google/wiki40b huggingface dataset:
Ruto

Ruto on saamelaisen muinaisuskon pahan henkilöitymä, joka kuitenkin tunnettiin lähinnä länsisaamelaisilla. Se ei ollut varsinaisesti jumala vaan tautidemoni, joka lähetti ihmisille sairauksia. Noitarummuilla sitä kuvasi hevonen tai ratsastajahahmo.
Sanan etymologia on epävarmaa, mutta itse uskomus saattaa olla varhaista perinnettä. Sille löytyy vastineita muun muassa monilta Siperian kansoilta. Ruto-uskomukseen on saattanut myöhemmin liittyä monia lainattuja elementtejä skandinaavien Odinista ja kristillisestä paholaisajattelusta.

Toiminta ja riitit

Ruto oli saamelaisessa uskomusperinteessä pahan henkilöitymänä. Se ei ollut varsinaisesti jumala vaan ennemminkin tautidemoni. Jens Kildalin 1700-luvulla keräämien tietojen mukaan Ruto lähetti ihmisille sairauksia. Niistä yritettiin päästä eroon uhraamalla Radienille. Jos tästä ei ollut apua, Rutolle uhrattiin kokonainen hevonen hautaamalla se maahan. Hevonen uhrattiin, jotta Ruto voisi ratsastaa sillä kotiinsa Rotaymoon. Gustav Ränkin mukaan hevonen ei varsinaisesti ollut uhri vaan transitioriitti, jossa sairaus siirrettiin hevoseen ja sen kanssa hautaan. Tällaiselle toiminnalla tiedetään olevan siperialaisia vastineita.
Ruto-uskomukset ovat saattaneet olla laajempiakin. Thomas von Westenin tietojen mukaan saamelaiset palvelivat sekä Radienia että Rutoa. Ruto olisi ollut yöllisten toimintojen kannalta merktitävässä asemassa, ja Rutoa ei olisi palveltu vain sairaustapauksessa.
Ruto esiintyy vain läntisillä aurinkokeskeisillä noitarummuilla. Se on aina kehällä olevia symboleita vastapäivään lukien mahdollisimman kaukana taivaanjumala Radienista, ja sen symboli on hevonen tai ratsastajahahmo. Radienin ja Ruton merkkien välissä on vielä eräänlainen ”seinä”, niin sanottu ristbalkes-kuvio (”kristityn polku”). Sen paikka Radienin ja Ruton välissä on haastavasti tulkittavissa, eikä pystytä varmuudella sanomaan kumpaan se enemmän liittyy.

Tausta

’Ruto’-sanan etymologia on epävarmaa. Sitä on usein pyritty yhdistämään germaaniseksi lainaksi oletutusta ’rutto’-sanasta. Se on kuitenkin tunnettu lähinnä länsisaamelaisille. Jos sanan alkuperä liittyy sanaan ’rutto’, niin se saattaa olla peräisin länsisaamelaisia kohdanneesta ruttoepidemiasta, jonka aiheuttama kollektiivinen järkytys olisi nostanut Ruton painoarvoa jumalkuvastossa.
Rutoa on pidetty lainattuna elementtinä, mitä korostaa saamelaisille vieras hevossymboliikka. Vanhemmassa kirjallisuudessa se yhdistetään skandivaaien Odiniin. Ruto on yhdistetty myös kristillisvaikutteiseen paholaishahmoon, mutta saamelaisille on muita myöhäisiä hahmoja paholaista vastaavaan rooliin. Ajatus tautidemonista tai yleisemmin tuhoavien voimien hallitsijasta voi kuitenkin olla arkaainen. Sille löytyy vastineita muun muassa mareilta, udmurteilta ja samojedeiltä. Vaikka perusajatus hahmosta voikin olla vanha, sen ympärille on myöhemmin saattanut liittyä aineksia sekä Odinista että kristinuskon paholaisesta.
Tšoir

