google/wiki40b huggingface dataset:
Bronkoskopia

Bronkoskopia on keuhkoputkien tähystys. Toimeenpiteellä voidaan tutkia esimerkiksi veriyskän aiheuttajaa. Bronkoskopian yhteydessä voidaan poistaa varsinkin lapsilta keuhkoputkiin päätyneitä esineitä. Saksalainen Gustav Killian toteutti ensimmäisen bronkoskopian vuonna 1897.
Auguste de Montferrand

Auguste de Montferrand (koko nimeltään Henri Louis Auguste Leger Ricard de Montferrand, ven. А́вгуст А́вгустович Монферра́н, Avgust Avgustovitš Monferran; 24. tammikuuta 1786 Pariisin esikaupunki Chaillot – 10. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1858 Pietari) oli Venäjällä toiminut ranskalainen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat siirtymävaihetta myöhäisestä klassismista eklektismiin.
Montferrandin isä oli ratsastuksen opettaja ja isoisä insinööri. Hän opiskeli polyteknisessä koulussa sekä arkkitehtien Charles Percier’n and Pierre Fontainen johdolla Pariisissa. Aleksanteri I kutsui Montferrandin Pietariin, jossa hän toimi hoviarkkitehtina vuodesta 1816 lähtien. Hänen merkittävimpiä töitään ovat Iisakinkirkko, jonka rakentamista hän johti vuodesta 1818, sekä Palatsiaukion keskellä seisova Aleksanterin pylväs (1829–1834). Montferrand suunnitteli myös asuintaloja, Talvipalatsin sisätiloja ja johti Nižni Novgorodin markkina-alueen rakentamista 1850-luvulla.
Panu Raipia

Ohjaajana ja näyttelijänä

Raipian ohjaustöitä ovat muun muassa komedia Kvartetti Tampereen Komediateatteriin, suurmusikaalit The Sound of music ja  Annie Tampere-taloon, draama Kultalampi Tampereen Komediateatteriin, jännityskomedia 39 askelta Riihimäen Teatteriin sekä farssi Linjat kuumina Seinäjoen Kaupunginteatteriin. Keväällä 2019 Panu Raipia ohjaa Turun Kaupunginteatterissa ensi-iltaan dekkarikomedian Komisario Palmun erehdys.
Hänen näyttelijäroolejaan ovat muun muassa Jake Quinn (Kiviä taskussa), Pierre Brochant (Se parhaiten nauraa), Leevi Backman (Juoruja), Näyttelijä (Mustapukuinen nainen) sekä Risto (Vaimoni on toista maata). Lisäksi Panu Raipia on näytellyt monissa tv-sarjoissa ja elokuvissa, viimeisimpänä komisario elokuvassa Leijonasydän (ohjaus Dome Karukoski), viereisen pöydän asiakas Mielensäpahoittaja (ohjaus Dome Karukoski), kirkkoherra tv-sarjassa Pirunpelto (ohjaus Jukka Mäkinen) ja Arto Kaistelvuo tv-sarjassa Pintaa syvemmältä (ohjaus Jukka Mäkinen).

Kirjoittajana

Panu Raipian kirjoittamia ja dramatisoimia näytelmiä on kantaesitetty jo yli 20 kappaletta. Tunnetuimpia hänen teoksistaan ovat laulunäytelmä Tänä iltana Georg Ots (v. 1995), Känkkäränkkä (v. 1996) sekä yhdessä Rauli Jokelinin kanssa kirjoitetut komediat Kuin tuhka tuuleen (2004), Hyvää syntymäpäivää, Vivian (2005) sekä Lekaa ja leivoksia (2009). Viimeisimpiä ovat kasarimusikaali Levottomat jalat (2013), kirkkonäytelmä Joulu -39 (2012), musiikkiseikkailu Aarresaari (2012), yhdessä Rauli Jokelinin kanssa kirjoitettu komedia Ei tolkun häivää (2012) sekä yhdessä Anu Raipian kanssa kirjoitettu Tirkistelyä (2013). Viimeisinpänä on valmistunut satunäytelmä Ransun Joulutarina. 
Raipia toimii myös juontajana, kouluttajana ja puhujana.

