google/wiki40b huggingface dataset:
Pohjanlahti (Kangasala)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Kontti-Kertun mäen pohjoispuolella kalliomurrokseen muodostuneeseen painaumaan. Järven ympärillä on peltoalue, joka on rannan lähellä olevan metsiköiden takana. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai pellonreunaa. Sen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,5 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi merkittävää ojaa. Järven pohjoisrantaan laskee pitkä pelto-oja luoteesta ja sen kaakkoisrantaan laskee Pietijärven laskuoja. Tähän yhtyy Vierikkavuoren eteläpuoliset ojat. Pohjanlahden laskuoja on 200 metriä pitkä ja se laskee Längelmäveden Noksioislahteen.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Noksioislahti oli pitempi kuin se on nykyään. Längelmäveden vedenpinnan aleneminen on lyhentänyt lahtea ja siitä on kuroutunut erilleen Pohjanlahti.
Vähä-Huilu

Maantieto

Nykyisen järven paikalla sijaitseva avosuo on kilometrin pituinen ja sen luoteispäässä suo jatkuu metsittyneenä suona. Koko suon pituudelta on kaivettu yksi kuivatusoja, joka yhtyy Iso-Huilusta laskevaan laskuojaan. Oja jatkaa Osonojana ja muuttuu alajuoksulla Kovelinojaksi ennen yhtymistään Harjunpäänjokeen Kaasmarkussa Ulvilassa.
Mittaamalla vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta järven mittoja, voidaan mittakaavan avulla saada summittainen käsitys järven silloisista mitoista. Kartassa järvellä on sama muoto kuin nykyisellä suolla. Järvi olisi Kalmbergin kartan mukaan noin 1,1 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä.

Historiaa

Silloisen Kokemäen ja nykyisen Harjavallan Niuttalasta kotoisin oleva Jacob Hermu ja muut hankkeen osalliset anoivat vuonna 1816 lupaa kuivattaa Vähä-Huilujärven. Päätös annettiin vuonna 1825, jonka jälkeen järvi on kuivatettu avosuoksi. Myös Iso-Huilujärven kuivatuspäätöksessä on samat päivämäärät.
Hermun anomuksessa järveä kutsuttiin "Vähä-Huilujärveksi". Kalmbergin kartastosa 1855-56 järven nimi kirjoitettiin "Wähäjärvi" ja sen vieressä ollutta Iso-Huilua taas "Huilujärvi".
Alennusmyynti

Alennusmyynti eli ale on kampanja, jossa yritykset myyvät tuotteita rajoitetun ajan alennettuun hintaan. Alennusmyynnin keskeisimpiä tavoitteita on menekin kasvattaminen, vanhojen tuotteiden poistaminen uusien tilalta sekä yrityksen tunnettavuuden ja asiakaskunnan lisääntyminen.
Suomessa alennusmyynnit ajoittuvat perinteisesti joulun sekä juhannuksen jälkeen. Alennusmyyntien suosikkituotteita ovat muun muassa vaatteet ja viihde-elektroniikka.

Lainsäädännöt

Yrityksien tulee noudattaa alennusmyynneissä tiettyjä lainsäädäntöjä.

Tuotteet

Alennusmyynti on kestoajaltaan rajoitettu tarjous, jonka sisältönä on hinnanalennus. Jos yritys ei rajaa markkinnoissa tuotteita, jotka kuuluvat alennusmyyntiin, tulee huomattavan osan tuotteista kuulua alennusmyynnin piiriin. Jos alennusmyynnin tuotteet rajataan, siitä on ilmoitettava selvästi, että kuluttaja voi havaita asian pelkällä yleissilmäyksellä.

Myyntihinta

Alennusmyyntiin kuuluvien tuotteiden myyntihinnat tulee kertoa kuluttajille selkeästi ja näkyvästi. Tärkeintä on ilmoittaa lopullinen myyntihinta, joka tässä yhteydessä tarkoittaa uutta alennettua hintaa. Tuotteessa aikaisemmin peritty hinta ja alennusprosentti ei yksinään riitä. Aiemmin perittyä hintaa ei ole välttämätöntä ilmoittaa lainkaan. Joissakin liikkeissä on esillä hinnanalennustaulukot, josta näkyvät tuotteiden alennetut hinnat.

