google/wiki40b huggingface dataset:
Achille Emana

Seurajoukkue

Emana aloitti pelaajauransa Euroopassa Valencian junioriakatemiasta. Vuonna 2000, hän siirtyi Toulousen riveihin, viettäen kauden vielä Toulousen junioriakatemiassa. Seuraavana kautena Emana liittyi Toulousen edustusjoukkueeseen ja nosti nopeasti itsensä hyvillä oteillaan avauskokoonpanoon hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Emanaa pidettiin "uutena Michael Essieninä" jatkuvien vakuuttavien otteiden perusteella. Tämä herättikin kiinnostusta muun muassa Ranskan suurseuroissa Olympique Lyonnaissa ja Olympique de Marseillessa.
Vuonna 2007 Emanaa yhdistettiin vahvasti Englannin Valioliigassa pelanneeseen Portsmouthiin, jossa pelasi muitakin afrikkalaissyntyisiä pelaajia. Emanan siirtyminen Englantiin osoittautui kuitenkin mahdottomaksi, sillä hänelle ei myönnetty työlupaa. Lopulta, hän teki Toulousen kanssa vuoteen 2010 kestävän jatkosopimuksen.
Keväällä 2008 muutamat eurooppalaiset seurat ilmoittivat olevansa kiinnostuneita Emanasta, joukossa olivat muun muassa englantilaisseurat West Ham United ja Newcastle United, sekä espanjalainen Sevilla ilmoitti myös olevansa kamerunilaisen perässä.
11. kesäkuuta 2008 ilmoitettiin, että Real Betis ja Toulouse käyvät neuvotteluita Emanan siirtymisestä Espanjaan. 22. heinäkuuta Emana sai varmistuksen siirrolleen Betisiin arviolta noin 7 miljoonan euron siirtosummalla. Ensimmäisen maalinsa Emana teki Betisissä ottelussa Mallorcaa vastaan, joka päättyi lopulta Betisin 3–0-voittoon.
Emana edusti espanjalaisseuraa kolmen kauden ajan, jonka aikana hän pelasi 91 ottelua ja teki niissä 34 maalia. Kaudet 2009–2011 joukkue pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
11. elokuuta 2011 hän teki sopimuksen saudiarabilaisseura Al-Hilalin kanssa. Joukkue maksoi hänestä 4,5 miljoonan euron siirtokorvauksen.

Maajoukkue

Emana oli Kamerunin maajoukkueen mukana vuoden 2003 Maanosaliittojen cupissa, kuten myös vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän palasi Kamerunin maajoukkueeseen vuonna 2008, ja oli mukana jälleen vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Kamerun selviytyi aina finaaliin asti, mutta hävisi finaalin Egyptille jääden hopealle.
Hän edusti maataan niin ikään vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuissa kuin myöhemmin kesällä pelatuissa maailmanmestaruuskilpailuissa.
Super high frequency

SHF (super high frequency) on mikroaaltojen taajuusalue välillä 3–30 GHz.
SHF-alueella radioaallot etenevät suoran etenemisen mallin mukaan. Antennien välillä on oltava näköyhteys.  Aallonpituus on 10–1 cm, eli antennit saadaan erittäin pieniksi tai kohtuullisella antennilla, halkaisija metriluokkaa, saadaan erittäin suuria vahvistuksia. Tällöin säteily suuntautuu pieneen tilaan. Em. mahdollisuus tekee mm. tutkan mahdolliseksi. Samalla kyseisen suuren vahvistuksen antavat antennit ovat tämän aaltoalueen yhteyksien edellytys. Tästä syntyy taas vaikeus etenkin siirtyvässä käytössä suunnata antenni vasta-asemaan.
Suuntaaviin antenneihin perustuvien linkkien havaitseminen, kuuntelu ja häirintä on suuntaavien antennien vuoksi erittäin vaikeaa. Muun muassa Yhdysvaltojen MSE-viestijärjestelmä käyttää 15 GHz:n lyhyen kantaman (n. 8 km) linkkejä (down the hill) esikunnan ja korkeammalla olevan alueellisen viestikeskuksen tai kaukolinkin välillä.
Alueen alapäätä (3–5 GHz) käytetään myös ns. troposfäärisirontayhteyteen eli tropolinkeissä. Tämä yhteys perustuu alle 10 kilometrin korkeudessa oleviin ilmakehän pyörteisiin ja muihin epätasaisuuksiin, jotka sirottavat niihin osuvan SHF-alueen säteilyn.
Sää alkaa vaikuttaa ensimmäisen kerran tällä alueella, lähinnä sateen muodossa. Voimakas sade vaimentaa sähkömagneettista säteilyä niin paljon, että yhteys saattaa katketa.
Vladimir Petljakov