Tšoir on Govisümberin provinssin pääkaupunki Mongoliassa. Kaupungin väkiluku oli 7 588 vuonna 2002. Ilmasto on Mongolialle tyypillinen: talvet ovat kuivia ja kylmiä, kun taas kesät ovat kuumia ja sateisempia.   Kaupungissa on polytekninen koulu. Tšoir sijaitsee Trans-Mongolian rautatien varrella.
Nykyinen Tšoir on perustettu neuvostoaikaisen sotilastukikohdan paikalle. Tšoirin kehittämisestä kiinnostuneet australialaiset sijoittajat ovat perustaneet kaupungin alueelle pohjavesien vedenlaatua tarkkailevan verkoston. Tšoirissa on myös 450-paikkainen vankila.
HMS Hugin (1910)

Palvelus

HMS Hugin osallistui laivaston mukana maan puolueettomuuden valvontaan sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja romutettiin 1949.
Wedding Album

Taustaa

Edellisen albumin julkaisun jälkeen John sai virallisesti avioeron Cynthiasta. Vuoden 1969 alussa John ja Yoko menivät naimisiin ja lähtivät häämatkalle Amsterdamiin, Alankomaihin. Siellä he järjestivät ”bed-in”-tapahtuman, mielenilmauksen jossa Lennon ja Ono istuivat sängyllä, puhuivat rauhasta ja vastailivat toimittajien kysymyksiin aiheesta. The Beatlesin äänitykset olivat tuolloin tauolla ja Lennon ja Yoko tekivät hotellissa ollessaan jälleen kokeellista avantgarde-musiikkia. He äänittivät hääalbumiaan maaliskuussa häämatkansa aikana ja se viimeisteltiin huhtikuussa Abbey Roadin studioilla Lontoossa. Albumi oli heidän ”hääalbuminsa” ja se kantoikin nimeä Wedding Album. Albumin kannessa John ja Yoko ovat hääasuissaan, vastavihittyinä. Albumi sijoittui pykälän edeltäjäänsä paremmin, ollen Amerikan albumilistalla 178. sijalla. Albumi oli myös Lennonin viimeinen kokeellinen albumi, ja tämän jälkeen hän palasi melodisen musiikin, rockin ja popin pariin.
Emiliano Viviano

Ura

Viviano aloitti uransa Bresciassa kaudella 2004–2005, mutta vietti kyseisen kauden lainalla Cesenassa. Palattuaan takaisin Bresciaan hän vietti seurassa neljä kautta ollen joukkueen ykkösvahtina jälkimmäiset kolme kautta.
Tammikuussa 2009 Viviano siirtyi yhteissopimuksella Interiin, mutta joukkue myi hänet heinäkuussa 2009 Bolognaan, jossa Viviano pelasi ensimmäistä kertaa Italian pääsarjassa. Hänen ensimmäinen Serie A -ottelunsa oli 22. elokuuta 2009 Fiorentinaa vastaan. Ottelu päättyi 1–1. Kahden kauden jälkeen Inter osti Vivianon takaisin joukkueeseensa heinäkuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Viviano siirtyi Palermoon.
Daniel Palillo

Daniel Palillo (s. 1981 Helsinki) on suomalainen taiteilija ja suunnittelija.  
Palillo perusti nimeään kantavan vaatemalliston vuonna 2008. Daniel Palillo -merkin vaatteita myytiin yli 30 eri maassa. Eniten jälleenmyyntiä mallistolla oli Kiinassa, Japanissa, Koreassa sekä Yhdysvalloissa. 
Palillon asuja ovat käyttäneet muun muassa Lady Gaga, Wiz Khalifa, Rita Ora ja Jessie J sekä useat Kpop-tähdet, kuten G-Dragon, 2NE1 ja EXO   Hänet palkittiin Vuoden vaatesuunnittelijana vuonna 2014.
Palillo lopetti oman mallistonsa tekemisen vuonna 2015 keskittyäkseen taiteelliseen työskentelyyn. Sittemmin Palillon töitä on esitelty museoissa ja gallerioissa ympäri maailman.
Erik Johan Andelin

