä Yad Vashemin holokaustimuseoon Israelissa.
Abdol Hossein Sardari kuoli vuonna 1981 Nottinghamissa.
Juovanuolimonni

Koko ja ulkonäkö

Juovanuolimonni kasvaa noin 4 cm pitkäksi. Sen ruumiin yläosa on harmaa ja alaosa vaaleampi.

Alkuperä

Juovanuolimonni on kotoisin Brasiliasta, Perusta, Kolumbiasta, Venezuelasta ja Paraguaysta.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Juovanuolimonni on sävyisä ja vilkas, ja liikkuu myös päivällä. Se on sopeutuvainen erilaisiin oloihin, ja hyvä levien puhdistaja pieniin akvaarioihin.

Vesiolot ja ravinto

Juovanuolimonnille sopiva pH on 6-7,5 ja veden kovuus alle kymmenen. Sopiva lämpötila sille on 25-28 astetta. Se on kaikkiruokainen ja pitää myös kasviruoasta.
Antoni Ramallets

Seurajoukkue

Ramallets suoritti asepalveluksensa San Fernandon laivastotukikohdassa. Sen jälkeen hän pelasi kahden vuoden ajan Mallorcassa, kun toinen maailmansota oli käynnissä suuressa osassa Eurooppaa. Ramallets teki ensin sopimuksen Barcelonan kanssa vuonna 1946, mutta vietti aikaa lainalla Real Valladolidissa, ennen kuin palasi Barcelonaan ja teki La Liga -debyyttinsä voittoisassa Sevilla-ottelussa 28. marraskuuta 1948. Barcelonassa hän pelasi vuodesta 1946 vuoteen 1961 saakka yhteensä 548 ottelua ja voitti kuusi kertaa Espanjan pääsarjan, Primera Divisiónn, viisi Espanjan Cupia ja kaksi Inter-Cities Fairs Cupia. Hän voitti viidesti Espanjan pääsarjan parhaan maalivahdin tittelin (Zamora), vuosina 1952, 1956, 1957, 1959 ja 1960.

Maajoukkue

Ramallets pelasi Espanjan ja Katalonian maajoukkueissa. Hän pelasi Espanjan maajoukkueessa 35 ottelua. Osana Espanjan maajoukkuetta hän ylsi vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa Brasiliassa neljännelle sijalle. Joukkue hävisi kolmossijasta käytävän ottelun Ruotsille maalein 1–3. Kansainvälinen lehdistö nimesi hänet turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Espanjan maajoukkueen lisäksi Ramallets pelasi epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa seitsemässä ottelussa Francisco Francon vallan aikana.

Ura valmentajana

Pelaajauran jälkeen Ramallets siirtyi valmentajaksi. Hän valmensi seitsemää espanjalaista joukkuetta, kuten Valladolidia, Zaragozaa, Logronesia ja Herculesia, vuosien 1962 ja 1969 aikana. Vuonna 1964 hän voitti Zaragozan kanssa Espanjan Cupin (joka tunnettiin tähän aikaan nimellä Copa del Generalisim), sekä johdatti joukkueen myös Inter-Cities Fairs Cupin voittoon Valenciaa vastaan.

Kuolema

Ramallets kuoli 30. heinäkuuta 2013 pitkällisen sairauden jälkeen 89 vuoden iässä Vilafranca del Penedèsissa Centre Sociosanitari Ricard Fortuny -sairaalassa. Hänet haudattiin "barca"-teemaisessa seremoniassa. Seuran presidentti Sandro Rosell, seuran uusi pomo Gerardo Martino sekä kapteenit Carles Puyol, Xavi Hernández, Andrés Iniesta ja Víctor Valdés olivat paikalla hautajaisissa. Muita kuuluisia henkilöitä paikalla olivat Jordi Roura, Jordi Cardoner, Andoni Zubizarreta, Carles Rexach, Juan Laporta ja Josep Lluís Núñez.

