google/wiki40b huggingface dataset:
André de Wavrin

André de Wavrin (6. kesäkuuta 1911 Pariisi – 20. joulukuuta 1998 Pariisi) oli Ranskan vastarintaliikkeen tiedustelupäällikkö ja myöhemmin esikuntapäällikkö toisessa maailmansodassa. Hänet tunnettiin myös salanimellä Eversti Passy.
Pariisissa syntynyt de Wavrin opiskeli École polytechnique'ssa. Toisen maailmansodan syttyessä hän opetti linnoitustekniikkaa
École spéciale militaire de Saint-Cyr -sotilasoppilaitoksessa.
Hän osallistui Narvikin sataman englantilais-ranskalaiseen valtausyritykseen, joka päättyi Ranskan puolustuksen pettäessä.
de Wavrin päätyi Manchesterin kautta De Gaullen päämajan palvelukseen 1. heinäkuuta 1940. Hänestä tuli Vapaan Ranskan tiedusteluelinten suunnittelija ja tiedustelujohtaja, myöhemmän BCRA-tiedustelupalvelun perustaja. Yhdessä eräiden muiden vastarintaliikkeessä toimivien upseerien kanssa de Wavrin valitsi peitenimen Pariisin metroasemien nimien joukosta: eversti Passy oli syntynyt. Heinäkuussa 1944 de Wavrin nimitettiin vastarintaliikkeen esikuntapäälliköksi eversti Eonin alaisuudessa.
De Wavrinin perustama Bureau Central de Renseignements et d'Action (BCRA) -tiedustelupalvelu ja eräitä muita organisaatioita yhdistettiin SDECE:ksi (Service de Documentation Extérieure et de Contre-Espionnage). Organisaation johtoon nousi Henri-Alexis Ribiere. 
De Wavrin pidätettiin 6. toukokuuta 1946. Tiedustelupalvelu SDECE epäili häntä SDECE:n edeltäjän (jonka perustaja ja johtaja De Wavrin oli) varojen kavaltamisesta. Antony Beevorin mukaan todelliset syyt olivat poliittiset: De Wavrin ja De Gaulle vastustivat  Léon Blumin pyrkimyksiä hankkia Yhdysvalloilta Ranskalle lainarahoitusta. Taloudelliset epäselvyydet De Wavrinin johtamassa tiedustelupalvelussa olivat kuitenkin todellisia, mutta jo aiemmin tiedossa. Beevorin mukaan on todennäköistä, että De Wavrin keräsi (De Gaullen tieten) "sotakassaa". He uskoivat kolmannen maailmansodan olevan todennäköinen ja pyrkivät turvaamaan gaullistien riippumattomuutta, jos sota länsivaltojen ja kommunistien välillä syttyisi.
Kunnialegioonan suurristillä 1981 palkittu De Wavrin teki siviiliuran Banque Worms'n ja useiden ranskalaisten yhtiöiden palveluksessa.
Mawlawi Abdul Kabir

Mawlavi Mohammed Abdul Kabir on Talibanin johtajia. Hän toimi 16. huhtikuuta – 13. marraskuuta 2001 Afganistanin pääministerinä. YK kertoo, että hän oli toinen varamies Talebanin ministerineuvostossa; Nangarharin maakunnan kuvarnööri ja itäisen alueen johtaja. YK:n mukaan Kabir syntyi vuosien 1958 ja 1963 välillä Paktiassa ja hän kuuluu Zardran heimoon. YK kertoo, että Kabir on aktiivinen terroritoimissa Itä-Afganistanissa.
Jarmila Wolfe

Yksityiselämä

Wolfe oli naimisissa tennispelaaja Samuel Grothin kanssa vuodesta 2009 huhtikuuhun 2011, jolloin hän käytti sukunimenään myös Grothia. Heidän erottua hän otti takaisin entisen sukunimensä. Marraskuussa 2015 hän meni naimisiin Adam Wolfen kanssa.
Profeettojen Haggai, Sakarja ja Malakia hauta