Huomionosoitukset

Suomen tasavallan presidentti on myöntänyt Panu Raipialle Suomen Leijonan ritarimerkin vuonna 2015. Suomen Yrittäjät on myöntänyt hänelle yrittäjäristin timanttiristin vuonna 2019 ja Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto hopeisen ansiomerkin vuonna 2011. Tammerkosken Yrittäjät on palkinnut Panu Raipian vuoden yrittäjänä 2006. Vuonna 2018 Tampereen kaupunki myönsi Panu Raipialle I luokan kultaisen ansiomitalin.
Mikko Saarinen

Mikko Saarinen (19. heinäkuuta 1970 Tampere – 1. joulukuuta 2017) oli suomalainen jääkiekkovalmentaja. Viimeksi hän toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana kausilla 2014–2015 ja 2015–2016.
Kaudella 2012–2013 hän toimi Bluesin päävalmentajana jääkiekon SM-liigassa. Aikaisemmin hän toimi Tapparan päävalmentajana vuosina 2008–2010 sekä väliaikaisena päävalmentajana vuonna 2005. Hän oli Tapparan apuvalmentajana vuosina 2003–2008, ja meriittilistaan kuuluu myös A-nuorten Suomen mestaruus vuodelta 2001.
Helmikuussa 2009 Saarinen sairastui sappitiehytsyöpään, ja joutui jäämään sairauslomalle loppukauden ajaksi. Saarinen onnistui voittamaan sairauden ja palasi Tapparan valmentajaksi kesällä. Saarinen valmensi vielä seuraavan kauden, ennen kuin erosi valmennustehtävistä. Kauden 2010–2011 Saarinen toimi Mestis-joukkue LeKi:n konsulttina ja tämän jälkeen kaksi vuotta Espoon Bluesin apuvalmentajana. 14. helmikuuta 2013 lähtien kauden loppuun hän toimi potkut saaneen Lauri Marjamäen sijaisena Bluesin päävalmentajana.
Saarinen toimi kaudella 2013–2014 MM-kotikisoihin valmistautuneen Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana Rauli Uraman alaisuudessa. Suomi sijoittui Lappeenrannan lopputurnauksessa kuudenneksi häviten Ruotsille puolivälierässä.
Viimeisessä valmennustehtävässään kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 Saarinen toimi Pelicansin liigajoukkueen apuvalmentajana. Jälkimmäisestä kaudesta hän oli osan sairauslomalla, mutta palasi vielä pudotuspeleihin katsomovalmentajana.
Saarinen menehtyi 47-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Saarisen kuolinuutisen tultua julki 5. joulukuuta 2017 hänen aiemmin valmentamansa Tappara ja Pelicans kohtasivat samana iltana runkosarjaottelussa. Molemmat joukkueet pelasivat surunauhoissa, ja ennen ottelua pidettiin hiljainen hetki Saarisen muistolle.
Käyttöturvallisuustiedote

Käyttöturvallisuustiedote tai käyttöturvatiedote on kemikaalilainsäädännön ympäristölle vaarallisen kemikaalin markkinoille tuojalta edellyttämä seikkaperäinen selvitys kemikaalin ominaisuuksista.
Käyttöturvallisuustiedotteen tulee olla onnettomuuksien varalta nopeasti saatavilla, sillä siinä mainitaan kemikaalin ominaisuuksien, kuten HTP-arvo lisäksi onnettomuudessa tarvittavia ensihoito, yms. toimenpiteitä.
Songket