Yksityiselämä

Ramalletsin vaimo, Paquita Domínguez, kuoli 20. elokuuta 2012, jonka jälkeen Ramallets oli syvästi murheellinen ja siitä lähtien hänen tilansa oli mennyt huonompaan suuntaan. Hänen kaksi tytärtään ja muu perhe auttoivat häntä selviytymään surusta.
Eetu Vaarama

Edvard (Eetu) Vaarama, sukunimi aik. Hallongrén (12. kesäkuuta 1878 Karttula – 29. tammikuuta 1938 Kuopio) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja rehtori ja kokoomuksen kansanedustaja.
Eetu Vaaraman vanhemmat olivat rahastonhoitaja, tukkiasioitsija Otto Hjalmar Hallongrén ja Susanna Angeliina Lyytikäinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1898 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1900 sekä suoritti kasvatusopin tutkinnon 1904. Hänestä tuli filosofian maisteri 1923 ja hän suoritti teologisessa tiedekunnassa uskonnon lehtorin virkaan vaaditut arvosanat. 
Vaarama toimi sokeainkoulun opettajana Kuopiossa 1901–1902 ja Haminan yhteiskoulun historian, suomen kielen ja uskonnon opettajana 1903–1906. Hän oli sitten Kuopion yhteiskoulun uskonnon opettajana ja koulun johtajana 1906–1927, Kuopion kauppakoulun pikakirjoituksen opettajana 1907-1926, Kuopion kaupunginvaltuuston sihteerinä 1908–1910 sekä Savo-lehden päätoimittajana 1918–1920. Viimeksi Vaarama oli Kuopion tyttökoulussa uskonnon ja historian nuorempana lehtorina 1923–1928 ja Kuopion tyttölyseossa historian vanhempana lehtorina 1928–1938 sekä tyttölyseon rehtorina 1929–1938. 
Vaarama oli kansanedustajana 1933–1938 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Vaarama kuoli kesken edustajakautensa ja hänen seuraajakseen eduskuntaan tuli kokoomuksen Yrjö Hirvensalo. Vaarama oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931 ja 1937 presidentinvaaleissa. Hän oli myös Kuopion kaupunginvaltuuston puheenjohtajana sekä toimi muun muassa Suomen opiskelevan nuorison raittiusliiton keskustoimikunnan puheenjohtajana ja Kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä.
Eetu Vaarama oli naimisissa vuodesta 1905 Martha Katarina Virtamon kanssa.
Ramón Berenguer III

Ramón Berenguer III oli Barcelonan kreivi vuosina 1097–1131 isänsä Ramón Berenguer II:n jälkeen.
Ramón uloitti valtansa Valenciaan  peri Besalún kreivikunnan vuonna 1111 ja Cerdanyan 1117 sekä vahvisti otettaan Pyreneiden pohjoispuoleiseen Provenceen naimalla 1112 Doucen, Provencen perijättären. Katalonia ja Provancea yhdisti kieli, runous ja trubaduuritaide. Kreivi myös aloitti Katalonian eli Barcelonan muuttamisen merivallaksi lähettämällä pisalaisten kanssa laivoja 1114 Mallorcalle ja Ibizaan. Vastustaakseen Barcelonan merivallan voimistumista Almoravidit hyökkäsivät Barcelonaan, mutta kaupungin puolustajien onnistui torjua hyökkäys. Seuraavana vuonna Ramón palasi purjehdukseltaan 1115 ja pian saaret joutuivat jälleen muslimien käsiin. Vuonna 1116 Ramón purjehti Roomaan suostuttelemaan paavi Paschalis II:ta julistamaan ristiretken Espanjaan, mutta matka osoittautui tuloksettomaksi.
Kuollessaan Ramón Berenguer III jakoi valtakuntansa kahden poikansa kesken: Ramón Berenguer IV sai Barcelonan, Gironan, Vichin, Besalún ja Cerdanyan kreivikunnat ja Berenguer Ramón peri Provencen. Näin Provencen ja Katalonian liitto purkautui.
Johanna Hurtig

Johanna Hurtig (s. 1960) on suomalainen filosofian tohtori. Hän on tutkinut lasten hyväksikäyttöä.