Alennuksen suuruus

Tuotteen hintaa ei saa ilmoittaa alennetuksi enempää kuin se tosiasiallisesti alittaa aikaisemmin perityn hinnan. Alennus on laskettava siitä hinnasta, jolla yritys on myynyt tuotetta aikaisemmin. Hintoja ei saa keinotekoisesti korottaa välittömästi ennen alennusmyyntiä. Alennusmyynnin markkinoinnilla ostajalle annetaan mielikuva edullisesta ostotilaisuudesta. Jos tuotteen hintaa alennusmyynnin aikana alennetaan entisestä hinnasta, lisäalennuksen suuruus lasketaan jo alennetusta hinnasta. Harhaanjohtavaa on myös mainostaa suuria alennuksia, jotka todellisuudessa koskevat vain pientä osaa alennusmyyntiin kuuluvista tuotteista. Jos suurempia alennuksia halutaan mainostaa, harhaanjohtavuus voidaan välttää niin että markkinoinnissa kerrotaan mitä tuotteita alennukset koskevat, ja paljonko niitä on myynnissä.

Kesto

Kalenterivuoden aikana alennusmyyntejä voi olla yhteensä korkeintaan kolme kuukautta. Yhtäjaksoinen alennusmyynti saa kestää enintään kaksi kuukautta. Hyväksyttävä kestoaika voi jossain määrin vaihdella ala- ja tuotekohtaisesti. Kestoaikaan voivat vaikuttaa myös olosuhteet, kuten kausivaihtelut. Alennettujen hintojen pitää kuitenkin olla todellisia eivätkä ne saa muodostua pysyviksi.

Rajoitukset

Alennusmyyntiä ei ole sallittua järjestää tilapäisten myyntitilaisuuksien tai kauppapaikan avaamisen yhteydessä. Käytettyjä tuotteita ei voi myydä alennuksella, koska käytetty tuote on aina yksilö, jonka hinta määräytyy muun muassa iän ja kunnon mukaan. Myös tuotteet, joilla on kausittainen varsin lyhyt myyntiaika, ei voida myydä alennuksella. Tällaisia tuotteita ovat muun muassa ilotulitteet, joille ei ehdi muodostua sellaista hintaa, jota olisi peritty juuri ennen alennetuilla hinnoilla aloitettua myyntiä.
Iso-Kinko

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,4 metriä mpy.
Saint-Germainin rauha

Saint-Germainin sopimus oli ensimmäisen maailmansodan päätteeksi Itävallan ja ympärysvaltojen välillä solmittu sopimus, johon kirjattiin Habsburgien valtakunnan hajoaminen.
Vielä ennen ensimmäistä maailmansotaa Itävalta ja Unkari olivat kaksoismonarkia, jossa Habsburgien suku hallitsi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 tehtiin Itävallan kanssa Saint-Germainin sopimus, kun puolestaan Unkarin kanssa sovittiin Trianonin sopimus vuonna 1920.
Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheilla häviön lähetessä Habsburgien valtakunta hajosi moniksi pieniksi valtioiksi ja Itävalta-Unkarin lukuisat eri kansallisuudet julistivat itsensä itsenäisiksi valtioiksi. Tilanne oli kaoottinen, joten Saint-Germainin ja Trianonin sopimukset tarkoitettiin myös selventämään tilannetta.
Saint-Germainin sopimuksen seurauksena Itävalta menetti Böömin ja Määrin vauraat alueet nuorelle Tšekkoslovakialle. Näillä alueilla asui kymmenen miljoonan ihmistä. Serbialle luovutettiin myös Itävallan alueita: Dalmatia, Bosnia ja Hertsegovina, jotka nyt yhdessä Montenegron kanssa muodostivat Jugoslavian. Romanialle luovutettiin Bukovina, ja uudelleenpystytetylle Puolalle Galitsia. Itävallan menetykset Italialle olivat myös huomattavat: Etelä-Tiroli, Trento, Istria ja Trieste kuuluivat tästä lähin Italian valtioon.
Sopimus oli raskas Itävallalle. Asukasluku putosi 52 miljoonasta 6,5 miljoonaan. Suurin osa teollisista keskuksista oli nyt osa Puolaa ja Tšekkoslovakiaa Itävallan sijasta. Tämä aiheutti todella vakavia taloudellisia ongelmia Itävallalle, ja se joutui anomaan huomattavia lainoja Kansainliitolta selvitäkseen.
Itävallasta tuli Saint-Germainin rauhansopimuksen myötä sisämaavaltio Alpeilla, johon jäivät vain entisen keisarikunnan saksankieliset alueet (Kärntenin maakuntaan jäi tosin pienehkö sloveenivähemmistö). Tynkä-Itävallan ei sallittu käyttää itsestään nimitystä Saksalainen Itävalta (Deutschösterreich), ja sopimus kielsi myös liittymisen Saksaan, vaikka suuri enemmistö itävaltalaisista sitä kannattikin. Itävallan armeija rajoitettiin 30 000 mieheen, ja Itävallalle määrättiin maksettavaksi sotakorvaukset.
1-propaanitioli

Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Altistuminen suurille ainepitoisuuksille voi aiheuttaa tajunnantason laskua.
Viimeinen kierros

Juoni

1980-luvun Etelä-Lontoossa vanha lihakauppias kuolee, ja häntä jäävät suremaan lesken ohella vuosikymmenien aikaiset pubikaverit. Vainajan viimeinen tahto oli tulla tuhkatuksi ja sirotelluksi mereen Margatessa. Elokuva kuvaa ystäväjoukon vaiheikasta siirtymistä tälle tapahtumapaikalle.
Rhodesiankoira

Ulkonäkö

Rhodesiankoira on suuri, voimakas ja lihaksikas rotu. Se on myös erittäin kestävä ja ketterä. Rodulle tyypillinen tunnusmerkki on selässä oleva kuvio, jota kutsutaan ridgeksi. Ridge muodostuu vastakarvaan kasvavista karvoista. Ridge on yleensä noin 5 cm leveä ja sen tulee olla symmetrinen ja selväpiirteinen. Rhodensiankoiran pään kallo-osa on pitkä ja leveä. Kuonon tulee olla myös pitkä ja voimakas. Silmien tulisi sijaita melko kaukana toisistaan ja olla pyöreät sekä eloisat. Silmistä tulisi korostua koiralle älykäs ilme. Karva on lyhyttä ja tiheää, hyvin sileältä näyttävää. Karvan väri on vehnänväri vaaleasta punaiseen. Pienet valkoiset merkit sallitaan ja tumma kuono sekä korvat.

Luonne

Rhodesiankoira on rohkea, uskollinen, tarmokas ja kunnioitusta herättävä rotu. Aktiivisuutensa vuoksi se tarvitsee runsaasti toimintaa ja liikuntaa. Ketteryytensä ja oppivaisuutensa takia rhodesiankoira on erittäin sopiva ja hyvä agilityyn. Vieraita kohtaan rhodesiankoira on varautunut, mutta ei aggressiivinen. Kotioloissa se on rauhallinen, mutta lenkeillä kuitenkin energinen. Rauhallinen kotikoira muuttuu kuitenkin voimakastahtoiseksi vahtikoiraksi vieraan tullessa sen reviirille.

Alkuperä

Rhodesiankoira on peräisin Afrikasta ja sen esi-isät Etelä-Afrikasta Kapmaasta. Siellä hottentottien paikalliset puolikesyt metsästyskoirat risteytyivät hollantilaisten maahanmuuttajien mukana tuomien mastiffien ja ajokoirien kanssa. Hottentottikoirien perimästä on jäänyt muistuttamaan rodulle tyypillinen ridge, ja erään teorian mukaan hottentotit olisivatkin tuoneet paikalliset kyläkoiransa alun perin Aasiasta (jossa tunnetaan kaksi ridgellistä rotua, thai ridgeback ja phu quocinkoira). Rhodesiankoiran alkuperäinen tehtävä oli suuren ketteryytensä avulla suurriistan, erityisesti leijonan, jäljittäminen ja pysäyttäminen ja sen aloillaan pitäminen, kunnes metsästäjä saapui paikalle. Ne metsästivät leijonia yleensä muutaman koiran ryhmissä. Myöhemmin sitä käytettiin myös vartiointitehtävissä. Nykyään rotua pidetään myös seurakoirana.
Suva