Songket on kangas, joka kuuluu brokadeihin Se kudotaan käsin silkistä tai puuvillasta, kuvio syntyy kulta- tai hopealangalla. Metallilanka antaa kankaalle kiiltävän hohteen. Metallilanka kudotaan kuteen joukkoon. Sana songket on peräisin malaijin sanasta menyongket, "kirjailla kulta- tai hopealangalla". Songket on ylellisyystuote, jota perinteisesti käytetään juhlatilaisuuksissa hartiahuivina eli sarongina tai päähän solmittuna. Tanjak- ja songket-kampauksia käytettiin Malesian sulttanaattien hoveissa. Songketia ovat perinteisesti kutoneet musliminaiset ja nuoret tytöt, mutta nykyisin joskus pojat ja miehetkin harrastavat niiden kutomista.
Antiikin Ateenan uskonto

Antiikin Ateenan kaupunkivaltion ja Attikan kultit, jotka olivat osa antiikin kreikkalaista uskontoa, ovat parhaiten tunnettu esimerkki kreikkalaisen poliksen eli kaupunkivaltion kulttijärjestelmästä.
Kuten kreikkalaiseen uskontoon yleisesti, uskonnon keskiössä olivat jumalille suoritetut uhrit sekä näiden temppeleiden ja pyhäkköjen ylläpito. Tärkein jumaluus oli Athene, jota kunnioitettiin useilla eri nimillä. Lisäksi kunnioitettiin lukuisia muita jumalia ja heeroksia. Vuoden aikana järjestettiin useita juhlia, jotka olivat yleensä aina uskonnollisia. Niistä tärkein oli Panathenaia.

Pappeudet

Ateenan kaupungin kulttien ylläpito kuului polikselle eli viime kädessä sen kansalaisille. Ateenan 600 virkamiehestä noin 200 tehtävänä oli ennen kaikkea pyhäkköjen ylläpito, uhritoimitusten suorittaminen tai uskonnollisten juhlien järjestäminen. Ateenan kaupunkivaltion eräänlaisena ylipappina toimi alun perin Ateenan kuningas ja myöhemmin tämän uskonnollisen aseman perinyt kuningasarkontti. Myös muilla arkonteilla oli uskonnolliset tehtävänsä. Monet pappeudet ja kultit kulkivat suvuissa.
USS Louisville (SSN-724)

