google/wiki40b huggingface dataset:
Ilja Musin

Ilja Musin (1904–1999) oli venäläinen kapellimestari ja pedagogi. Useat merkittävät kapellimestarit opiskelivat hänen johdollaan Leningradin (Pietarin) konservatoriossa, mukaan lukien Valeri Gergiev, Juri Temirkanov, Semjon Bitshkov, Vasili Sinaiski ja Leonid Kortshmar sekä nuoremmasta polvesta Sian Edwards ja Tugan Sohiev. Suomalaisista kapellimestareista hänen johdollaan Pietarissa opiskeli Tuomas Ollila, minkä lisäksi Musin piti joitakin mestarikursseja myös Sibelius-Akatemiassa.
Ilja Musin opetti Pietarin konservatoriossa vuosina 1933–1999. Hän teki kansainvälisen läpimurtonsa vasta 92-vuotiaana Lontoon Royal Philharmonic Orchestran kanssa. Musin kirjoitti kolme teosta orkesterinjohtamisesta: Johtamisen tekniikka, Kapellimestarin koulutus ja Elämän oppitunnit.
Kurt Gödel

Elämä

Itävaltalainen Gödel vaikutti Euroopassa asuessaan Wienin piirissä, jossa filosofit ja luonnontieteilijät kiistelivät totuuden olemuksesta. Gödel avioitui Adele Porkertin kanssa vuonna 1938. Toisen maailmansodan alettua Gödel katsoi parhaimmaksi paeta natseja matkustamalla vaimonsa kanssa Venäjän ja Japanin kautta Yhdysvaltoihin. Uudessa kotimaassaan hän asettui New Jerseyn Princetoniin ja aloitti työt Institute for Advanced Studyssa. Gödel asui vaimonsa kanssa New Jerseyssä loppuelämänsä. Yhdysvalloissa Gödel vetäytyi omiin oloihinsa ja karttoi julkisuutta. Princetonin-vuosinaan Gödel ystävystyi Albert Einsteinin kanssa. Einstein hakeutui Gödelin seuraan ja piti häntä vertaisenaan.
Adele Gödel vammautui 1977 eikä enää kyennyt laittamaan ruokaa miehelleen, ja siksi Gödel lakkasi syömästä. Hän kuoli 14. tammikuuta 1978 aliravitsemukseen. Kuollessaan hän painoi hieman alle 30 kiloa.

Muu työ

Vaikka Gödelin epätäydellisyyslause oli mullistava ajatus, kovinkaan tuotteliaana matematiikassa häntä ei voida pitää. Epätäydellisyysteoreeman lisäksi hän julkaisi vain muutaman muun työn, mutta nekin ovat hyvin olennaisia matematiikan kannalta. Gödel todisti muun muassa sen, että valinta-aksiooma ja Cantorin kontinuumihypoteesi eivät ole ristiriidassa joukko-opin aksioomien kanssa. Myöhemmin saatiin osoitetuksi, että näitä kahta aksioomaa ei voida todistaa muiden joukko-opin aksioomien avulla, ja siksi ne ovat muista aksioomista riippumattomia.
Gödel julkaisi muutamia suurelle yleisölle suunnattuja kirjoituksia matematiikan perusteista. Ne olivat ja ovat edelleen hyvin suosittuja, sillä Gödel kykeni esittämään vaikeat asiat hyvin selkeästi ja ymmärrettävästi. Gödeliltä jäi myös useita painokelpoisia julkaisemattomia kirjoitelmia, jotka kuitenkin julkaistiin myöhemmin Gödelin kootuissa teoksissa.
Allodynia

Allodynia (Antiikin kreikan άλλος állos "muut" ja οδύνη odúnē "kipu") viittaa keskushermoston herkistymiseen kivulle, jolloin hermosolujen vaste on kasvanut yleensä kipua aiheuttamattomalle, usein toistuvalle stimulaatiolle. Allodynia voi johtaa kipureaktion syntymiseen ärsykkeistä jotka eivät normaalisti aiheuttaa kipua. Lämpötila tai fysikaaliset ärsykkeet voivat provosoida allodyniaa, joka voi tuntua erilaisina kiputuntemuksina, ja se esiintyy usein loukkaantumisen jälkeen vaurioituneella alueella. Allodynia poikkeaa hyperalgesiasta eli voimistununeesta kipuherkkyydestä, jossa syntyy äärimmäinen kipureaktio ärsykkeeseen, joka on yleensäkin kivulias.