Profeettojen Haggai, Sakarja ja Malakia hauta (arabia: قبر النبيا Qubur El Anbiyya, "Profeettojen hauta") on Jerusalemissa Öljymäen länsirinteeseen louhittu kalliohauta. Keskiaikaisen juutalaisen perimätiedon mukaan Profeettojen hautaan on haudattu profeetat Haggai, Sakarja ja Malakia, jotka ovat viimeiset heprealaiset profeetat. Profeettojen uskotaan eläneen 500–400-luvuilla eaa. Arkeologisesti haudan kolme vanhinta hautakammiota on kuitenkin ajoitettu vasta ensimmäiselle vuosisadalle eaa.
Carl Edvard Gyldenstolpe

Carl Edvard Gyldenstolpe (7. elokuuta 1770, Naantalin maalaiskunta – 11. huhtikuuta 1831, Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Suomen senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajana ja senaatin prokuraattorina. Turun akatemiassa suorittamiensa opintojen (1786–1788) jälkeen hän pääsi Turun hovioikeuteen auskultantiksi. Toimittuaan hovioikeudessa useissa eri viroissa hänet nimitettiin 1798 asessoriksi ja hovioikeudenneuvokseksi 1809. Suomen tultua osaksi Venäjän keisarikuntaa Gyldenstolpe osallistui aatelissäädyn edustajana Porvoon valtiopäiville 1809. Valtiopäivillä hänet valittiin hallituskonseljin oikeusosaston jäseneksi. Hän oli niitä aatelisia, jotka valitsivat jäseniä Suomen lähetystöön elokuussa 1808. Hän laati lähetystön ohjesäännön niin ettei se voinut toimia valtiopäivien valtuuksin. Gyldenstolpe oli Porvoon valtiopäivien merkittävimpiä jäseniä. Hän kuului hallituskonseljia suunnitelleeseen komiteaan. Valtioneuvoksen arvon hän sai 1812 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1816. Gyldenstolpe määrättiin koskenperkaus- ja kanavoimistöiden johtokunnan jäseneksi 1816–1817.
Päteväksi lakimieheksi tiedetty Gyldenstolpe nimitettiin 1817 Matthias Caloniuksen seuraajaksi senaatin prokuraattorin virkaan. Vuonna 1822 sekä senaatin talousosasto että oikeusosasto saivat varapuheenjohtajan virat. Gyldenstolpe nimitettiin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi ja Carl Johan Walleenista tuli prokuraattori. Vuonna 1822 Gyldenstolpe sai salaneuvoksen arvon ja 1827 hänet korotettiin vapaaherraksi. Hänelle myönnettiin virkaero terveydellisten syiden vuoksi vuoden 1831 lokakuun alusta lukien, mutta hän kuoli ennen eläkepäivien alkamista huhtikuussa 1831. Gyldenstolpe oli naimaton.
Paita

Paita on ylävartalon päälle puettava vaate. Paidoissa käytetään joskus kiinnittiminä ja koristeina nappeja sekä vetoketjuja.
Nurmii

Historia

Nurmiin alueen väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylien asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylien asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylät jäivät taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Nurmiin alueen asukkaat asutettiin Somerolle.
Agakonna

Ulkonäkö ja koko

Agakonnat ovat tyypillisesti 10–15 cm pitkiä. Selkäpuoli on harmaa, ruskea tai kellertävä, vatsapuoli vaalea. Varsinkin koiraan selässä on piikkimäisiä nystyjä. Takajalkojen varpaiden välissä on räpylä, etujaloissa ei. Kutuaikana koiraan etujalkoihin kasvaa uloke, jolla se voi pitää naaraasta kiinni.