Palveluskäyttö

Alus on käytössä, kotisatamanaan Pearl Harbour Havaijilla.
Napalm Death

1981–1986

Napalm Deathin perustivat joulukuussa 1981 Meridenissä, Birminghamin lähistöllä sijainneessa kylässä 13-vuotias Nicholas Bullen ja 14-vuotias Miles Ratledge. Alkuperäisen kokoonpanon kolmas jäsen basson ja lauluosuudet hoitaneen Bullenin ja rumpuja soittaneen Ratedgen lisäksi oli kitaristina toiminut Simon Oppenheimer. Jo tammikuussa 1982 yhtye koki ensimmäisen lukuisista kokoonpanomuutoksistaan Graham Robertsonin liittyessä basistiksi. Napalm Deathin demot alkuaikoinaan olivat suoraa hardcore punk -vaikutteista musiikkia.
Ryhmän ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui 25. heinäkuuta 1982 Atherstone Miners Clubilla Warwickshiressä. Saman vuoden elokuussa Oppenheimer erosi bändistä ja tilalle uudeksi kitaristiksi tuli Darryl Fedeski. Fedeski lähti kuitenkin ryhmästä jo lokakuussa. Tällöin Robertson vaihtoi instrumenttinsa kitaraksi ja basistiksi liittyi Finbarr Quinn.
Ajanjaksolla 1982–1983 yhtye keikkaili säännöllisesti ja äänitti neljä demoa, joista yksi ("The Crucifixion of Possessions") julkaistiin Crass Recordsin Bullshit Detector Vol 3 -kokoelma-albumilla vuonna 1984.
Loppuvuodesta 1983 yhtyeen toiminta alkoi hiipua, ja vuoden 1984 aikana Napalm Death soitti ainoastaan yhden keikan. Heinäkuussa 1985 Bullen ja Ratledge alkoivat muovata yhtyeen musiikkia kohti raskaampaa tyyliä ja pyysivät birminghamilaista kitaristia Justin Broadrickiä mukaan Napalm Deathiin. Yhtye haki uutta suuntaa yhdistelemällä post punkin, hardcore punkin ja thrash metalin elementtejä.
Napalm Death soitti ensimmäiset konserttinsa uudella kolmemiehisellä kokoonpanolla, johon kuuluivat Bullen (laulu & basso), Broadrick (kitara) sekä Ratledge (rummut) 31. elokuuta 1985 esiintyen samana päivänä sekä Telfordissa että Birminghamissa. Syyskuussa 1985 yhtyeen jäsenluku nousi jälleen neljään Peter Shawin liittyessä lyhytaikaisesti basistiksi. 23. lokakuuta 1985 kokoonpano nauhoitti Hatred Surge -demon, jota jaettiin konserteissa ja postitse. Demon nauhoituksen jälkeen rumpali Miles Ratledge ajautui musiikillisiin erimielisyyksiin muun kokoonpanon kanssa ja sai lähteä yhtyeestä. Tilalle liittyi Napalm Deathin paikallinen fani, Mick Harris. Peter Shawin visiitin jälkeen taas kolmemiehiseksi kutistunut Napalm Death soitti ensimmäisen keikkansa Bullen-Broadrick-Harris-kokoonpanolla 15. joulukuuta 1985 ja jatkoi tiivistä keikkailua vuoden 1986 puolella, lähinnä Birminghamin ympäristössä.
Yhtye äänitti kuudennen demonsa, From Enslavement to Obliterationin 15. maaliskuuta 1986 birminghamilaisella Rich Bitch-studiolla 50 punnan korvausta vastaan. Äänite julkaistiin myöhemmin samana vuonna Atavistic-nimisen bändin kanssa tehdyllä yhteislevyllä ja sittemmin vielä Napalm Deathin ensimmäisen studioalbumin, Scumin a-puolena.
Vuoden 1986 loppupuolella yhtye koki jälleen monia kokoonpanomuutoksia: ensin Jim Whiteley liittyi basistiksi ja myöhemmin lokakuussa kitaristi Justin Broadrick jätti bändin liittyäkseen rumpaliksi Head Of David-nimiseen yhtyeeseen. Broadrickin erottua yhtyeestä jo aiemmin samana vuonna motivaatio-ongelmista kärsinyt perustajajäsen Nic Bullen päätti lähteä yhtyeestä joulukuussa keskittyäkseen opiskeluun.
Pikkuminivetti

Levinneisyys

Pikkuminivettiä tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ville Vallaton iskee jälleen