Historia

Saarten päälliköt pyysivät vuonna 1874 Britanniaa ottamaan saarten hallinnon hoitaakseen. Niinpä Fidžistä tuli samana vuonna Ison-Britannian siirtomaa. Tästä alkoi voimakkaan taloudellisen kasvun aika. Syynä brittien edessä alistumiseen oli Yhdysvaltojen painostus. Seru säilytti kuitenkin asemansa arvovaltaisimpana päällikkönä kuolemaansa 1883 asti. 
Kun heimopäällikkö Seru Epenisa Cakobau oli luovuttanut saaren briteille, nämä siirsivät pääkaupungin Levukasta Suvaan vuonna 1877, koska Levuka todettiin liian syrjäiseksi. Pääkaupungin siirto toteutui vuonna 1882. Brittiläinen eversti F. E. Pratt nimitettiin Fidžin kenraalikuverööriksi vuonna 1875 ja hän suunnitteli Suvalle asemakaavan. Kaupunki kasvoi, kun lähistön kyliä liitettiin siihen. Suvan pinta-alaksi tuli kaksi neliökilometriä. Väkiluku kasvoi, koska britit toivat huomattavia määriä siirtotyövoimaa Intiasta.
Suva sai kaupungin aseman ensimmäisenä Fidžissä vuonna 1952.

Maamerkit

Maan korkein rakennus Reserve Bank of Fiji Building sijaitsee Suvassa, kuten myös Etelä-Tyynenmeren yliopisto (USP).  Vanhimpia rakennuksia on Suvan kaupunginkirjasto, joka rakennettiin vuonna 1909. 
Suvassa on 78 puistoa. Suvan kaupat ovat keskittyneet Cumming Streetin varrelle. Alueen rakennukset ovat pääosin peräisin 1900-luvun alusta, mutta uusiakin on rakennettu.
Nausori International Airport sijaitsee Suvassa, mutta se on kooltaan pieni ja tarkoitettu ennen muuta lähialueen lennoille. Matka keskustasta kestää puolisen tuntia.  Lentoja lähtee lähinnä Tuvaluun ja Tongaan. Kentälle voivat laskeutua vain pienet suihkukoneet. Nykyisin kansainväliset lennot laskeutuvat saaren toiselle puolelle  Nadiin (Nadi International Airport (NAN)), mutta Suvan kentän laajentamista kansainvälisen liikenteen vaatimiin mittoihin on harkittu.
Suvan satama on merkittävä Eteläisen Tyynenmeren ja muiden maanosien välillä kulkevan tavaraliikenteen keskus. Sitä on uudistettu vuosikymmenten varrella, esimerkiksi Ro-ro-alusten käyttöön sopivaksi 1970-luvulla. Konttivarastoon mahtuu nykyisin 80 tuhatta TEUta rahtitavaraa konteissa.

Väestö

Suvan suurimmat väestöryhmät ovat fidžiläiset ja intialais-fidžiläiset. Kaupungissa asuu myös kiinalaisia, eurooppalaisia sekä eurooppalaisten ja fidžiläisten jälkeläisiä. Puhutuin kieli on englanti, mutta vähemmistökielilläkin on paljon puhujia. Vuoden 2017 väestönlaskennassa Suvan kaupunkialueella oli 93 874 asukasta, joista 46 698 oli miehiä ja 47 176 naisia.
Epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut 1910

Vuonna 1910 järjestettiin Wienissä 9. lokakuuta epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin kahdessa painoluokassa: yli ja alle 75-kiloisissa. Samana vuonna järjestettiin Düsseldorfissa viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kisojen ykkönen oli isäntämaa Itävalta, joka otti 75 kilon sarjassa kolmoisvoiton ja yli 75 kilon sarjassa hopeaa ja pronssia.
FK KAMAZ Naberežnyje Tšelny