Vladimir Mihailovitš Petljakov (ven. Влади́мир Миха́йлович Петляко́в; 1891–1942) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. 
Petljakov syntyi Sambelkin kylässä Donin kasakoiden alueella Venäjällä vuonna 1891. Hän opiskeli teknikoksi Taganrogin opistossa. Vuosina 1917–1918 hän toimi teknikkona Moskovan yliopiston aerodynamiikan laboratoriossa, jota johti Nikolai Žukovski, ja samalla opiskeli siellä valmistuen vuonna 1922. 1921–1936 Petljakov työskenteli TsAGI-instituutissa, jota johti Andrei Tupolev. 
Vuonna 1936 Petljakovista tuli oman suunnittelutoimistonsa johtaja. Tähän aikaan oli uusille johtajille kysyntää, koska vanhemmat lentokoneinsinöörit oli vangittu 1930-luvun puhdistuksissa. Hän alkoi suunnitella kokometallisia lentokoneita ja kehitti monia alan tekniikoita. Petljakov johti ensimmäisten raskaiden pommikoneiden, kuten TB-1:n ja TB-3:n suunnittelua vuosina 1930–1935 ja nelimoottorisen Petljakov Pe-8 -pommikoneen ja Petljakov Pe-2 -syöksypommikoneen suunnittelua 1939–1940. 
Hän kuoli lento-onnettomuudessa Arzamasissa tammikuussa 1942.
Vladimir Petljakov sai Stalin-palkinnon vuonna 1941 ja Leninin kunniamerkin.
ABC2

Aiheesta muulla

Virallinen sivusto
Garrett Hardin

Garrett Hardin (1915 – 2003) oli biologi, joka tuli tunnetuksi vuonna 1968 julkaistulla artikkelillaan "Yhteislaidunten tragedia". Kirjoituksessaan Hardin kuvasi tilannetta, jossa karjankasvattajat käyttävät yhteistä laidunmaata, mutta heidän karjansa tuottamat kustannukset koituvat pääasiassa muiden maksettaviksi. Ongelman voi periaatteessa yleistää kaikkia rajallisia luonnonvaroja koskevaksi.
Päivi Kautto-Niemi

Päivi Kautto-Niemi (s. 17. marraskuuta 1952 Äänekoski) on suomalainen iskelmälaulaja.
Päivi Kautto-Niemen laulajanura alkoi TV2:n Hiltuset-ohjelmasta. Hiltuset-yhtyeen jäsenenä hän esiintyi Laulunsekainen soittotunti -nimisessä ohjelmassa. Hänen levytysuransa sooloartistina alkoi sanoittaja-tuottaja Vexi Salmen johdolla Finnlevyssä. Kautto-Niemen ensimmäinen levytys Sunny äänitettiin keväällä 1977. Varsinainen läpimurto tuli kappaleella ”Liljankukka”, joka oli diskoversio vanhasta Toivo Kärjen tangosta. Kautto-Niemen uran isoin hitti oli ”Suoraan suoneen”, joka on Juha Vainion suomeksi sanoittama versio laulaja Judy Cheeksin hitistä ”Mellow lovin”. Kautto-Niemen muita tunnettuja 1970-luvun levytyksiä ovat ”Palaa”, ”Sillä siisti”, ”Miksi jouduit sä naimisiin” sekä Syksyn sävel -kilpailussa vuonna 1979 neljänneksi sijoittunut ”Pakoon”. Päivi Kautto-Niemi julkaisi Finnlevy-kautenaan kolme albumia vuosina 1977–1979.
1980-luvulla Kautto-Niemen levytystahti hiljeni. Keväällä 1984 hän teki paluun levymarkkinoille uuden Mikä tämä leikki on -nimisen levyn myötä.  Vuonna 1985 hän oli mukana Syksyn sävelessä kappaleella ”Sadun maailma”, joka sijoittui seitsemänneksi. 
Päivi Kautto-Niemen uudempia levytyksiä ovat muun muassa ”Kuinka sua kaipaan” (”Wild World”), ”Sä katseellasi saat” (Maggie Reillyn ”Everytime We Touch”) ja ”Tuuli alla siipien” (Bette Midlerin ”Wind Beneath My Wings”).
Kautto-Niemi on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri Jyväskylän yliopistosta.
Tilaelementti