Levinneisyys

Agakonna on peräisin Yhdysvaltojen eteläosasta, Keski- ja Etelä-Amerikasta. Sitä on istutettu 1920-luvulta lähtien Australiaan syömään kovakuoriaisia sokeriruokoviljelmiltä, mutta konnat eivät osoittautuneet kovin tehokkaiksi. Haitallisena vieraslajina ne lisääntyivät räjähdysmäisesti ja ovatkin nykyään Australiassa vitsaus. Ne onkin luokiteltu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Käyttäytyminen ja ravinto

Agakonna on myrkyllinen. Se syö hämärässä, eikä sen tarvitse pelätä petoja myrkyllisyytensä vuoksi. Konna syö ennen kaikkea eläviä hyönteisiä, mutta myös liskoja, muita sammakkolajeja sekä pieniä jyrsijöitä.
IUS:n marssi

IUS:n marssi (ven. {{{1}}} Гимн Международного союза студентов) oli suosittu työväenlaulu. IUS on kansainvälinen opiskelijajärjestö International Union of Students.
Laulun suomenkieliset sanat alkavat: "Kaukaiset mantereet laulumme toistaa.." Toisessa säkeistössä oli ongelmallinen säe "Ihmisen tehtävä uutta on luoda, luonnolta vallata antimet sen. Tietomme, taitomme tahdomme tuoda puolesta maailman onnellisen." Myös kertosäkeen "Uskomme on horjumaton" on vaikuttanut aikansa eläneeltä. Sittemmin koko laulu on menettänyt suosionsa eikä sitä löydy edes Youtubesta suomeksi...
Laulun on säveltänyt kuuluisa neuvostoliittolainen säveltäjä Vano Muradeli vuonna 1949.
Notoungulata

Piirteet

Suuri osa lahkoon kuuluvista lajeista muistutti jänistä tai majavaa, mutta osa oli jopa virtahevon kokoisia. Muista istukkanisäkkäistä niitä erottavat omaleimaiset hampaat ja korvaluut. Lahko kukoisti oligoseenikaudella ja siihen kuuluvat lajit olivat runsaita vielä varhaismioseenikaudella, mutta sen jälkeen ne alkoivat taantua. Myöhäisplioseeni- ja varhaiseoseenikausina niitä eli lyhyen aikaa myös Pohjois-Amerikassa, mutta pääosa eli Etelä-Amerikassa.
Ugrilaiset kansat

Ugrilaiset kansat on perinteinen yhteisnimitys ugrilaisia kieliä puhuville hanteille, manseille ja unkarilaisille. Hantit ja mansit asuvat Länsi-Siperiassa Uralin itäpuolelta Ob-joen varsille ulottuvalla alueella. Myös unkarilaisten esi-isien oletetaan eläneen tämän alueen läheisyydessä. Nykyisille asuinsijoilleen Keski-Euroopassa Tonavan alueella unkarilaiset saapuivat vasta varhaiskeskiajalla.
Uusin kielitieteellinen tutkimus asettaa kyseenalaiseksi perinteisen oletuksen että hantin, mansin ja unkarin kielet juontuisivat yhteisestä kanta-ugrilaisesta kielestä, sillä ugrilaiset kielet ovat erittäin epäyhtenäinen ryhmä. Erot ovat huomattavia sekä äänteistössä että kielten rakenteissa. Muun muassa sijojen lukumäärä vaihtelee kolmesta (pohjoishanti) yli kahteenkymmeneen (unkari). Tästä huolimatta ugrilaisia kieliä tulee pitää keskenään melko läheisinä sukukielinä, sillä ne jakavat joukon morfologisia innovaatioita ja niissä esiintyy myös toista sataa yhteistä sanavartaloa.
Unkarilaiset ovat suurin uralilainen kansa ja heidän lukumääräkseen arvioidaan 14 500 0000. Hantit ja mansit ovat hyvin pieniä kansoja; hanteja on noin 31 000 ja manseja noin 12 000 henkeä. Hantien ja mansien yhteisnimitys on obinugrilaiset kansat.
Sanaa ugri on vanhoissa slaavilaisissa teksteissä käytetty vastineena kreikkalaisten lähteiden sanalle türk (Τούρκοι). Se saattaa pohjautua samaan turkkilaiseen heimonnimeen, onogur, kuin Unkarin nimikin. Unkarilaisilla oli kaukaisessa historiassa paljon yhteyksiä turkkilaisiin heimoihin, ja unkarin kielessä on lainasanoja turkkilaisista kielistä.
Ruska (Halikko)