Historia

Seura perustettiin marraskuussa 1981 samannimisen naberežnyjetšelnyläisen kuorma-autotehtaan (KamAZ) joukkueeksi. Vuoteen 1986 saakka se tunnettiin nimellä Trud-PRZ, vuosina 1987–1989 nimellä Torpedo ja vuodet 1995–2000 nimellä Kamaz-Tšally.
Neuvostoliiton laajuisiin kilpailuihin, kakkosliigaan, KAMAZ osallistui ensi kerran vuonna 1988. Ensimmäisellä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisellä kaudella, 1992, Kamaz voitti Venäjän ykkösdivisioonan keskilohkon mestaruuden ja nousi näin pääsarjaan. Pääsarjatasolla joukkue pelasi aina vuoteen 1997 saakka, jolloin se putosi ykkösdivisioonaan ja yhden ykkösessä vietetyn kauden jälkeen kakkosdivisioonaan. Kaudeksi 2004 Kamaz nousi takaisin nykyiselle sarjatasolleen ensimmäiseen divisioonaan.
Seuran paras saavutus Venäjän pääsarjasta on kuudes sija vuonna 1994. 1996 joukkue pääsi pelaamaan Intertoto Cupia, missä se voitti oman lohkonsa ja selviytyi välierävaiheeseen.
Stradivarius

Stradivarius on Stradivarien suvun, erityisesti Antonio Stradivarin (1644–1737), rakentama jousisoitin. Stradivari rakensi kaikkiaan yli 1 100 viulua, joista noin 650 on yhä jäljellä. Antonio Stradivari rakensi myös kaksi kitaraa ja yhden harpun. Etenkin Stradivarin rakentamat viulut ovat lajinsa kalleimpia ja arvostetuimpia.

Soinnin salaisuus

Stradivariusten loistavan soinnin syistä on erilaisia teorioita.
Stradivariuksia rakennettiin Italian Cremonassa vuosina 1660–1731, jolloin Euroopassa vallitsi niin sanottu pieni jääkausi. Tämän arvellaan parantaneen puumateriaalin laatua.
On arveltu, että käytetty puulaji, soittimen muotoilu, bakteerit ja sienet tai jokin lakan ainesosa, kuten munasta tai eläimennahasta peräisin olevat proteiinit pohjakerroksessa ja meripihka, mirha tai jokin vielä eksoottisempi aine pintakerroksessa olisivat jäykistäneet soitinta. Tutkimuksissa soittimista on löytynyt muun muassa tulivuorentuhkaa. Tutkimuksia on vaikeuttanut soitinten harvinaisuus, arvo ja huono saatavuus.
Viulujen kaikukopan pohjissa käytetty puu on käsitelty sienieliöitä tuhoavilla kuparin, raudan ja kromin suoloilla. Puunsuoja-aineena käytetyt suolat muuttavat myös instrumenttien mekaanisia ja akustisia ominaisuuksia, minkä on arveltu vaikuttavan niiden ääneen parantavasti.
Viiden Stradivariuksen tutkimuksissa selvisi, että Stradivarin käyttämä lakka olikin aivan yksinkertainen ja tavanomainen öljyn ja pihkan seos. Ensin soittimen pintaan siveltiin pähkinäpuu- tai pellavaöljykerros. Sitten seurasi kerros öljyn ja mänty-, kuusi- tai lehtikuusipihkan seosta, jossa oli mukana punaisia väriaineita.
Ilmiö saattaa olla pelkästään psykologinen. "Kenties soittaja, joka näkee kauniin soittimen, soittaa paremmin", Stradivariuksia tutkinut Jean-Philippe Échard arvelee.
Italiassa Cremonassa järjestetään kolmen vuoden välein Antonio Stradivarin triennaalen yhteydessä viulunrakennuskilpailu. Vuonna 2009 parhaaksi viuluksi valittiin suomalaisen viulunrakentajan Marko Pennasen viulu, jonka säätiö lunasti 12 000 eurolla.
Suomalaisista viulisteista ainakin Kasmir Uusituvalla ja Satu Vänskällä on käytössään Stradivarius. Uusituvan käyttämän viulun omistaa Pohjola Pankin Taidesäätiö. Vänskällä käytössä olevan viulun omistaa australialainen säätiö.
Ville Posti

Ville Posti (s. 31. tammikuuta 1988 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä Kiteen Palloa. Kiteen lisäksi Posti on edustanut Superpesiksessä myös Joensuun Mailaa, Kouvolan Pallonlyöjiä sekä Alajärven Ankkureita.
Kausina 2012–2013 Posti pelasi Superpesiksen runkosarjassa 48 ottelua ja löi kaksi ja toi 37 juoksua sekä keräsi 160 kärkilyöntiä. Kaudella 2013 pelaamassaan kahdessa pudotuspeliottelussa hän toi kaksi juoksua ja keräsi 14 kärkilyöntiä.
Posti oli voittamassa Joensuun Mailan ensimmäistä Suomen-mestaruutta kaudella 2018.
Postin kasvattiseurana ja uran ponnistuslautana toimi Haminan Palloilijat.
Ikkunaremontti