Tilaelementti on rakennuselementti, jossa on valmiiksi rakennettuna vähintään ylä- ja alapohja, sekä päätyseinät. Elementissä voi olla myös sivuseinät joko osittain tai kokonaan. Elementti muodostaa itsessaan tai yhdessä muiden kanssa toiminnallisen kokonaisuuden.
Tilaelementtejä on kolmea perustyyppiä: elementti joko muodostaa itse rakennuksen tai huomattavan osan sitä, elementti on viipalemainen osa rakennusrunkoa, tai se on rakennuksen sisään asennettava itsenäinen rakennusosa.

Tilaelementtien valmistus ja valmiusaste

Tilaelementti rakennetaan tehtaassa ja kuljetetaan kokonaisena rakennuspaikalle, jossa yleensä perustus ja tarvittavan talotekniikan liitännät on rakennettu valmiiksi. Elementit pyritään yleensä rakentamaan tehtaalla mahdollisimman valmiiksi, jolloin rakennuspaikalla ei välttämättä tarvita muuta kuin elementtien paikalleenasennus ja taloteknisten liityntöjen kytkentä. Asennus käy varsin nopeasti, omakotitalon tilaelementit asennetaan tyypillisesti vajaassa päivässä.
Täydellisimmillään tilaelementti on tehty sisä- ja ulkopuolelta pintamateriaaleja myöten valmiiksi: väli- ja ulko-ovet, ikkunat, kiintokalusteet, tapetoinnit ja laatoitukset asennettuna, ulkoverhous samaten maalauksia ja pellityksiä myöten.

Tilaelementtituotannon edut ja haitat

Tilaelementtituotanto mahdollistaa rakennuksen valmistamisen siellä, missä resursseja – työvoimaa ja materiaaleja – on helpoiten ja taloudellisimmin saatavilla. Myös laatu voidaan pitää tasaisena paikallarakentamista helpommin, koska rakentaminen ei ole riippuvaista sääoloista. Koska perustukset, rakennuksen tekniset liitännät ja itse rakennus voidaan rakentaa samaan aikaan lyhentää tilaelementtituotanto olennaisesti hankkeen läpimenoaikaa. Toisaalta myös hankkeen kustannukset ovat tarkemmin tiedossa, sillä elementtiurakan hinta on yleensä kiinteä ja lyhyt rakennusaika vähentää kustannusriskejä.
Haittoina voidaan nähdä tilaelementtien kuljetus. Kuljetus ja asennusnostot vaativat itse rakenteelta tavanomaista parempaa lujuutta muodonmuutoksia vastaan. Itse kuljetus voi vaatia erikoisjärjestelyjä ja erikoiskalustoa, ja kuljetuskustannukset voivat olla varsin suuret.
Alexander Hacke

Alexander Hacke (s. 11. lokakuuta 1965 Berliini) on saksalainen kitaristi, basisti ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstä Einstürzende Neubauten -yhtyeessä. 
Hacke on ollut kuuluisassa kokoonpanossa neljätoistavuotiaasta eli vuodesta 1980. Hänellä on ollut myös sivuprojekteja; ensimmäinen täysimittainen sooloalbumi Filmarbeiten julkaistiin vuonna 1992. 
Hacke oli aiemmin naimisissa näyttelijä-laulaja Meret Beckerin kanssa, ja vuonna 2006 hän solmi uuden avioliiton Danielle de Picciotton kanssa.
Moskovan Kreml