Ruska on kylä Länsi-Halikossa. Se sijaitsee Hajalan taajaman piirin eteläosissa, ja kylän pääalueen vierestä kulkee Hajalantie. Ruskaa rajaavat Lokkila, Hyyperä ja Hulvela.

Maantiede

Ruskan alueen maasto vaihtelee voimakkaasti. Kylän pohjoisosa on Ruskanniitty-nimistä tasaista aluetta, joka on viljelykäytössä. Ruskan pohjoisrajana toimii Lokkilanjoki, joka erottaa Ruskan Hyyperän ja Lokkilan kylistä. Ruskanniityssä on muutamia maatiloja, jotka sijaitsevat tien varrella.
Kylän keskiosissa on korkeita kallioisia mäkiä kuten Turunmäki, Mäskärinmäki ja Yrjälänmäki, joiden rinteiden alalaidoilla on asututusta. Mäskärinmäen koilliskulma on pystysuora, ja se laskee pieneen lampeen. Mäkien päällä kasvaa harvakseltaan metsää. Ruskan eteläosat ovat tasaisia peltoja Hulvelaan saakka. Koillisnurkassa keskellä peltoa sijaitsee nyppylän päällä esihistoriallinen hauta Prookeli eli Saarenpelto.

Historia

Ruska lienee Halikon vanhimpia asuinpaikkoja. Suullisen perimätiedon mukaan Turunmäellä olisi ollut esihistoriallinen kauppapaikka. Kyläksi alue muodostui kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla. Kylässä oli vuoden 1540 maakirjan mukaan neljä kantatilaa, Kapraali, Skinnari, Yrjälä ja Penttilä. Tilojen torpat sijaitsivat Turunmäen pohjoislaidalla ja Mäskärinmäen etelälaidassa. Kapraalin isäntä yhdisti nämä tilat 1700-luvulla yhdeksi Ruskan maatilaksi.
Kylän asukasluku kasvoi jo 1800-luvun lopussa niin suureksi, että sinne avattiin oma Pyhäloukkaan kansakoulu, joka toimi vuoteen 1971 asti. Ruskan vuokratilat, torpat ja mäkituvat itsenäistyivät 1900-luvun alussa torpparilain seurauksena. Ruskanniitylle tuli astusta vasta, kun sinne tuli 1940-luvulla siirtoväkeä.
Australian aboriginaalien lippu

Australian aboriginaalien lippu suunniteltiin alun perin Australian aboriginaalien maaoikeuksista järjestettyihin mielenosoituksiin, mutta lopulta siitä kehittyi aboriginaaleja yleisesti edustava lippu. Lippu on jaettu horisontaalisesti kahteen osaan, mustaan ja punaiseen. Lipun keskellä on keltainen pallo. Lipun suunnitteli Harold Thomas vuonna 1971.

Käyttö

Monet viralliset rakennukset käyttävät aboriginaalien lippua Australian lipun ohella. Lipusta käytetään joskus versiota, jossa lippu on liitetty Australian lippuun Union Jackin tilalle. Monet aboriginaalit tosin vastustavat lipun käyttöä tällä tavalla.
Juoksija Cathy Freeman aiheutti Kansainyhteisön kisoissa 1994 kohun kantamalla kunniakierroksella sekä Australian että aboriginaalien lippua. Hän toisti tempauksen Sydneyn olympialaisissa 2000.
Torresinsalmen saarten asukkaat käyttävät omaa lippuaan.
Anni Leppälä