Erik Johan Andelin (18. toukokuuta 1804 Hollola – 9. heinäkuuta 1893 Tohmajärvi) oli suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Andelinin vanhemmat olivat Hollolan Uskilan kylän Anttilan rusthollari Alexander Simonsson (k. 1822) ja Eva Kristina Mattsdotter. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1823. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1826. Andelinista tuli teologian kunniatohtori 1857.
Andelin oli armovuodensaarnaajana Iisalmessa 1826 ja Kuopion triviaalikoulussa vt. kollegana vuodesta 1828, ylempänä kollegana vuodesta 1829 ja konrehtorina vuodesta 1835. Hänestä tuli Tohmajärven kirkkoherra 1841 ja hän sai rovastin arvon 1846. Andelin oli vt. lääninrovastina 1848 ja vakinaisena lääninrovastina 1862–1884. Hän oli Kuopion tuomiokapitulin jäsenenä 1870–1876 ja hän oli viimein Suomen papiston seniori eli vanhin virassa ollut pappi. Andelin oli Tammikuun valiokunnan jäsenenä 1862 ja osallistui säätyvaltiopäiville 1867 ja 1877–1878. 
Andelin oli naimisissa 1833–1891 Henriette Sofia Blomin (k. 1891) kanssa. Heidän poikiaan olivat molempien oikeuksien tohtori Alexander Andelin (1836–1890), Kuopion yksityisen ruotsalaisen yhteiskoulun opettaja Karl August Andelin (1838–1898), kihlakunnantuomari Emil Achates Andelin (1848–1907) ja palvakuutusasiamies Lars Robert Kasimir Andelin (1846–1902).
Lumefantriini

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa lumefantriini on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee poolittomiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi öljyihin. Lumefantriini on heikosti emäksistä. Lumefantriini on kiraalinen yhdiste ja molemmat sen enantiomeereista ovat lääkeaineena aktiivisia. Lumefantriinin Plasmodium-suvun malarialoisiota tappava vaikutus perustuu siihen, että se estää hemipolymeraasientsyymin toimintaa. Tämän seurauksena alkueläinten soluihin kertyy niille myrkyllistä protoporfyriini IX:n ja raudan kompleksia. Lumefantriinia käytetään yhdessä artemeetterin kanssa ja se annostellaan tablettina suun kautta. Yhdistelmä on teholtaan hyvä erityisesti alueilla, joilla meflokiini on menettänyt tehoaan vastustuskyvyn kehittymisen vuoksi.

Haittavaikutukset

Lumefantriinin ja artemeetterin yhdistelmä on yleensä hyvin siedetty. Mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huimaus ja ruuansulatuskanavan oireet.
Spomenik Neznanom junaku

Spomenik Neznanom junaku (serb. Споменик Незнаном јунаку) (suom. Muistomerkki tuntemattomalle sankarille) on muistomerkki Avala-vuoren päällä lähellä Belgradin kaupunkia Serbiassa. Muistomerkki valmistui vuonna 1938. Muistomerkki on rakennettu muistoksi ensimmäisessä maailmansodassa kuolleille serbialaisille. Muistomerkin rakensi Ivan Meštrović.
Kohokirjoitin

Kohokirjoitin on käsikäyttöinen laite, jolla tehdään koholla olevista kirjaimista muodostuvia etikettejä tarrataustaiselle muovinauhalle. Tunnetuin kohokirjoittimien tuotemerkki on Dymo. Laite perustuu korkopuristukseen ja kaksi värikerrosta sisältävään muovinauhaan: kirjainkuvion puristaminen tuo nauhan päällimmäisen värikerroksen alta esiin toisen värin kirjainten kohdalle, jolloin tekstistä tulee helposti luettavaa.
Kohokirjoittimen keksi 1950-luvun lopulla yhdysvaltalainen Rudolph Hurwich (1921–2014), joka perusti keksintönsä pohjalle Dymo-nimisen pörssiyhtiön. Dymon sai vuonna 1978 omistukseensa ruotsalainen Esselte, joka myi sen amerikkalaiselle Newell Rubbermaid -yhtiölle vuonna 2005.
Kohokirjoittimet ovat 1990-luvulta alkaen korvautuneet sähköisesti toimivilla tarrakirjoittimilla. Kohokirjoittimella tehty etiketti saattaa kuitenkin säilyttää luettavuutensa tarrakirjoitinetikettiä paremmin: jos värit haalistuvat tai etiketin pinta likaantuu, kohokuvio voi silti olla luettavissa. Käsikäyttöinen kohokirjoitin ei myöskään ole riippuvainen paristoista tai verkkovirrasta tarrakirjoitinten tapaan.