Elämä ja ura

Hurtig on kotoisin Vaasasta. Hän on aiemmin ollut vanhoillislestadiolaisen liikkeen jäsen, mutta eronnut siitä. Hurtigin Lapin yliopistolle vuonna 2003 tekemä väitöskirja käsitteli lapsen asemaa lastensuojelussa. Hän on Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan sosiaalityön tutkijatohtori. 
Suuremman yleisön tietoisuuteen Hurtig tuli toimiessaan lastensuojelun tutkijana ja julkaisten kartoituksen lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä uskonnollisissa liikkeissä 2010. Vanhoillislestadiolainen liike myönsi julkisesti tapahtumat todellisuudeksi. Keskusrikospoliisi aloitti joistain tapauksista esitutkinnan, kun Hurtigin keräämä tilastotieto ilmestyi julkisuuteen. 
Hurtig toi esiin lasten seksuaalisen hyväksikäytön vanhoillislestadiolaisten piirissä vuonna 2013, jotta siihen puututtaisiin. Tutkimuksessa selvisi, että tekoihin oli syyllistynyt myös vanhoillislestadiolaisen liikkeen johdossa toimivia henkilöitä. Tämä johti siihen, että vanhoillislestadiolaisen liikkeen keskusjärjestö SRK pyysi anteeksi seksuaalisen hyväksikäytön uhreilta lokakuussa 2013. Hurtig on luennoinut aiheesta vanhoillislestadiolaisen liikkeen johdolle.
Hurtigin tutkimuksen mukaan kunniaväkivallan ja vanhoillislestadiolaisen liikkeen väkivallan ratkaisutilanteissa on samankaltaisuutta.
Hurtigin tutkimuksen tulokset ja niiden tuominen julkisuuteen eivät olleet kaikkien vanhoillislestadiolaisen liikkeen jäsenten mieleen, vaan hän joutui painostuksen, uhkailun, nöyryyttämisen ja rajun ryöpyttämisen kohteeksi. Toisaalta Hurtig sai myös julkisuudessa ja nimettömänä tukea vanhoillislestadiolaisuuden suunnalta.

Yksityiselämä

Hurtig asuu Kärkölässä ja hänellä on kahdeksan lasta.
Noskapiini

Haittavaikutuksia

Noskapiini vapauttaa histamiinia, joten sen anto voi pahentaa astmaa. Pahoinvointi ja väsymys ovat noskapiinin tavallisimmat haittavaikutukset. Koska noskapiini on mutageeninen eli mutaatioita aiheuttava ainakin in vitro kokeissa eli eliön ruumiin ulkopuolella suoritetuissa solu- ja kudoskokeissa ja eläinkokeissa, on sen käytöstä pyritty eroon.
M/S Baltic Princess

Käyttöhistoria

19. joulukuuta 2005 silloinen Aker Finnyards ja Tallink sopivat uuden aluksen rakentamisesta. Alus kuului samaan luokkaan, josta oli valmistumassa ensimmäinen alus Galaxy muutaman kuukauden kuluessa. Alus rakennettiin Helsingin telakalla, vaikka Galaxy sekä myöhempi sisar Baltic Queen valmistettiin Rauman telakalla. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 2008, jolloin se sai nimen Baltic Princess. Aluksen kummina toimi virolainen Eva Hanschmidt, joka on Tallinkin johtoon kuuluvan Ain Hanschmidtin tytär.
10. heinäkuuta 2008 Aker Yards luovutti aluksen Tallinkille. 15. heinäkuuta 2008 kello 18.30 alkoi aluksen säännöllinen 22 tunnin risteilyliikenne Helsingistä Tallinnaan. Tuolloin myös M/S Galaxy lopetti liikennöinnin kyseisellä linjalla ja siirtyi piakkoin liikennöimään Silja Line -brändin alaisena Turku–Maarianhamina/Långnäs–Tukholma-reittiä.
21. tammikuuta 2013 alus lopetti liikennöinnin Helsingistä Tallinnaan, ja se siirtyi Naantaliin Luonnonmaan telakalle korjaukseen. Siellä alus uudistettiin Silja Line -brändin mukaiseksi. Se aloitti liikennöinnin 1. helmikuuta 2013 reitillä Turku–Tukholma.