Elämä ja ura

Leppälä opiskeli 2000–2004 valokuvailmaisua Turun taideakatemiassa. Hänen teoksensa olivat vuonna 2001 ensimmäisen kerran esillä näyttelyssä Turun Galleria Manillassa. Leppälä jatkoi opintojaan valmistuttuaan taideakatemiasta Taideteollisessa korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 2011 taiteen maisteriksi.
Leppälän valokuvia on ollut kansainvälisesti esillä vuodesta 2006 saakka. Hänen töitään on ollut ryhmänäyttelyissä muun muassa Tokion valokuvataiteen museossa (2006), Wolfsburgin taidemuseossa (2009), Thyssen-Bornemisza-museossa (2011), Rencontres d’Arlesissa (2012) ja New Yorkin Scandinavia-talossa (2013).
Leppälä oli Vuoden nuori taiteilija vuonna 2010. Sen ansiosta hän sai yksityisnäyttelyn Tampereen taidemuseoon. Sen jälkeen hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä muun muassa Bernin Gallery TH13:ssa (2011), Münchenin Barbara Gross -galleriassa (2011), Helsingin Gallery AMA:ssa (2013), Lontoon Purdy Hicks -galleriassa (2014), Pariisi Galerie les Filles du Calvairessa (2014) ja Turun taidemuseossa (2014). Syksyllä 2017 Leppälä valittiin Suomen Saksan-instituutin vierailevaksi taiteilijaksi.

Tyyli

Leppälän kuvat ovat usein järjestettyjä ja tilanteet sekä hahmot lavastettuja, mutta valo on aina luonnonvaloa. Hän pyrkii teoksissaan pohtimaan hetkellisyyttä, hetkestä luopumisen vaikeutta sekä faktan ja fiktion suhdetta. Leppälän kuvissa monet hänen ihmishahmoistaan ovat peittäneet kasvonsa, kääntyneet selin tai naamioituneet.
Pierre-Michel Lasogga

Seurajoukkueura

Monessa eri saksalaisseurassa juniorina pelannut Lasogga teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2010 Bundesliiga-seura Bayer Leverkusenin reservijoukkueessa. Kun paikkaa ykkösjoukkueessa ei auennut, siirtyi Lasogga jo samana vuonna Hertha BSC:n riveihin. Herthassakin saksalaishyökkääjä pelasi aluksi kakkosjoukkueessa, mutta sai vuonna 2010 paikan tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneessa ykkösjoukkueessa. Lasogga teki debyyttinsä Saksan kakkostasolla syyskuussa 2010.
Kaudeksi 2011-12 Hertha nousi Bundesliigaan ja näin Lasogga sai pelata ensimmäistä kertaa urallaan Bundesliigaa. Hertha putosi kuitenkin takaisin 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Huhtikuussa 2013 Lasogga ratkaisi Herthalle suoran nousun takaisin maan korkeimmalle sarjatasolle. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2013-14 lainalle Bundesliiga-seura Hamburger SV:hen. Lasogga teki heti toisessa ottelussaan hampurilaisjoukkueessa hattutempun 1. FC Nürnbergiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 Bundesliiga-ottelua ja teki niissä 13 maalia, jotka säästivät seuran putoamiselta. Hamburger SV osti Lasoggan kauden jälkeen omakseen. Kaudella 2014-2015 Lasogga teki Bundesliigassa 26 ottelussa neljä maalia.

Maajoukkueura

Lasogga debytoi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011 Alankomaita vastaan. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2013 asti. Helmikuussa 2014 Saksan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Joachim Löw kutsui Lasoggan mukaan harjoitusmaaotteluun Chileä vastaan. Lasogga ei kuitenkaan pelannut ottelussa.