Kirjoittimen toimintaperiaate

Kohokirjoitin on muodoltaan pistoolia muistuttava käsityökalu, jonka näkyvin osa on kahdesta päällekkäisestä levystä muodostuva kirjasinkiekko. Kiekon ylälevyn sisäpinnassa on kirjoitusmerkkien muotoisia painaumia ja alalevyn sisäpinnassa vastaavia kohoumia. Muovinauha kulkee kiekon levyjen välitse, ja kädensijasta puristamalla kiekon ylä- ja alalevy puristuvat yhteen ja taivuttavat muovinauhaan kirjainmerkin muotoisen kuvion. Taivutus tuo muovinauhasta esiin alemman värikerroksen kirjainten kohdalta, jolloin tekstiin saadaan eri väri kuin etikettinauhan pohjaväri. Kirjoitusmerkit ovat kiekossa aakkos- ja numerojärjestyksessä, ja kulloinkin tarvittava merkki valitaan kiekkoa käsin pyörittämällä. Kohokirjoittimilla kirjoittaminen on näin paljon hitaampaa kuin ne syrjäyttäneillä tarrakirjoittimilla, joissa yleensä on QWERTY-näppäimistöä muistuttava tai aakkosjärjestyksessä oleva näppäimistö.

Kohokirjoitinteksti populaarikulttuurissa

Kohokirjoitinten kulmikkaat ja karkeat suuraakkoset ja niille selkeän kehyksen muodostava teippipinta olivat suosittu typografinen tyylikeino erityisesti 1980- ja 1990-luvulla suositussa grunge-tyylin graafisessa suunnittelussa. Kirjainten pohjalta suunniteltiin muun muassa kirjaintyypit nimeltä Punch-label ja Plastique.
Johdannaissuure

Johdannaissuure on suure eli on jonkin asian tai esineen mitattava ominaisuus, joka määritellään perussuureiden sekä mahdollisesti muiden johdannaissuureiden avulla yksinkertaisilla laskutoimituksilla kuten tulon, osamäärän ja murtopotenssien avulla. Perussuureita ovat pituus , massa , aika , sähkövirta , lämpötila , ainemäärä  ja valovoima . Perussuureiden yksiköitä kutsutaan perusyksiköiksi. Johdannaissuureiden yksiköitä voidaan kutsua johdannaisyksiköiksi.
Johdannaisuureiden määrä on loputon, sillä äärelliselläkin määrällä perussuureita voidaan määritellä runsaasti uusia johdannaissuureita. Jos uusia johdannaissuureita johdetaan käyttäen saatuja johdannaissuureita, kasvaa lukumäärä äärettömän suureksi. Siksi kattavaa luetteloa mahdollisista johdannaissuureista ei voida antaa.
Laura Järnefelt

Laura Järnefelt (1904 Tuusula – 17. syyskuuta 1985) oli suomalainen kuvataiteilija.
Järnefelt opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1924–1925. Académie Othon Frieszissa ja Académie Colarossissa Pariisissa 1926 sekä Accademia Inglesessa ja Lipinskyssa Roomassa 1928 ja 1932.
Järnefelt on tehnyt monumentaalimaalauksen Maisema Kakkovuorelta Pielaveden Säästöpankkiin ja lisäksi lukuisia muotokuvia, joita on muun muassa Helsingin yliopistossa, Järvenpään kaupungilla ja Teknillisessä korkeakoulussa (Aalto yliopisto).
Jiaobei

Jiaobei (筊杯 jiǎobēi; Wade-Giles: chiao p'ai; kantoninkiina: gaau bui; hakka-kiina: gau bui, kau pui; bambukuppi) on kiinalainen ennustamisväline. Jiaon tarkoitus on antaa yksinkertainen ”kyllä”- tai ”ei”-vastaus. Jiaobei-ennustaminen on yksi lengbu- (冷卜lěngbǔ ) eli kylmäennustusmuodoista, joka on peräisin ajalta ennen Zhou-dynastiaa.

Jiaot

Jiaot (= bambupalat) ovat kaksi hieman pavun, kuun tai sarven kärjen muotoista palasta. Alun perin jiaot olivat eläimen sarven puolikkaat. Nykyään ne ovat tavallisesti halkaistun bambupalan tai bambun juuren puoliskot, mutta voivat olla myös arvokkaammasta puusta tai jadesta tehtyjä. Palojen toinen puoli on litteä (yin), toinen kupera (yang).
Temppeleissä ja kotialttareilla on oikeat jiaot. Arkikäytössä kaksi kolikkoa korvaavat ne.