Tekniset tiedot

Alus on 212,10 metriä pitkä ja 29 metriä leveä. Pääkoneina on neljä Wärtsilän dieselmoottoria, joiden teho on noin 32 000 kilowattia. Huippunopeus on 24,5 solmua. Baltic Princess varusteltiin jonkin verran tehokkaammilla koneilla kuin edeltäjänsä Galaxy.
Varsinaisia eroja Galaxyn ja Baltic Princessin välillä ei tilojen eri nimien ja sisustuksessa käytettyjen värien lisäksi juuri ole. Vanhat Baltic Pub, Buffet Tallink, Martini Bar, Gourmet Baltic Princess ja Sun Disco ovat muuttuneet brändin vaihtamisen yhteydessä Pubiksi, Buffet Silja Lineksi, Piano Bariksi, Happy Lobsteriksi ja Klubiksi.
Robert Powell

Robert Powell (s. 1. kesäkuuta 1944) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut useita tunnettuja rooleja, muun muassa Jeesuksena minisarjassa Jeesus Nasaretilainen (1977) sekä Mark Williamsina Holby Cityn sairaalassa.
Montecassino

Monte Cassinon kukkula on Italiassa Cassinon kaupungissa noin 130 kilometriä Roomasta etelään. Se tunnetaan paikkana, jonne Benedictus Nursialainen perusti ensimmäisen luostarinsa noin vuonna 529. Siitä sai alkunsa benediktiinimunkkien järjestö.
Luostari on tuhottu monta kertaa: langobardit  riehuivat siellä vuonna 577, saraseenit vuonna 887. Vuonna 1349 voimakas maanjäristys vaurioitti rakenteita. Luostari tuhoutui täysin toisen maailmansodan aikana Monte Cassinon taistelussa helmikuussa 1944.  Sodan jälkeen Italian valtio rakensi luostarin uudelleen. Paavi Paavali VI vihki sen uudelleen vuonna 1964.
Wayne Thiebaud

Wayne Thiebaud (s. 15. marraskuuta 1920 Mesa, Arizona) on yhdysvaltalainen taiteilija, jonka teokset yhdistetään usein (virheellisesti) pop-taideliikkeseen. Hän on kuulunut pitkään yhdysvaltalaisen nykytaiteen kärkinimiin.
Thiebaud varttui mormoniperheessä Kaliforniassa. Hän opiskeli Long Beachissa ja Los Angelesissa ja työskenteli kesäharjoittelijana Walt Disneyn animaatio-osastolla. Vuosina 1939–1949 Thiebaud teki sekalaisia töitä, kuten piirsi sarjakuvia, maalasi kylttejä ja toimi kuvittajana. 1940-luvun lopulla hän luopui mainosalan töistä. Vuosina 1949–1950 hän opiskeli San Jose State Collegessa ja valmistui kandidaatiksi 1951 Caligornia State Collegesta Sacramentosta sekä maisteriksi 1953. Vuosina 1951–1960 Thiebaud opetti taidetta Sacramento Junior Collegessa ja 1960–1976 Kalifornian yliopistossa Davisin kampuksella.
Thiebaudin taiteeseen vaikuttivat abstrakti ekspressionismi ja figuratiivinen taide. Hänen maalaustyyliään on verrattu esimerkiksi Willem de Kooningiin. Thiebaud maalasi arkipäivän asioita kuten ruokia ja kosmetiikkaa. Myöhemmin hän maalasi myös maisemia.
Thiebaudin ensimmäiset itsenäiset näyttelyt pidettiin San Franciscossa ja New Yorkissa vuonna 1960, mutta kansallista huomiota hän sai vasta näyttelyllä Sidney Janisin galleriassa 1962.
Thiebaud on ollut Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1986, ja hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1994.
Marija Gimbutas