Muuta

Lasoggan isäpuoli on entinen Saksan maajoukkueen maalivahti Oliver Reck ja hänen managerinaan toimii hänen äitinsä Kerstin. Lasoggan veljet Gian-Luca ja Etienne pelaavat molemmat Hertha BSC:n juniorijoukkueissa.
Hellcats

Tuotanto

Kun Tom Wellingin lupautui vastaavaksi tuottajiksi The CW:n tulevalle cheeleadersarjalle, tunnettin se vielä nimellä "Cheer". Ensimmäisinä rooleihin kiinnitetiin Aly Michalka ja Gail O'Grady. Heti heidän jälkeen cheeleaderjoukkueen kapteenin rooliin valittiin Ashley Tisdale.
Sarjan pilottijakso kuvattiin Vancouverissa huhtikuussa 2010.
Ensiesityksessä Tisdalen hahmon nimi oli Sierra Sloan, mutta se muutettiin lopulliseen versioon muotoon Savannah Monroe.
Emily van Egmond

Emily van Egmond (s. 12. heinäkuuta 1993) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 90 maaottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän on kuulunut Australian MM-kisajoukkueeseen vuosina 2011, 2015 ja 2019. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Australian jokaisessa neljässä ottelussa.
Van Egmond on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Emily van Egmondin isä Gary van Egmond on myös maajoukkuejalkapalloilija.
Relletin rautatieasema

Asemarakennus

Relletin alkuperäinen asemarakennus oli vuonna 1900 rakennettu odotuspaviljonki,  jollaisia rakennettiin tuolloin vielä yksityisomistuksessa olevan Raahen radan varrelle. Rakennus huutokaupattiin, purettiin ja siirrettiin lähistölle yksityiskäyttöön vuonna 1965. Uudempi korvaava asemarakennus rakennettiin vuonna 1965, ja se purettiin vuonna 2003. Uudempaan rakennukseen rakennettiin odotushuone ja lipputoimisto, jotka jäivät tarpeettomiksi vuonna 1966 kun Tuomiojan ja Raahen välinen henkilöliikenne lakkautettiin.
New Century Global Center

New Century Global Center (suom. Uuden vuosisadan maailman keskus) on Kiinan Chengdussa sijaitseva monitoimirakennus, joka avattiin yleisölle 28. kesäkuuta 2013. Sen pituus on 500 metriä, leveys 400 metriä ja korkeus 100 metriä. Rakennuksen tilojen kokonaispinta-ala on 1,7 miljoonaa neliömetriä. Kiinalaisten viranomaisten mukaan kyseessä on maailman suurin vapaasti seisova rakennus.
New Century Global Center sisältää muun muassa ostoskeskuksia, liiketiloja, elokuvateattereita, hotelleja sekä perheille suunnattuja virkistysmahdollisuuksia.
Laivastolippue

Laivastolippue oli Turussa, Helsingissä ja Upinniemessä toiminut Suomen merivoimien joukko-osasto.
Laivastolippue perustettiin vuonna 1961 ja sen käyttämä lyhenne oli LaivLp.

Loppuajat

Pansion joukkojen laajentuessa 80-luvun alussa muodostettiin Turkuun Turun Laivastoasema (TurLAs). Se tunnetaan vuodesta 1998 lähtien nimellä Saaristomeren Meripuolustusalue.
Bioreaktori

Bioreaktori on laite, joka ylläpitää biologisen prosessin toimintaolosuhteita jonkin tehtävän (esimerkiksi biologisen vedenpuhdistuksen) suorittamiseksi.
Ympäristötekniikassa bioreaktorilla eli biosuotimella tarkoitetaan laitetta, johon johdetaan jätevettä puhdistettavaksi ja jonka puhdistusprosessissa hyödynnetään mikrobeja. Bioreaktori voi olla myös kuivaa ainetta biologisesti käsittelevä laite (esimerkiksi komposti).
M/S Norstream