Menetelmä

Jiaon heittäminen (擲筊 zhìjiǎo; kantoninkiina: zaak; hakka-kiina: chit) suoritetaan yleensä polvi-istunnassa. Kysymys muotoillaan selkeästi. Käsistä muodostetaan kuppi, johon palat otetaan. Kädet nostetaan otsan tai leuan eteen samalla kun keskitytään kysymykseen. Sitten palat päästetään putoamaan maahan ja katsotaan miten päin ne asettuvat.
Ville Lampinen

Ville Lampinen (s. 12. joulukuuta 1994) on suomalainen 400 ja 800 metrin juoksija. Hän edustaa vantaalaista Kenttäurheilijat-58:aa ja häntä valmentaa Pekka Nurmi.
Kalevan kisoissa Lampinen on voittanut 800 metrillä SM-kultaa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017, hopeaa vuonna 2019 sekä pronssia vuosina 2013 ja 2018. Hän on voittanut kultaa myös 400 metrillä vuonna 2014 silloisella ennätyksellään 47,85, vuonna 2016 uudella ennätysajalla 47,51 ja vuonna 2017 ajalla 48,20 sekä saanut hopeaa 2019. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Lampinen on 4 × 400 metrin viestijuoksussa voittanut kultaa vuonna 2017 sekä pronssia vuosina 2016 ja 2019. 4 × 800 metrin viestijuoksussa hän sai pronssia vuonna 2017. Sisäratojen SM-kilpailuissa Lampinen on saavuttanut 400 metrillä kultaa vuosina 2012 ja 2015 ja pronssia vuonna 2013. Vuonna 2015 hän voitti kultaa myös 800 metrillä.
Lampinen karsiutui 800 metrin alkuerissä Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 hän osallistui 4 × 400 metrin viestiin, jossa Suomi putosi alkuerissä. Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän eteni 800 metrillä välieriin. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui saman matkan alkuerissä.
Syksyllä 2015 Lampinen aloitti opinnot Villanovan yliopistossa Yhdysvalloissa. 16. tammikuuta 2016 hän juoksi New Yorkissa 800 metrillä uuden halliennätyksensä 1.50,71. Aika on Suomessa 22-vuotiaiden ikäluokassa kaikkien aikojen kolmanneksi paras Niklas Rehulan (1985) ja Ari Suhosen (1987) jälkeen.
Olga Lavonius

Olga Erika Lavonius, o. s. Simelius (4. huhtikuuta 1876 Haukipudas – 16. marraskuuta 1948 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja suomentaja.
Lavoniuksen vanhemmat olivat nimismies Jaakko Simelius ja Matilda Amanda Slottsberg. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Tampereen tyttökoulusta vuonna 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1907. Lavonius opiskeli Wolfenbüttelin opettajaseminaarissa 1893-1894 ja teki opintomatkoja muun muassa Pariisiin ja Jenaan. 
Lavonius toimi Tampereen kauppakoulussa kieltenopettajana 1896–1902 sekä Tampereen suomalaisessa yhteiskoulussa saksan- ja ranskankielen opettajana 1902–1908 ja koulun johtajana 1906–1908. Hän oli sen jälkeen Tampereen klassillisessa lyseossa uusien kielten kollegana, sittemmin vanhempana lehtorina 1908–1916.
Lavonius oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1922 ja 1926–1930. Hän oli Näsijärvellä vuonna 1929 uponneen höyrylaiva Kurun avustustoimikunnan, sittemmin säätiön johtokunnan puheenjohtajana.
Olga Lavonius oli naimisissa vuodesta 1908 insinööri, vuorineuvos Magnus Lavoniuksen kanssa.
Hou Hanru