Marija Gimbutas (liett. Marija Gimbutienė, 23. tammikuuta 1921 Vilna, Liettua – 2. helmikuuta 1994 Los Angeles, Yhdysvallat) oli liettualais-yhdysvaltalainen arkeologi. Gimbutas tunnetaan Euroopan neoliittista ja pronssikautta koskeneista tutkimuksistaan ja etenkin indoeurooppalaisten alkuperää selittävästä kurgaanihypoteesista. Vuosina 1946–1971 julkaistuissa tutkimuksissaan hän toi esiin uusia näkökulmia yhdistämällä perinteiseen kenttätyöhön kielitieteellistä ja mytologista tulkintaa, mutta hänen näkemystensä vastaanotto oli osittain ristiriitainen.
Gimbutas syntyi Liettuassa vuonna 1921, väitteli Saksassa Tübingenin yliopistossa 1946 ja muutti Yhdysvaltoihin 1949.
The Settlers (videopeli)

Pelaaminen

Pelissä rakennetaan asutusta sekä hallitaan taloutta ja resursseja.
Peli lisäsi kaupunginrakennuspelien lajityyppiin etenemisen haastavampiin karttoihin.

Arvioita

Amiga Format -lehti antoi pelille arvioksi 94% arvostelussaan.
CU Amiga -lehti antoi pelille arvioksi 90% arvostelussaan.
Fred Waite

Frederick Tecumseh ”Fred” Waite (23. syyskuuta 1853 – 24. syyskuuta 1895) oli Villin lännen cowboy ja poliitikko. Waite oli osaksi chickasaw-intiaani. Waiten äiti oli chickasaw ja isä valkoihoinen.  
Fred Waite syntyi Fort Arbucklessa Intiaaniterritoriossa. Opiskeltuaan yliopistossa Waite palasi sukutaloonsa Pauls Valleyhin Oklahomaan. Hän sai lapsen erään Patsy Hawkinsin kanssa. Kesäkuussa 1881 hänet vedettiin mukaan "Smith"-nimisen miehen murhatapaukseen, mutta oikeusjuttu hylättiin seuraavana vuonna. Waite meni naimisiin serkkunsa Mary Thompsonin kanssa joulukuussa 1881, jonka jälkeen hänestä tuli mallikansalainen. 
Vuonna 1886 Waite muutti Choctaw-kansakuntaan (Choctaw Nation). Hänestä tuli kuuluisa puhuja ja kirjoittaja. Vuonna 1889 hänet valittiin Pickensin piirikunnan edustajaksi Chickasaw-kansakuntaan (Chickasaw Nation) toimien siellä heimon edustajainhuoneen puhemiehenä ja intiaanipoliisin jäsenenä. Hän pääsi Chicksaw-kansakunnan senaattiin vuonna 1890. Myöhemmin Fred Waite oli nousemassa Chickasaw-kansakunnan kuvernööriksi, mutta hän ei ehtinyt toimia virassa ennen kuolemaansa.
Vuonna 1878 Fred Waite oli muun muassa Billy the Kidin kanssa mukana Valvojat-nimisessä (engl. Regulators) ryhmässä. Valvojat taisteli Lincolnin piirikunnassa paikallista korruptoitunutta klikkiä (Santa Fe Ring) vastaan. Waite oli tutustunut Billy the Kidiin John Tunstallin karjatilalla, jossa he olivat Tunstallin palkkalaisina. Helmikuussa 1878 Waite ja Kid tukivat Tunstallia tämän vastakkainasettelussa seriffi William J. Bradyn kanssa. Tunstall murhattiin 18. helmikuuta 1878. Waite oli valvojien mukana osallisena useissa tulitaisteluissa, kuten seriffi Bradyn ja apulaisseriffi Hindmanin salamurhassa Lincolnissa huhtikuussa 1878.
Little Longnose