Ikkunaremontin kustannukset

Omakotitalouksissa ikkunaremontin hinnaksi tulee keskimäärin 800–1800 per aukko riippuen ikkunoiden koosta, mallista, varusteista ja asennettavasta määrästä, jos ikkunat vaihdetaan kokonaan uusiin ja työ ostetaan ns. "avaimet käteen" -periaatteella. Tyypillisen ikkunaremontin kokonaiskustannuksista varsinaisten ikkunoiden osuus on noin puolet. Noin neljännes koostuu asennuksesta sekä välttämättömistä tarvikkeista kuten pelleistä, puulistoista, kiinnitysmateriaaleista, eristeistä ja smyygeistä eli ikkunan ulkopuolella käytettävistä sovitelaudoista. 
Usein ikkunaremontin yhteydessä vaihdetaan myös ulko-ovet, jolloin niiden osuus kustannuksista on noin kuudennes. Viimeinen kuudesosa kustannuksista muodostuu rahdista, vanhojen ikkunoiden kierrätyksestä sekä lisävarusteista kuten tuloilmaventtiileistä ja kaihtimiista.
Yksittäisen ikkunan hintaan vaikuttaa eniten ikkunan lämmönläpäisykerroin eli U-arvo sekä ikkunan välikarmien määrä. Asennuskustannuksiin vaikuttaa merkittävästi talon tyyppi ja rakenne, sillä monikerroksisissa rakennuksissa ikkunoita ei voida asentaa maasta käsin, vaan apuna tarvitaan rakennustelineitä tai nosturia.
Neuvostomiehityksen päivä

Neuvostomiehityksen päivä on eräissä Neuvostoliiton kuuluneissa Itä-Euroopan maissa vietettävä muistopäivä.
Latviassa Latvian tasavallan miehityksen päivää (latv. Latvijas Republikas okupācijas diena) vietetään 17. kesäkuuta vuoden 1940 tapahtumien muistoksi. Päivä on virallistettu vuonna 2000.
Moldovan virkaatekevä presidentti Mihai Ghimpu julisti vuonna 2010 kesäkuun 28. päivän neuvostomiehityksen päiväksi (romaniaksi Ziua ocupaţiei sovietice). Julistus herätti polemiikkia myös hallitsevassa koalitiossa ja perustuslaillinen oikeus totesi sen perustuslain vastaiseksi.
Georgian parlamentti julisti vuonna 2010 25. helmikuuta neuvostomiehityksen päiväksi.
Autuas Victor III

Paavi Autuas Victor III (n. 1026 – 16. syyskuuta 1087) oli paavina 24. huhtikuuta 1086 – 9. toukokuuta 1087. Hänen oikea nimensä oli Dauferus ja hänen isänsä oli Beneventon prinssi Landolfo V. 30-vuotiaana Dauferus meni Monte Cassinon luostariin ja muutti nimensä Desideriukseksi. Hänestä tuli pian luostarin apotti ja vuonna 1059 Nikolaus II nosti hänet kardinaaliksi.
Desiderius teki monia tärkeitä palveluita paavi Pyhä Gregorius VII:lle, joka kuolinvuoteellaan nimesi Etelä-Italian kardinaaleille Desideriuksen varteenotettavimmaksi seuraajakseen. Hänet valittiin 24. huhtikuuta 1086, mutta oli aidosti vastahakoinen hänelle osoitettua kunniaa kohtaan. Pitkälle venyneen paaviksi vihkimisen jälkeen, joka tapahtui vasta 9. toukokuuta 1087, hän vetäytyi välittömästi Monte Cassinoon. Toscanan kreivitär Matilda houkutteli hänet takaisin Roomaan, mutta oleskelu siellä jäi lyhytaikaiseksi vastapaavi Klemens III ja hänen voimakkaiden kannattajiensa takia. Elokuussa hän piti Beneventossa kirkolliskokouksen, jossa Klemens III julistettiin pannaan, maallikoiden investituura kiellettiin ja sota Afrikassa olevia saraseeneja vastaan julistettiin. Kirkolliskokouksen aikana Victor sairastui ja vetäytyi Monte Cassinoon, jossa hän kuoli syyskuun 16. päivä.
Aleksandr Gribojedov