Käyttöhistoria

2. heinäkuuta 1999 alus laskettiin vesille ja 20. lokakuuta se kastettiin. 27. lokakuuta 1999 alus luovutettiin Bore Stream BV:n omistukseen, joka rekisteröi sen Alankomaiden lipun alle nimellä Norstream. Kotisatamaksi tuli Rotterdam. Omistaja aikarahtasi eli vuokrasi aluksen tämän jälkeen P&O North Sea Ferriesin liikenteeseen. 29. lokakuuta alus lähti telakalta kohti Englannin Middlesbroughia. 1. marraskuuta alus aloitti liikennöinnin Middlesbroughin ja Belgian Zeebruggen välillä. 15. lokakuuta 2002 Norstream siirtyi P&O Ferriesin liikenteeseen entiselle reitilleen.
4-pyroni

Ominaisuudet

4-pyroni on huoneenlämpötilassa hygroskooppisia eli vettä sitovia kiteitä, jotka sulavat hieman yli 32,5 °C:n lämpötilassa. 4-pyroni on heikko emäs, mutta vahvempi emäs kuin isomeerinsa 2-pyroni ja protonoituu karbonyyliryhmästään muodostaen 4-hydroksipyrulinium-ionin. Yhdisteellä on myös aromaattisen yhdisteen kaltaisia ominaisuuksia.

Valmistus

4-pyronia voidaan valmistaa kelidonihaposta kuumentamalla sitä hieman yli yhdisteen sulamispisteen. Kelidonihappoa voidaan valmistaa asetonista ja dietyylioksalaatista.

Johdannaiset

Monet luonnossa esiintyvät yhdisteet sisältävät 4-pyronin rakenneyksikön. Bentseenin kanssa 4-pyroni muodostaa kaksi kondensaatioyhdistettä kromonin ja ksantonin. Myös maltoli ja kojihappo ovat 4-pyronin johdannaisia.
Matti Koivurinta

Matti Koivurinta (s. 22. syyskuuta 1931 Turku) on turkulainen kauppaneuvos. Hän on Aboa Vetus & Ars Nova -museon perustaja ja hänen nimeään kantava säätiö on Rettigin palatsin omistaja. Koivurinta oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen kokoomuksen valtuutettuna 1977–1988.
Koivurinnan omaisuus on peräisin auto-, kiinteistö-, arvopaperi- ja rakennustarvikealoilla toimivasta Tavoite-konsernista. Yrityksen pohjana oli Koivurinnan vanhempien perustamat yritykset, joiden johtajaksi hän tuli valmistuttuaan kauppakorkeakoulusta.
Vuonna 1992 Koivurinta lahjoitti  yhtiönsä  osakkeet Matti Koivurinnan säätiölle, joka myi ne  takaisin nuorentuneelle toimivalle johdolle. Kolme vuotta tämän jälkeen  Tavoite-yhtiöt hakeutui itse konkurssiin, ja SYP kärsi 110 miljoonan markan luottotappiot. Säätiölle tehtyjä lahjoituksia pankit eivät kuitenkaan vaatineet purettavaksi.
Koivurinta on perustanut nimeään kantavan Matti Koivurinnan säätiön, jonka asiamiehen tehtävistä hän jäi vuonna 2009 eläkkeelle. Sen jälkeen hän on jatkanut säätiön kunniapuheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä. 2010-luvun keskivaiheilta alkaen säätiöitä valvova Patentti- ja rekisterihallitus on pyrkinyt erottamaan säätiön hallituksesta Matti Koivurinnan sekä tämän pojan Juha Koivurinnan säätiölain vastaisen toiminnan takia. Turun hovioikeus tuomitsi huhtikuussa 2019 molemmat erotettaviksi, mutta tuomiosta saatetaan valittaa korkeimpaan oikeuteen.
Matti Koivurinnan säätiön johdossa on istunut turkulaisia merkkihenkilöitä, kuten hovioikeuden presidentti ja entisiä kaupunginjohtajia.
Rettigin palatsi siirtyi velkoineen Matti Koivurinnan Säätiön omistukseen vuonna 1992.
Turun Matintalo (Aninkaistenkatu 8) on saanut nimensä Koivurinnan mukaan.
Koivurinnasta ilmestyi Juha Haapakosken kirjoittama elämäkerta Mesenaatti toukokuussa 2013.
Khairefon