Juoni

Yrjö Karjunen (Don Rickles) herää uuteen päivään pirteänä, onhan hänen syntymäpäivänsä. Martta (Betty White) on herännyt jo aikaisin valmistelemaan syntymäpäiväkakkua. Yrjö käy aamupesulle ja muistuttaa Martalle, ettei kukaan saa häiritä häntä. Ville (Justin Cooper) omassa majassaan huomaa itsetekemästään kalenterista, että on Yrjö-sedän syntymäpäivä. Ville miettii, antaako lahjaksi ihanan ja limaisen sammakon vai liskon. "Antaa Yrjön valita", tuumaa Ville ja lastaa kaikki ötökät ja matelijat kärryynsä. Ville raahaa kärryn Karjusille sisälle portaita ylös Yrjön huoneeseen. Ville kuulee Yrjön olevan aamupesulla viereisessä kylpyhuoneessa. Hän päättää asetella kaikkien ötököiden ja matelijoiden purkit lattialle ja kurkkaa uudestaan kylpyhuoneen ovesta onko Yrjö jo tulossa. Villen huomaamatta Sammakko pääse pois purkista ja pääse livahtamaan kylpyhuoneeseen ja hyppää suoraan ammeeseen. Yrjö nousee nopeasti ammeesta huomattuaan sammakon ja pukee pyyhkeen lantiolle, mutta jokin osui hänen käteensä. Lisko oli kiivennyt pyyhkeeseen, jolloin Yrjö kaatuu suoraan ammeeseen. Noustuaan ylös pukee hän kylpytakin ja löytää sen taskusta hiiren, jolla on sievä rusetti. Yrjö marssii ulos kylpyhuoneesta "Ville!" huutaen. Yrjö-setä komentaa Villeä lähtemään heti pois, jolloin lisko puraisee häntä varpaaseen ja Yrjö kaatuu suoraan Villen kärryihin. Kärryt lähtevät liukumaan ovesta ulos. Juuri ennen rappusia Yrjö saa kaiteesta kiinni, mutta ampiainen pistää häntä käteen ja Yrjö rymistelee suoraan rappuset alas. Martta kiiruhtaa katsomaan mitä on tekeillä ja säikähtää ötököitä ja matelijoita, jolloin kakku hänen käsistään lentää suoraan Yrjön naamalle. Taas Ville juoksee Yrjön huudot perässä.
Villen vaari (George Kennedy) saapuu uudella avoautolla Vallattomien pihaan ja ilmoittaa myyneensä asuntoautonsa ja jäävänsä asumaan Vallattomien luokse. Yrjö ilahtuu, kun kuulee vaarin olevan Villen seurassa ja istuu rauhassa Martan kanssa terassilla. Vaari ja Ville lähtevät palokuntajuhliin, samoin Karjuset kuultuaan Villen vaarin olevan merenneitona. Juhlissa Yrjö tapaa vetreän ja hyväkuntoisen vanhuksen. Yrjö kiinnostuu heti, kuinka vanhus voi olla niin ketterä ja voimissaan. Hän tapaa Professorin (Brian Doyle-Murray), joka ilmoittaa kyseisen vanhuksen olevan vasta koekaniini ja ilmoittaa tutkimuksen valmistuvan 5–10 vuodessa. Vanhus muistuttaa professorille, ettei Yrjöllä ole aikaa odottaa tutkimuksen valmistumista. Professori ilmoittaa tutkimuksen maksavan 10 000 dollarin verran. Yrjö jää miettimään asiaa juhlien ajaksi ja reväytettyään selän tanssissa Villen vaaria vastaan ilmoittaa hän olevansa valmis kokeeseen. Yrjön lähdettyä astuvat professori ja vanhus autoon ja nauravat, kuinka helposti saivat Yrjön uskomaan. Vanhus ottaa pois naamarin ja tekohampaat, minkä alta paljastuu Professorin apuri Sylvester (Scot Thompson'Carrot Top').
Kaikin tavoin yrittävät professori ja hänen apurinsa nyhtää rahaa Yrjöltä, milloin juurella, nuorennuskoneella tai talon remontilla. Aina on joku, joka tuhoaa heidän katalat suunnitelmansa: Ville
Right Round

Kaupallinen menestys

Right Round teki ensiesiintymisensä Billboard Hot 100 -listalla sijalla 74 ja nousi ykköseksi 28. helmikuuta 2009 myytyään 636 000 digitaalista latausta ensimmäisen viikon aikana. Kyseessä oli suurin ensimmäisen viikon latausmäärä koskaan. Vanha ennätys oli joulukuulta 2007 niin ikään Flo Ridan esittämän Low:n nimissä. Toisella viikolla latauksia tuli vielä 460 000 lisää, mikä riitti kaikkien aikojen viikkolatausten määrässä kolmannelle sijalle. Right Roundista tuli nopeimmin miljoona kopiota myynyt kappale Yhdysvalloissa miljoonarajan ylityttyä vajaassa kahdessa viikossa. Se rikkoi vastaavan ennätyksen myös kahden miljoonan kohdalla, tuo raja ylittyi viiden myyntiviikon jälkeen. Yhteensä Right Round on ladattu 2 027 000 kertaa. Billboard Hot 100 -listaa se on johtanut viiden viikon ajan.
HMS Canterbury (1915)