Juoni

VAROITUS:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.
Jotta noita pystyisi hallitsemaan maailmaa, hän tarvitsee lapsen, jolla on erittäin kiltti ja ystävällinen sydän.  Paha noita saa apulaisen ansiosta selville kiltistä pojasta, jonka nimi on Jaakob. Jaakobin isä on suutari Heinz ja äiti Ganna myy yrttejä.  
Eräänä päivänä noita huijaa Jaakobin omaan linnaan. Siellä noita yrittää herättää henkiin pahan kiviolennon pojan avustuksella. Jaakob kuitenkin kieltäytyy siitä, jonka seurauksena noita muuttaa hänet rumaksi kääpiöksi. Samalla selviää, että sillä aikaa, kun Jaakob oli noidan linnassa, oli kulunut jo seitsemän vuotta.  
Palattuaan kotikaupunkiin Jaakob huomaa, että isä Heinz on kuollut ja että äiti Ganna ei tunnista omaa poikaansa kääpiömäisyyden takia. Kaupunkilaiset nauravat Jaakobille ja kiusaavat häntä. Jaakob joutuu epätoivon käsiin, mutta eräänä päivänä hän pelastaa hanhen elämän. Pojalle selviää, että hanhi on kidnapattu sekä lumottu prinsessa Greta. Seitsemän vuotta sitten prinsessa tapasi vahingossa noidan isänsä kirjastossa, joka oli lukemassa taikaopin salaisuuden.  Lopulta Jaakob ja Greta rakastuvat toisiinsa. Yhdessä he joutuvat taistelemaan noidan pahoja aikomuksia vastaan. 
Juonipaljastukset päättyvät tähän.
Hemolakria

Hemolakria (arkikielessä usein verikyynel) on ruumiillinen tila, jossa ihminen tuottaa kyyneliä, jotka sisältävät verta. Termillä tarkoitetaan niin punaisen värisiä kuin täysin verestä muodostuneita kyyneliä.
Fiktiossa hemolakria on tullut tunnetuksi erityisesti Casino Royale -elokuvassa esiintyvästä Le Chiffrestä (Mads Mikkelsen). Julkisuudessa esille tulleita hemolakriaa sairastavia ovat intialainen Rashida Khatoon ja yhdysvaltalainen Calvino Inmania. Kumpikin heistä itkee säännöllisesti tahtomattaan verikyyneliä.
Robert Falcon Scott

Robert Falcon Scott (6. kesäkuuta 1868 – 29. maaliskuuta 1912) oli Royal Navyn upseeri ja Etelämantereen tutkimusmatkailija. Scott ja hänen retkikuntansa hävisivät niukasti Roald Amundsenin ryhmälle kamppailun saavuttaa ensimmäisenä etelänapa. Scottin ryhmä kuoli Rossin jäälautalla yrittäessään palata takaisin tukikohtansa suojiin.
Kesäkuussa 1910 Scott aloitti matkansa kohti etelänapaa laivallaan Terra Novalla. Matkalla Scott sai kuulla, että Roald Amundsen suuntasi myös etelään. Norjalaisen ja brittiläisen tutkimusmatkailijan välillä syntyi kilpajuoksu etelänavalle, vaikka Scott oli suunnitellut suorittavansa tieteellisiä tutkimuksia osana matkaa. Scott jatkoi tutkimuksiaan ja saikin paljon tietoa geologiasta eläintieteeseen ja meteorologiaan.
Saapuessaan etelänavalle tammikuussa 1912 viisimiehinen ryhmä tajusi Amundsenin käyneen siellä jo kuukautta aiemmin. Amundsen palasi tukikohtaansa ilman ongelmia, mutta Scottin ryhmä menehtyi palatessaan etelänavalta äärimmäisen kylmissä olosuhteissa. Sakea lumisade ja se, että Scott kieltäytyi luopumasta ryhmän keräämistä kivinäytteistä, olivat myös osaltaan hidastamassa ryhmän kulkua ja johtamassa tuhoisiin seurauksiin.
Scottin kuolemasta julkistettiin lokakuussa 2017 uusia tulkintoja, että kesken matkan paluumatkalle lähetetty Edward Evans olisi tyhjentänyt ruokavaraston, joka oli tarkoitettu Scottin väelle, kun he palaisivat navalta.
Terra Novan palattua retkeltä sen osti sen aiempi omistaja, ja aluksella on pitkä historia retken jälkeen. Törmättyään jäävuoreen alus upposi Grönlannin rannikolla vuonna 1943 ja löytyi sattumalta vuonna 2012.
Martin Saarikangas