Hou Hanru (kiin. 侯瀚如, Hóu Hànrú, s. 1963 Kanton, Kiina) on kiinalaissyntyinen taidekuraattori, joka on asunut Ranskassa ja nyttemmin Yhdysvalloissa, jossa hän toimii San Francisco Art Institutessa. Hän on toiminut useiden taidetapahtumien kuraattorina ja on kirjoittanut taiteesta runsaasti artikkeleita ja kirjoja.
Hou Hanru on suorittanut taidehistorian loppututkinnon Kiinan taideoppilaitoksessa Pekingissä. Hän muutti Kiinasta pois pakolaisena 1990 ja on asunut 16 vuotta Ranskassa ennen Yhdysvaltoihin muuttoaan vuonna 2006. Hän toimii kansainvälisten kulttuurilaitosten konsulttina ja on toiminut kansainvälisten taidepalkintojen palkintolautakunnan jäsenenä.
Hou Hanru on kuratoinut muun muassa Istanbulin kansainvälisen biennaalin 2007. Hänet on kutsuttu valitsemaan Ars Fennica -palkinnon saaja 2008.Hän on käynyt Suomessa ensi kerran 1990-luvun puolivälissä kuratoidessaan kiinalaisen nykytaiteen näyttelyn Porin taidemuseoon.
Hou Hanrua kiinnostavat kaupungistuminen ja globaalistuminen, ja niissä taiteen tehtävä on hänen mukaansa toimia kriittisenä äänenä.
Potkiaiset

Potkiaiset ovat lukion 2. vuoden oppilaiden abiturienteille penkinpainajaisten edellä järjestämät juhlat. Juhlan tarkoituksena on kuvainnollisesti potkia abit ulos lukiosta, jotta 2. vuoden opiskelijoista tulee koulun vanhimmat. Potkiaiset vaihtelevat koulujen mukaan.
Potkiaisia järjestetään myös kuudennella sekä yhdeksännellä luokalla.
Helenelunds IK

Historia

Helenelunds IK perustettiin vuonna 1928 alun perin IK Stjärnan-nimellä, mutta seura vaihto nimekseen Helenelunds IK vuonna 1929. Seuran toiminta-alue on Tukholman pohjoispuoolinen Sollentunan alue.
Seuran lajeja ovat olleet yleisurheilu, nyrkkeily, jääpallo, jalkapallo ja hiihto. Myöhemmin myös jääkiekko ja pöytätennis. 1990-luvulla lajeihin tuli vielä salibandy. Nykyään seura on keskittynyt jääpalloon. Seura jakautui 1990-luvulla Helenelunds IK Footboll- ja Helenelunds IK Bandy-seuroiksi. Helenelunds IK Football yhdistyi edelleen IFK Sollentunan kanssa vuonna 2008 ja muodosti Sollentuna Fotboll IF:n ja jatkofuusioiden myötä Sollentuna FK:ksi.
Helenelunds IK pelasi ensimmäisen kerran toiseksi korkeinta sarjaa kaudella 1976-1977, joka silloin oli Bandytvåan-nimellä. Seura pelasi 1980-luvulla kolmanneksi korkeinta eli Divisioona 2:ta ja toiseksi korkeinta eli Divisioona 1:tä. Seura karsi ylempään sarjaan eli silloiseen Allsvenskaniin kausina 1979-1980, 1980-1981, 1985-86, 1991-1992 sekä jokainen kausi kaudesta 1997-1998 alkaen kaudelle 2003-2004.

Seura 2000-luvulla

Ennen kautta 2002 Helenelunds IK yhdistyi tukholmalaisen AIK Bandyn kanssa ja pelasi HIK/AIK-nimellä toiseksi korkeinta sarjaa eli Divisioona 1:tä. Yhdistyminen ei onnistunut, ja niinpä Helenelunds IK jatkoi pelaamista kaudella 2003-2004 2. Divisioonaa. Kaudella 2007-2008 seura pelasi jälleen toiseksi korkeinta sarjaa eli nykyistä Allsvenskania. Seura pysyi sarjassa, mutta seuraavana kautena seura putosi Allsvenskanista. Seuraavan kerran Helenelunds IK nousi Allsvenskaniin kaudeksi 2015-2016.
Payment Highway

Teknisiä yksityiskohtia

Payment Highway on PCI DSS-sertifioitu järjestelmäkokonaisuus.  Payment Highway toimii kokonaisuudessaan Amazon Web Services-pilvipalvelussa, joka mahdollistaa palvelun skaalautuvuuden käyttäjän tarpeen mukaan. 
Payment Highwaylle on tuotettu integraation mahdollistavat julkiset rajapinnat ja kirjastot JVM (mm. Java), NodeJS ja PHP ympäristöihin.