Khairefon (m.kreik. Χαιρεφῶν; s. n. 470-450 eaa., k. n. 405-399 eaa.) oli Sokrateen läheinen ystävä ja seuraaja. Aikalaisista hänet mainitsevat teoksissaan sekä Ksenofon, Aristofanes että Platon.
Teoksessaan Muistelmia Ksenofon lukee Khairefonin Sokrateen "todellisten kumppaneiden" joukkoon. Sokrateen lähipiiriin kuuluivat hänen mukaansa myös muiden muassa Kriton, Hermogenes, Simmias Thebalainen, Kebes Thebalainen, Faidondes ja Khairefonin nuorempi veli Khairekrates.
Khairefon esiintyy kolmessa Aristofaneen komediassa: Pilvet, Ampiaiset ja Linnut. Pilvet (vuodelta 423 eaa.) esittää Sokrateen ja Khairefonin puoskareina, jotka pitävät Ateenassa pseudotieteellistä koulua. Khairefon esitetään teoksessa kalpeana ja aliravittuna, "elävänä ruumiina", ja tästä on joskus johdettu, että hän olisi ollut tosielämässäkin laiha ja sairaalloisen näköinen. Ampiaisissa hänellä tai hänestä tehdyllä karikatyyrillä on rooli puolueettomana todistajana. Linnuissa hänen lempinimensä on "Lepakko", joka saattaa tulla yökyöpeliydestä, luisevasta ulkonäöstä tai luonteesta.
Platonin Sokrateen puolustuspuheessa Sokrates kutsuu Khairefonia pitkäaikaiseksi ystäväkseen ja myös monien paikalla olevien ystäväksi. Sokrates sanoo tämän jo olevan edesmennyt, mutta osoittaa tämän veljen olevan läsnä oikeudenkäynnissä. Hän kertoo, että Khairefon oli se, joka matkusti Delfoihin kysymään Delfoin oraakkelilta, kuka on viisain kaikista miehistä. Oraakkeli vastasi, että ei ole ketään Sokratesta viisaampaa. Hän mainitsee myös Khairefonin olleen välillä maanpaossa. Tätä on joskus pidetty todisteena siitä, että Khairefon (päinvastoin kuin Sokrates) olisi ollut Ateenan demokratian tukija ja joutunut siksi lähtemään maanpakoon, kun demokratia syrjäytettiin joksikin aikaa Ateenan hävittyä Spartalle.
Khairefon esiintyy myös kahdessa Platonin dialogissa, Kharmideessa ja Gorgiaassa. Kharmideen alussa Sokrates palaa Ateenaan Poteidaian taistelusta, ja Khairefon ottaa hänet vastaan. Taistelu käytiin vuonna 430 eaa., kolme vuotta ennen Platonin syntymää ja 31 vuotta ennen Sokrateen kuolemaa, mutta Platon on todennäköisesti oikeassa kuvatessaan Sokrateen ja Khiarefonin suhteen olevan varhaista perua. Gorgiaan alussa Khairefon ja Sokrates myöhästyvät Ateenassa keskustelusta Gorgiaan, tunnetun sofistin, kanssa. Sokrates laittaa syyn myöhästymisestä Khairefonin nimiin, sillä tämä oli jäänyt suustaan kiinni Agoralla. Khairefon sanoo Gorgiaan olevan hänen ystävänsä, ja keskustelun alkuosan Khairefon toimii melko taitavasti Gorgiaan pääasiallisena kuulustelijana.
Yhdessä tästä todistusaineistosta voidaan päätellä, että Khairefon oli tunnettu, energinen ja osallistuva yksilö, jolla oli todennäköisesti jossain määrin poikkeava ulkonäkö ja luonne, ja joka liikkui helposti aikansa sosiaalisissa ja oppineissa piireissä.