Jarl-Martin Alexander Saarikangas (s. 24. tammikuuta 1937 Helsinki) on espoolainen vuorineuvos, diplomi-insinööri, Masa-Yards Oy:n (myöhemmin Kvaerner Masa-Yards Oy) perustaja ja toimitusjohtaja ja Kokoomuksen kansanedustaja 2003–2007. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Vuorineuvoksen arvonimen Saarikangas sai vuonna 1996. 
Hänellä on aikaisemman vaimonsa Lea Mailan (o.s. Jokihaara, k. 1996) kanssa kolme lasta. Hänen nykyinen vaimonsa on Maija-Liisa Raunio-Saarikangas (1998). Sotilasarvoltaan Saarikangas on reservin luutnantti.
Saarikangas on toiminut useissa tehtävissä myös urheilujärjestöissä. Hän oli SLU:n puheenjohtaja vuosina 1993–1997 ja SM-liigan puheenjohtajana 1992–2002 ja sai myöhemmin kunniapuheenjohtajan tittelin. Hän oli vuosina 1998–1999 Helsinki 2006 -talviolympialaisten hakukomitean puheenjohtajana. Saarikangas on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 154. Hän on myös pelannut 57-vuotiaana noin kolme minuuttia Veikkausliigaa oltuaan mukana TPS:n avauskokoonpanossa 14. elokuuta 1994 pelatussa HJK–TPS-ottelussa. Hän on Veikkausliigan kautta aikain vanhin pelaaja, mutta kansainvälisesti jää huimasti muun muassa Englannin silloisen 2. divisioonan Plymouthiin syntymäpäivänsä kunniaksi vuonna 2003 rekisteröidystä, tuolloin 90-vuotiaasta brittipoliitikko Michael Footista, jota ei kuitenkaan laskettu kentälle.
Pullamössösukupolvi on  tiettävästi Saarikankaan vuonna 1993 ensimmäisenä esittämä käsite.
Septiljoona

Septiljoona on miljoonan seitsemäs potenssi eli luku (10⁶)⁷ = 10⁴².
Amerikanenglannin sana septillion tarkoittaa kuitenkin lukua 10²⁴.
SI-järjestelmässä ei ole kerrannaisyksikköä septiljoonalle.
Rosvomuura

Levinneisyys

Rosvomuuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja sen arvellaan olevan vähenemässä nopeasti. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.
Noma (ravintola)

Noma on kahden Michelin-tähden ravintola Kööpenhaminassa Tanskassa. René Redzepin johtama ravintola on perustettu vuonna 2004. Ravintola on keskittynyt pohjoismaisiin ruokalajeihin, ja sen nimi onkin lyhenne tanskan kielen sanaparista nordisk mad (suom. pohjoismainen ruoka). Noma on valittu Restaurant-lehden järjestämässä äänestyksessä maailman parhaimmaksi ravintolaksi vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2014.