Moskovan Kreml (ven. Московский Кремль) on Moskovan keskustassa sijaitseva historiallinen linnoitus, kreml, jossa sijaitsevat merkittävimmät Venäjän hallintoelimet. Kremlissä sijaitsevat presidentin virka-asunto ja senaatti. Sen pinta-ala on 27,5 hehtaaria.
Kremlin historiallisia nähtävyyksiä ovat lukuisat kirkot, kuten Uspenskin katedraali, Tsaarin kanuuna, Tsaarin kello ja Kremlin tornit, joista Spasskaja-torni on tunnetuin. Kremlin kompleksi on yksi Unescon maailmanperintökohteista Venäjällä.
Useita merkkihenkilöitä on haudattu Kremlin muuriin tai sen edessä olevaan kalmistoon, kuten Josif Stalin, Leonid Brežnev ja Otto Wille Kuusinen. Muurin vieressä Punaisen torin reunalla sijaitsee Leninin mausoleumi.
Isolla kirjoitetulla nimellä Kreml viitataan usein metonyyminä Venäjän valtionjohtoon, nykyään erityisesti Moskovan kremlin alueella toimivaan Venäjän presidentinhallintoon. Kylmän sodan aikana länsimaissa harjoitettua Neuvostoliiton johdon toiminnan ja ajattelun tutkimusta alettiin kutsua kremlologiaksi. Termi on käytössä edelleen.

Historia

Moskovan Kremlistä on merkkejä jo 1000-luvulta. Aikanaan Kreml toimi Moskovan ruhtinaskunnan ja myöhemmin koko Venäjän hallinnollisena keskuksena. Vuosina 1366–1368 linnoitus rakennettiin uudelleen kivestä. Vuonna 1703 Pietari Suuri siirsi pääkaupungin ja hallinnon Pietariin. Kremlistä tuli uudelleen hallinnollinen keskus vuonna 1917, jolloin Leninin bolševikkihallitus siirsi hallinnon ja myöhemmin pääkaupunkiuden Moskovaan. Tämän jälkeen Moskovan Kreml toimi Neuvostoliiton hallinnollisena keskuksena. Nykyisin Kreml toimii Venäjän federaation hallinnollisena keskuksena.
Little Barrier Island

Historia

Saarella on ollut maoriasutusta arviolta vuosilta 1350-1650.
Saari julistettiin kokonaisuudessaan Uuden-Seelannin ensimmäiseksi luonnonsuojelualueeksi vuonna 1895.

Maantiede

Saari sijaitsee 18 kilometrin päässä Great Barrier Islandista, 80 kilometrin päässä pääkaupunki Aucklandista.
Saari on ympyrän muotoinen ja sen pinta-ala on noin 30,83 km². Korkein kohta on Mount Hauturu 722 metriä merenpinnasta. Saari on vulkaanista alkuperää, ja koostuu jyrkistä kukkuloista ja mäistä lukuun ottamatta lounaisosaa, jossa on 0,27 km²:n kokoinen, Te Maraeroaksi kutsuttu, tasainen alue.

Luonto

Noin kolmasosa saaren metsistä kaadettiin karjan laidunmaaksi ennen luonnonsuojelualueeksi julistamista, mutta metsistö on suojelun jälkeen uudistunut lähes entiseen tilaansa. Saari on nykyään lähes vapaa vieraslajien aiheuttamasta kadosta metsille, ja saarella kasvaa yli 400 alkuperäislajistoon kuuluvaa kasvia. Toisaalta saarella kasvaa noin 150 eri vieraslajikasvia, joista pääosa painottuu alueille, joilla on ihmisten toimintaa.
Saarelta poistettiin villeinä eläneet kissat vuonna 1980 ja polynesianrotat vuonna 2004, mikä on edesauttanut useiden alkuperäislajien lukumäärän kasvamista, muun muassa wetojen sekä eri lintulajien määrä on kääntynyt kasvuun. Saari toimii myös erittäin uhanalaisten kakapojen suojelukohteena.
Mesityylioksidi

Ominaisuudet

Mesityylioksidi on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Hajultaan yhdiste on makeahko ja muistuttaa piparmintun tai hunajan tuoksua. Mesityylioksidi liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Mesityylioksidin reaktiot ovat tyypillisiä tyydyttymättömille karbonyyliyhdisteille ja esimerkiksi Michael-additiot eli konjugaattiadditiot ovat tyypillisiä. Yhdisteen kaksoissidos voidaan pelkistää selektiivisesti vedyttämällä, jolloin muodostuu metyyli-isobutyyliketonia. Hapen vaikutuksesta mesityylioksidin joukkoon muodostuu orgaanisia peroksideja. Mesityylioksidi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdiste on tyydyttyneitä ketoneja myrkyllisempi ja voi vaurioittaa keuhkoja, maksaa ja munuaisia.
Pumit