Palvelus

HMS Canterbury liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren Laivaston (engl. Grand Fleet) 3. Taistelulaivaviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa HMS Constancen ja HMS Castorin kanssa. Alus liitettiin osaksi 5. Kevyt risteilijäviirikköä Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Osastossa ollessaan alus upotti Belgian rannikolla 5. kesäkuuta 1917 saksalaisen torpedoveneen S20:n tykkitulella.
HMS Canterbury siirrettiin 1918 Adrian merelle ja Mustalle merelle, josta siirrettiin 1919 Portsmouthiin Atlantin laivaston 1. Kevyt risteilijäviirikköön marraskuussa 1919. Alus liitettiin Tykistökouluun Portsmouthissa 1920. Alus poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reserviin.
HMS Canterbury palasi palvelukseen toukokuussa 1924 ja liitettiin Atlantin laivaston 2. Risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle kesäkuussa 1925. Telakalta palauttuaan alus sijoitettiin Noren reserviin, josta se palasi palvelukseen marraskuussa 1926 sijoitettuna 2. Risteilijäviirikköön.
HMS Canterbury kuljetti joukkoja Kiinaan 1930–1931, minkä jälkeen se sijoitettiin Noren reserviin maaliskuusta 1931 joulukuuhun 1933, jona aikana alus suoritti uuden joukkojenkuljetusmatkan Kiinaan elokuussa 1932.
HMS Canterbury myytiin romutettavaksi 27. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.
Archlord

Archlord

Archlord-tittelin voi saada vain yksi henkilö yhdellä serverillä. Archlordina pelaaja voi mm. vaikuttaa sääolosuhteisiin, saada paremmat varusteet, lentää pelimaailmassa lohikäärmeellä, laittaa meteorisateita haluamiinsa kohteisiin sekä päästä kiltoineen archlordin linnaan.
Mediatutkimus

Mediatutkimus on humanistisia ja yhteiskuntatieteellisiä perinteitä yhdistävä tieteenala, jolla tutkitaan median vastaanottoa, tuotantoa, historiaa ja rakenteita sekä monia median sisältöihin, yleisöihin ja kanaviin liittyviä teoreettisia ja käytännöllisiä kysymyksiä. Mediatutkimuksella on yhtymäkohtia viestinnän ja joukkoviestinnän (ks. viestintätieteet) tutkimuksen kanssa, mutta alalla sovelletaan laajamittaisesti myös esimerkiksi taiteiden- ja kulttuurintutkimuksen näkökulmia ja menetelmiä.
Suomessa mediatutkimusta opetetaan Turun ja Vaasan yliopistoissa.
GAM-87 Skybolt

Douglas AGM-48/GAM-87 Skybolt (suom. Ukonilmanisku/Salamanisku) oli yhdysvaltalainen, ALBM-tyyppinen ballistinen ydinohjus. Pommikoneesta (B-52, XB-70 Valkyrie, Avro Vulcan) laukaistavan ohjuksen W-59 ydinkärki oli 1.2 megatonnin (MT) tehoinen. Rakettimoottori oli kiinteätä ajoainetta käyttävä kaksivaiheinen, suunnistustapa perustui astroinertiaaliseen järjestelmään. Yksi Boeing B-52 Stratofortress kykeni kantamaan 4 kpl Skybolt-ohjuksia. Samaan aikaan tuo pommikone kykeni kuljettamaan samaa vastaavan määrän (4 kpl) raskaita strategisia megatonni-luokan (3.8 MT) ydinpommeja.