Asiakkaat

Payment Highwayta käyttävät palveluissaan muun muassa Pizza-Online, Pins, Maksuturva, OP Checkout Finland . Payment Highway on ensimmäinen suomalainen maksupalvelu, johon on integroitu Danske Bankin MobilePay maksustapa.
Kosovo Turkvision laulukilpailussa

2013

Kosovo osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Ergin Karahasan kappaleella "Şu Prizren". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Karahasan pääsi jatkoon ja sijoittui viimeiseksi 151 pisteellä.

2014

Vuonna 2014 Kosovo vetäytyi kilpailusta.

2015

Vuonna 2015 Kosovo osallistui uudestaan Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin laulaja Tolga Kazaz kappaleella "Sevmek günah mıdır?". Finaalissa Kazaz sijoittui neljänneksitoista 141 pisteellä.
Enontekiön kirkko

Kirkkorakennus

Enontekiön kirkko on rakennettu vuosina 1951–1952 tiilestä ja betonista.  Kirkon eteläpuolella on erillinen, noin 30 metriä korkea hoikkarakenteinen kellotorni. Tornin ja varsinaiseen kirkkorakennuksen välillä on katos.
Kirkko rakennettiin edellisen, Lapin sodassa vuonna 1944 tuhoutuneen kirkon tilalle. Yhdysvalloista, Amerikan luterilaisilta kirkoilta saatiin huomattava lahjoitus kirkon rakentamiseksi.

Sisätilat

Kirkkosali on kolmilaivainen ja muotokieleltään pelkistetty. Sen vaikuttavin osa on taiteilija Uuno Eskolan 1951 tekemä alttariseinä Taivaaseen astuva Jeesus siunaa Lapin kansaa. Teos, joka on noin 14 metriä korkea ja alhaalta noin 8,7 metriä leveä,  peittää lähes koko päätyseinän.  Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta, joka siunaa Lapin maata ja kansaa. Teoksen pohja, tunturimaisema, on tehty freskotekniikalla ja hahmot, lapinpukuinen mies ja nainen sekä jutaava porotokka, ovat mosaiikkityötä. Kirkon kattokruunut ovat Paavo Tynellin suunnittelemat. Saarnastuolin puuveistokset on tehnyt taiteilija Mikko Hovi. Punahonkainen kastepöytä on Lapin rajavartioston 3. komppanian lahjoittama ja kirkon urut on saatu lahjoituksena Länsi-Saksasta vuonna 1958.
Kirkkoa on kunnostettu ulkoa 2005 ja sisältä vuonna 2006. Se on vuotuisten Hetan musiikkipäivien keskeisiä konserttipaikkoja.

Aikaisemmat kirkot ja seurakunnan vaiheita

Perimätiedon mukaan Enontekiön ensimmäinen kirkko on rakennettu 1600-luvulla Rounalaan, paikkaan joka on noin 20 Kilometriä etelään Kilpisjärveltä ja noin 7 kilometriä  Könkämäenosta Ruotsin puolelle. Enontekiöstä tuli Jukkasjärven seurakunnan kappeliseurakunta 1673. Seuraava kirkko on rakennettu 1600-luvun alussa Markkinaan, Lätäsenon suuhun. Huonokuntoinen kirkko on uusittu samalle paikalle. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1747. Haminan rauhassa 1809 Suomen ja Ruotsin välinen raja vedettiin kulkemaan pitkin Tornion- ja Muonionjokea. Raja jakoi silloisen Enontekiön seurakunnan kahtia. Suomen puolelle jäänyt osa muodosti Muonion kanssa Muonionniskan seurakunnan. Seurakunnan pääkirkko oli Muoniossa. Markkinan kirkko purettiin 1827 ja sen hirret uitettiin pitkin Muonionjokea Palojoensuuhun ja kirkko pystytettiin sinne. Enontekiön seurakunnasta tuli kappeliseurakunta 1856 ja 1864 kappeliseurakunnan keskuspaikaksi määrättiin Hetta, jonne valmistui uusi kirkko 1865. Se oli seurakunnan viides kirkko, joka sittemmin tuhoutui sodassa 1944. Enontekiön seurakunta oli itsenäistynyt 1918.