Historia

Pumeja pidetään historiallisten qiangien jälkeläisinä, jotka muuttivat tiibetin ylängöltä etelään 600-luvulta lähtien. Song-dynastian aikana pumit ja muut tiibetiläisten ja kiinalaisten välillä asuneet kansat tunnettiin nimellä xifan. Nämä kansat yhdistivät paimentolaisuutta ja maanviljelyä, ottaen voimakkaita vaikutteita tiibetiläisiltä naapureiltaan. Mongolien Kublai-kaanin hyökätessä Yunnanissa sijainnutta Dalin kuningaskuntaa vastaan monet pumit palvelivat hänen armeijassaan ja asettuivat tätä kautta Yunnaniin. Tullen alueelle verrattain myöhään he asettuivat asumaan korkealle vuoristoseudulle pieniin kyliin muiden etnisten ryhmien, kuten naxien, baiden ja mosojen alueille. Alueita hallitsi useimmiten tusi eli paikallinen heimopäällikkö, jonka asetti virkaansa Kiinan hovi. Joillakin alueilla tuseina toimi pumeja. Sichuanin Mulissa muodostui 1600-luvulla pieni autonominen lamalainen kuningaskunta, jonka tusi oli myös paikallisen buddhalaisen luostarin päälama. Pumeista käytettiin termiä xifan aina kommunistien valtaantuloon saakka vuonna 1949. Tuolloin aloitettiin etnisten ryhmien kartoitus, jolloin Yunnanin "xifanit" määriteltiin pumeiksi, mutta suurin osa Sichuanin puolella asuneista xifaneista määriteltiinkin tiibetiläisiksi.

Kulttuuri

Suurin osa pumeista asuu vuoristoisella maaseudulla vain harvojen asuessa kaupungeissa. Pieni osa miehistä on luostareissa. Pumit kasvattavat esimerkiksi maissia, vehnää ja kasviksia. Suurella osalla on myös kotieläimiä, kuten sikoja, vuohia, kanoja ja muutamia nautoja. Sichuanin puolella osa pumeista työskentelee valtion omistamilla laidunmailla, joilla kasvatetaan jakkeja. Pumin kieli voidaan jakaa kolmeen eri murteeseen ja pumien identiteetti on yleensä kytköksissä pikemminkin näihin murreryhmiin kuin käsitteeseen pumeista yhtenä etnisenä ryhmänä. Kolme murretta ovat phzomi, phzome ja tshomi. Heidät voidaan edelleen myös jakaa mieslinjaisiin klaaneihin. Suurin osa pumeista on lamalaisia, johon on liittynyt myös joitakin vaikutteita luonnonuskoista.
Vladimir Kokkinaki

Ura

Kokkinaki liittyi vuonna 1925 puna-armeijaan. Vuonna 1928 hänet otettiin koulutukseen Leningradin lentokouluun. Toisen lentokoulun käytyään hän siirtyi laivuepalvelukseen vuonna 1931 ja toimi muutaman vuoden 11. hävittäjälentolaivueessa. Vuonna 1932 Kokkinaki valittiin koelentäjäksi. Ensimmäinen testattava kone oli rynnäkkökone Kotšerigin-Gurevitš TŠ-3.
Kokkinaki saavutti korkeuslentämisen maailmanennätyksen, 14 575 metriä, 21. marraskuuta 1935 Polikarpov I-15 -hävittäjälentokoneella. Kokkinaki saavutti myös muita maailmanennätyksiä. Iljušin Il-2 oli hänen koelentämistään koneista kuuluisin ja eniten valmistettu. Hän jatkoi koelentämistä toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin sen aikana kenraalimajuriksi. Viimeisen maailmanennätyksensä hän teki vuonna 1960 lentäessään Iljušin Il-18 -koneella 10 000 kilogramman hyötykuormalla 5 018 kilometriä keskinopeudella 693 kilometriä tunnissa.
Hänen veljensä Konstantin Kokkinaki oli myös koelentäjä.