GAM-87 Skybolt ei ollut koskaan aivan täysin onnistunut. Sen kantama oli noin 1 850 km (1 150 mailia). Ohjuksen omamassa oli 5 000 kg. Siihen aikaan (ennen vuotta 1960) ei ollut vielä olemassa pitkän matkan strategisia (ballistisia) ydinohjuksia, eikä varsinaisesti SLBM-ohjuksiakaan. Skybolt päätettiin lopulta hylätä, eikä ainuttakaan kappaletta saapunut valmistettavaksi tuotantoyksilönä. Koeyksilöitä valmistui 12 kappaletta. Silloinen Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy päätti perua Skyboltien tuotanto-ohjelman vuonna 1962. Samaan aikaan tapahtui ohjuksen ensilaukaisu. Tuolloin puhuttiin jopa Skybolt-kriisistä. Aseen kehittely päättyikin vuoteen 1964 mennessä. Samankaltaisen vastaavanlaisen perumisen joutui kokemaan myös SM-64 Navaho. 
Skyboltin eli niin kutsutussa sateenkaari-koodistossa Blue Streakin, olisi pitänyt saapua brittien V-pommittajien käyttöön. Britannia tilasi sitä 100 kappaleen verran vuonna 1960. Tuo tilaamiseen liittyvä kysymys oli vielä osin auki vuonna 1963. Blue Steel oli kymmenen vuoden verran käytössä, mutta sen ominaisuudet koettiin jokseenkin epätyydyttävinä. Esimerkiksi kantama oli kovin lyhyt, vain 150 mailia eli 240 km. Vuonna 1959 ensilaukaistu, ja 1960 käyttöön tullut North Americanin AGM-28 Hound Dog tuli varsin suurelta osin Skyboltin korvaajaksi Yhdysvalloissa. Britit päätyivät tilaamaan Polaris-ohjuksia, jotka laukaistaan ydinsukellusveneistä. Lyhyen kantaman ilmasta-maahan ohjustyyppinä tuli vuodesta 1972 käyttöön Boeing AGM-69 SRAM, sen kehittely tapahtui alkaen vuodesta 1965.
Lill-Babs

Yksityiselämä

Lill-Babs oli naimisissa laulaja Lasse Berghagenin kanssa vuosina 1965–1968 ja norjalaisen jalkapailloilija Kjell Kaspersenin kanssa 1969–1973.
Lill-Babs seurusteli vuodesta 1998 lähtien itseään 22 vuotta nuoremman Peter Gardermurin kanssa. Lill-Babs tuli ensimmäisen kerran äidiksi 16-vuotiaana, ja hänen ollessaan 57-vuotias syntyi ensimmäinen lapsenlapsenlapsi.
Antti Tyrväinen (jääkiekkoilija)

Ura

Antti Tyrväinen syntyi Seinäjoella ja aloitti luistelukoulun Seinäjoen Hockey Teamissa, mutta muutti jo esikouluikäisenä Lahteen. Tyrväinen on pelannut juniori-uransa Kiekko-Reippaan ja Pelicansin joukkueissa. Hän pitää itseään Kiekko-Reippaan kasvattina. Tyrväinen voitti keväällä 2007 A-nuorten SM-kultaa Pelicansissa.
Tyrväinen debytoi jääkiekon SM-liigassa kaudella 2008–2009, jolloin hän sai tililleen viisi runkosarjaottelua ja yhden playoff-ottelun. Samalla kaudella hän pelasi kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue HeKissä. Hän sai marraskuussa 2009 yhden ottelun pelikiellon tapeltuaan kolmannessa Mestis-ottelussaan Vaasan Sportin Antti Uittoa vastaan.
Tyrväinen pelasi tulokaskaudellaan 2009–2010 SM-liigassa 32 ottelua ja teki pisteitä 8+3=11. Jäähyminuutteja hän keräsi 94. Tyrväinen pelasi myös 25 ottelua HeKissä, jossa teki pisteitä 10+9=19.
Kaudella 2010–2011 Tyrväinen teki läpimurtonsa SM-liigassa ja 52 runkosarjaottelussaan 14+9=23 pistettä. Hän oli Pelicansin toiseksi paras maalintekijä Jakub Šindelin jälkeen. Tyrväinen oli 186 minuutillaan koko SM-liigan jäähykuningas. Rouhiva pelityyli poiki mahdollisuuden myös rapakon takana, jossa pelatut kaksi kautta AHL:ssä eivät kuitenkaan poikineet mahdollisuutta pelata NHL:ää. Kesällä 2013 Tyrväinen teki vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Keväällä 2014 Tyrväinen teki vuoden sopimuksen ja keväällä 2015 Tyrväinen kahden vuoden jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Tyrväinen taklasi Tapparan Kristian Kuuselaa päähän 13. marraskuuta 2015. Hän sai taklauksestaan yhdeksän ottelun pelikiellon. Joulukuussa 2015 hän purki sopimuksensa Ilveksen kanssa ja siirtyi loppukaudeksi Ruotsin Färjestad BK:hon. 11. lokakuuta 2016 hän teki sopimuksen Pelicansin kanssa kevääseen 2018 saakka.
Tyrväinen sai saman kuun aikana liiga-historian viidenneksi pisimmän pelikiellon (12 ottelua) taklattuaan HPK:n Joonas Lehtivuorta. Pelicans putosi puolivälierissä hävittyään sarjan KalPalle voitoin 4-1.
Tammikuussa 2018 Tyrväinen teki kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.