Aleksandr Sergejevitš Gribojedov (ven. Александр Сергеевич Грибоедов; 15. tammikuuta (J: 4. tammikuuta) 1795 Moskova – 11. helmikuuta (J: 30. tammikuuta) 1829 Teheran) oli venäläinen diplomaatti, näytelmäkirjailija ja säveltäjä. Hänen venäläisiä aristokraatteja pilkkaava näytelmänsä Haittaa järjestä (Горе от ума, Gore ot uma) on Venäjällä kaikkein suosituin näytelmä kautta aikojen.
Sveitsinajokoira

Käyttäytyminen ja luonne

Rotu on oppivainen, herkkä ja uskollinen, ja se kiintyy herkästi omistajaansa. Sillä on kuitenkin voimakas metsästysvietti ja sitä jalostetaan vielä nykyäänkin tätä tarkoitusperää ajatellen, joten se ei sovi pelkäksi seurakoiraksi. Lisäksi aktiivisena ja eloisana koirana se kaipaa virikkeitä ja toimintaa. Työkoirana sveitsinajokoira on erittäin hyvä ajokoira, joka ajaa haukkuen jopa villisikoja.

Ranskalainen juranajokoira

Vaikka aito sveitsiläinen st. hubert-tyypin juranajokoira onkin kuollut sukupuuttoon, ehtivät ranskalaiset jalostaa siitä oman versionsa. Vuonna 2003 Ranskan Kennelliitto Société Centrale Canine tunnusti tämän muunnoksen omaksi rodukseen nimeltä bruno saint-hubert français eli "ranskalainen saint-hubert-tyypin juranajokoira", ja määrittelee sen alkuperämaaksi rodun historiasta huolimatta Ranskan. Sen sallittu säkäkorkeus on täsmälleen sama sveitsinajokoiran kanssa. Väriltään se on juranajokoiran tapaan aina parkinruskea, jolla on musta mantteli.
Ford Transit (1994)

Neljännen sukupolven Ford Transitia valmistettiin vuosina 1994–2000.

Turvallisuus etusijalla

1990-luvun puoliväliin tultaessa turvallisuusasiat tulivat yhä tärkeämmiksi automarkkinoilla, minkä seurauksena Transiteihin tuli saataville turvatyynyt. Suomessa kuljettajan turvatyyny oli vakio- ja matkustajan lisävaruste. Toinen merkittävä turvallisuusratkaisu oli keskimmäisen istumapaikan kolmipisteturvavyö, joka oli aikansa pakettiautoissa edistyksellinen. Keväästä 1995 lähtien myös kaikissa pikkubussimalleissa oli kolmipisteturvavyöt jokaisella istumapaikalla.

Moottorit

Pinto-bensiinimoottorit alkoivat pikku hiljaa käydä jo vanhentuneiksi, ja henkilöauto-osastolla Ford olikin siirtynyt jo käyttämään nykyaikaisempia DOHC-moottoreita. Tämäntyyppisessä moottorissa on kaksi nokka-akselia avaamassa imu- ja pakoventtiileitä, ja joka sylinteriä kohden on kaksi venttiiliä, eli siis venttiileitä on yhteensä kahdeksan. Suuremman tehon ja puhtaampien pakokaasupäästöjen kustannuksella nousivat valmistuskulut, mutta kilpailukyvyn säilyttämiseksi ei vanhoja moottoreita haluttu enää Transitissa käyttää. Jotta uudet DOHC-moottorit mahtuisivat moottoritilaan, oli rintapelti muotoiltava kokonaan uusiksi. Tämä johti myös siihen, että lämmityslaitekin oli uusittava, ja samalla päätettiin vaihtaa koko kojelautakin uuteen. DOHC-moottorin iskutilavuus oli 2,0 litraa ja teho 114 hevosvoimaa. Dieselmoottori pysyi samana, mutta se koki pieniä uudistuksia, ja tarjolla oli nyt neljä tehovaihtoehtoa (70/75/85/100 hv).