Palkinnot

Vuonna 1961 hänestä tuli FAI:n varapuheenjohtaja ja vuonna 1966 FAI:n puheenjohtaja.
Kokkinaki sai kahdesti Neuvostoliiton sankarin palkinnon ja yhden Leninin kunniamerkin.
Toivo T. Pohjala

Elämä

Pohjalan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Pohjala ja Aino Lyydi Kangasniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1950 ja suoritti agronomin tutkinnon 1956. Vodesta 1955 lähtien Pohjala viljeli Harjavallan Torttilassa sijaitsevaa sukutilaansa ja toimi myös Rikkihappo Oy:n Harjavallan tehtaiden valtiontarkastajana 1956–1975.
Kokoomuksen kansanedustajana Pohjala oli vuosina 1975–1987 edustaen Turun läänin pohjoisesta vaalipiiriä. Maa- ja metsätalousministerinä hän toimi Holkerin hallituksessa 1987–1991. Pohjala oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa. Lisäksi hän oli mukana kunnallispolitiikassa Harjavallan kunnan-, kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsenenä 1961–1972 ja 1977–1986. Vuosina 1965–1972 Pohjala oli valtuuston varapuheenjohtaja.
Vuosina 1993–1994 Pohjala toimi MTK:n vt. puheenjohtajana tehtävää hoitaneen Heikki Haaviston siirryttyä maa- ja metsätalousministeriksi. Ministerin arvonimen hän sai vuonna 2001.

Perhe

Pohjala oli naimisissa Maija-Liisa Martinantin kanssa 1956–1980. Erottuaan hän avioitui kansanedustaja Sinikka Linkomiehen kanssa vuonna 1983. Pohjalalla oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan.
Liettuan puolalaiset

Historia

Puolalaisia on asunut Liettuan alueella monen vuosisadan ajan. Suhde puolalaisten ja liettualaisten välillä on monimutkainen. Puola ja Liettua olivat yhdistyneinä Puola-Liettuan valtioliiton aikana, mutta liitto lakkautettiin Puolan jaoissa. Molemmat maat saivat itsenäisyyden ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1920 erimielisyys Vilnan omistuksesta johti Puolan–Liettuan sotaan, joka johti Vilnan liittämiseen Puolaan. Riita Vilnasta kärjistyi Neuvostoliiton käytettyä valtaansa Vilnan liittämiseksi Liettuan neuvostotasavaltaan toisen maailmansodan jälkeen. Kysymys Vilnan alueesta kärjistyi uudelleen Liettuan itsenäistyttyä vuonna 1990, mutta alue pysyi Liettuan hallussa. Kiistasta huolimatta Puola kannatti suuresti Liettuan itsenäistymistä ja oli yksi ensimmäisistä maan itsenäisyyden tunnustaneista valtioista. Näin oli huolimatta Puolassa syntyneistä peloista, jotka liittyivät liettuanpuolalaisten kohteluun Liettuan itsenäistymisen jälkeen.

Tilastotiedot

Vuoden 2001 väestönlaskennassa Liettuan 3 350 400 asukkaasta 234 989 oli puolalaisia. Puolalaiset käsittävät 6,74 % väkiluvusta ollen näin Liettuan suurin etninen vähemmistö. Liettuan toiseksi suurin vähemmistö ovat venäläiset. Suurin osa liettuanpuolalaisista asuu Vilnan alueella. 216 012 puolalaista eli vuoden 2001 väestönlaskennassa Vilnan läänin alueella käsittäen läänin väkiluvusta 26 %. Liettuan pääkaupungissa Vilnassa asui 101 526 puolalaista käsittäen 19,3 % kaupungin väkiluvusta. Kunnallispiireistä puolalaisia asui eniten Vilnan kunnallispiirissä (61,3 % väkiluvusta) ja Šalčininkain kunnallispiirissä (79,5 % väkiluvusta).