Maajoukkue

Tyrväinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hän edusti Suomen A-maajoukkuetta ensimmäisen kerran Moskovan Channel One Cupissa 16. joulukuuta 2010 ottelussa Tšekkiä vastaan.

Muuta

Antin pikkuveli Juhani Tyrväinen on myös jääkiekkoilija. Heidän isänsä on entinen jalkapalloilija Vesa Tyrväinen.
Anthony Boyle

Anthony Boyle (s. 8. kesäkuuta 1994) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Scorpius Malfoyn roolista näytelmässä Harry Potter ja kirottu lapsi (2016). Scorpius Malfoy on Draco Malfoyn poika. Anthony Boyle voitti kyseisestä roolista Olivier-palkinnon (Paras miesnäyttelijä sivuroolissa). Boyle on osallistunut myös elokuvien, televisiosarjojen ja radiosarjojen tekoon. Hän on näytellyt esimerkiksi Game of Thrones -sarjassa (Kausi 4, episodi 6) ja elokuvissa The Journey (2016) ja The Lost City of Z. Boyle on myös käsikirjoittanut ja näytellyt lyhytelokuvassa Pillow Talk (2012), jossa hän myös osittain toimi ohjaajana.
Jörgen Salo

Jörgen Salo (s. 14. tammikuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyys- ja estejuoksija sekä maastojuoksija.  Salo oli Suomen paras 3 000 metrin estejuoksija 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Salo voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden neljä kertaa peräkkäin vuosina 1988, 1989, 1990 ja 1991. Vuonna 1991 hän voitti myös maastojuoksun lyhyen matkan Suomen mestaruuden. 
Salo juoksi este-ennätyksensä 8.23,25 Helsingissä 27. kesäkuuta 1991. Ajallaan Salo on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen.
Deminutiivi

Deminutiivi (myös diminutiivi) eli pienennysmuoto tarkoittaa vähennysmuotoa tai johdosta, hellittelymuotoa. Ilmaisu on peräisin latinan sanasta deminuere, jota käytetään merkityksessä "pienentää".
Deminutiiveja käytetään paitsi appellatiiveista (yleisnimistä) usein myös propreista (erisnimistä), kuten etunimistä. Deminutiivit ovat yleisiä ainakin useimmissa romaanisissa, germaanisissa ja slaavilaisissa kielissä, erityisesti venäjässä.
Eri kielissä deminutiiveilla on erilaiset päätteet. Suomessa deminutiiveja käytetään melko harvoin ja nykykielessä yhä harvemmin. Lastenkulttuurissa deminutiivit esiintyvät melko usein. Esimerkiksi tähti-sanan deminutiivi esiintyy lastenlaulussa Tuiki, tuiki tähtönen. Pääsääntöisesti deminutiivin pääte on suomen kielessä -nen.
Deminutiivin vastakohta on augmentatiivi, joka tarkoittaa "isoa" tai "suurta". Tämä muoto on yleinen romaanisissa kielissä ja japanissa sekä venäjässä.
United Airlines

Onnettomuuksia

United Airlinesin lento 585