Kielet

Vuoden 2001 väestönlaskennan 234 989 puolalaisesta 187 918 (80 %) sanoi puhuvansa puolaa äidinkielenään. 22 439 puolalaista (9,5 %) sanoi äidinkielensä olevan venäjä ja 17 233 liettuan. 6 279 puolalaista (2,7 %) eivät kertoneet äidinkieltään. Loput 0,5 % ilmoittavat puhuvansa montaa eri äidinkieltä.
Kiran Shah

Kiran Shah (s. 28. syyskuuta 1956 Nairobi, Kenia) on lyhytkasvuinen kenialainen stuntmies ja näyttelijä. Shah on esiintynyt mm. elokuvissa Narnian tarinat: Velho ja leijona, Tumma kristalli ja Kadonneen aarteen metsästäjät. 
Shah on lyhytkasvuinen, sillä hänen pituudekseen on ilmoitettu 126.3 cm. Guinessin ennätysten kirjan mukaan hän on myös maailman lyhin stuntmies.
Iiro Sopanen

Ura

Sopanen on Kiekkoreippaan kasvatti. Hän oli kaudella 2006–2007 joukkueen B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+31=45, joilla Sopanen jakoi koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssin viidennen sijan Ilveksen Matias Soinnun ja Ässien Matias Peltomäen kanssa. A-junioreissa hän vaihtoi Pelicansin paitaan.
Kaudella 2008–2009 Sopanen debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä runkosarjaottelua. Suurimman osan kaudestaan Sopanen pelasi Pelicansin A-nuorissa, joiden paras pistemies, maalintekijä (Topias Rädyn kanssa) ja syöttäjä hän oli tehoilla 15+22=37. Kaudella 2009–2010 Sopanen kärsi loukkaantumisista ja pelasi A-nuorten SM-liigan runkosarjassa vain 11 ottelua. Hän oli pelikunnossa kuitenkin kevään 2010 karsintasarjassa, jossa kuusi ottelua toivat kymmenen osumaa, joilla Sopanen voitti karsintasarjan maalipörssin. Huhtikuussa 2010 hän teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa.
Sopanen vietti kauden 2010–2011 lähinnä lainalla Mestis-joukkue Heinolan Kiekossa, jossa tulokaskausi toi 33 runkosarjaottelussa tehot 10+12=22. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Pelicansin A-nuorissa. Kausi 2011–2012 Sopasella meni suurimmaksi osaksi pilalle loukkaantumisten takia. Hän pelasi syyskaudella Peliitoissa (ent. HeKi) vain 11 ottelua, mutta toipui pelikuntoon taas loppukaudella. Kaudella 2012–2013 Sopanen jatkoi Heinolassa vuoden mittaisella sopimuksella. Hänen kautensa jäi jälleen lyhyeksi loukkaantumisten takia ja Sopanen pelasi vain 11 runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Sopanen siirtyi Suomi-sarjajoukkue Kokkolan Hermekseen. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2014 hän palasi loppukaudeksi sarjatasoa ylemmäs Mestikseen ja siirtyi Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Saman vuoden elokuussa Sopanen kävi try-outilla Peliitoissa, mutta jäätyään ilman sopimusta hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella hollolalaiseen III-divisioonajoukkue HC Giantsiin. Sopanen oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi II-divisioonaan, jossa hän jatkoi pelejään kaudella 2015–2016, kunnes loukkaantumiset päättivät lopulta Sopasen pelaajauran toistaiseksi.
Kaudella 2018-2019 Sopanen palasi jääkiekon pariin siirtymällä 1 vuoden mittaisella sopimuksella III-divisioonassa pelaavaan Hernesaaren Näätiin.

Muuta

Sopasen isoveli Vili ja pikkuveli Eetu ovat myös pääsarjatason jääkiekkoilijoita. Veljesten isä Jarmo pelasi jääkiekkoa alemmilla sarjatasoilla.
Bakong

Bakong (khmeriksi ប្រាសាទបាគង) on temppeli Kambodžassa lähellä nykyistä Roluosia. Kuningas Indravarman I (hallitsi 877-889) rakennutti sen 881 khmerien valtakunnan silloiseen pääkaupunkiin Hariharalayaan. Bakong on hindulainen Shivalle pyhitetty temppeli.
Bakong oli Hariharalayan päätemppeli. Muodoltaan se oli keinotekoiselle kukkulalle rakennettu temppelivuori, joka kuvasti hindulaisen kosmologian Meru-vuorta. Meru-vuoren tapaan Bakongissa oli viisi porrastettua tasoa tai ”maailmaa”: nagat, garudat, rakshasat, yakshat ja huipulla maharadžat. Khmerien temppeleistä Bakong kuvastaa kaikkein tarkimmin Meru-vuorta.