Aiheuttajia

Allodynia on kliininen piirre monissa kivuliaissa sairauksissa, kuten neuropaattisessa kivussa, fibromyalgiassa ja migreenissä. Allodynia voivat aiheuttaa jotkin hermovaurioiden hoitoon käytetyt kantasolu-populaatiot. Yksi staattisen mekaanisen allodynian etiologioista ovat vaurioituneet A-beeta-hermosyyt.
Konrad (Monferrato)

Konrad (n. 1146 – 28. huhtikuuta 1192) oli Monferraton markiisi vuodesta 1191. Hänestä tuli myös Jerusalemin kuningas avioliitolla 1190, joskin virallisesti vasta vuonna 1192. Hän on tunnetuimpia kolmannen ristiretken henkilöitä.
Konradia ei ehditty kruunata, sillä hänet murhattiin huhtikuussa 1192. Jerusalemin uudeksi kuninkaaksi tuli Henrik II, joka vieläpä meni naimisiin Konradin lesken Isabellan kanssa.
Rosmerta

Rosmerta oli Gallian kelttiläisessä mytologiassa tulen, lämmön, hedelmällisyyden ja yltäkylläisyyden jumalatar. Hänen symbolinaan oli runsaudensarvi. Rosmertan puoliso oli maanviljelyksen jumala Esus.
Mélanie Laurent

Tunnustukset

Laurent vastaanotti lupaavimman naisnäyttelijän César-palkinnon elokuvasta Je vais bien, ne t'en fais pas (2006). Vuonna 2008 hänen käsikirjoittamansa ja ohjaamansa lyhytelokuva De moins en moins oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten kuulantyöntö

Aikataulu

Karsintakierrokset kilpaillaan 4. elokuuta. Loppukilpailu käydään 6. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 6. elokuuta.
Jackass: Number Two

Juoni

Jackass: Number Two -elokuvassa ei ole keskeistä juonta, vaan se koostuu yksittäisistä stunteista ja piloista ykkösosan tapaan.
Elokuva alkaa Ennio Morriconen kappaleella The Ecstasy of Gold, jonka aikana pääosissa olevat Jackass-ryhmän jäsenet pakenevat autioitunutta asuinaluetta pitkin heidän perässään juoksevia härkiä. Yksitellen härät niittaavat Jackass-ryhmän jäsenet pois pelistä, kunnes jäljelle jää Johnny Knoxville, joka heittää ilmoille tutun fraasin “Hi, I’m Johnny Knoxville, welcome to Jackass!”, ja elokuvan otsikkoteksti “Jackass: Number Two” ilmaantuu kuvaan. Johnny ei pääse ikkunasta läpi ja härkä puskee hänet läpi.

Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä tätä jatko-osaa ei maksa vaivaa yrittää arvioida normaaleilla kriteereillä, koska se on samanlainen törkyvitseistä ja temppukokeiluista koottu kimara kuin edeltäjänsä Jackass: The Movie (2002). ”Eritteitä ja kakkakeppostelua elokuvassa piisaa siinä määrin, että rainan voisi monimielisesti todeta olevan ihan perseestä.” Elokuvan parasta antia on Valotiestä piilokamerajakso Pahasta papasta, kyseenalaisinta taas eläinten kiusaaminen.
Wei-kuningaskunta

Virallinen nimi Cao-Wei (魏 [wèi], 220-265) oli yksi Kiinassa Kolmen kuningaskunnan kaudella vallasta kilpailleista valtioista. Sen pääkaupunkina toimi Luoyang.
Han-dynastian rappeutuessa Kiinan pohjoisosat olivat viimeisen Han-keisarin konsulin Cao Caon komennossa. Vuonna 213 hän sai tittelin Wei Gong (Wein herttua) ja kymmenen kaupunkia alueekseen. Alue sai nimekseen "Wein valtio". Jo tuohon aikaan Kiinan eteläosat olivat jaettuna kahden sotapäällikön hallintaan (myöhemmin Shu Han -kuningaskunta ja Wu-kuningaskunta). Vuonna 216 Cao Cao sai nimikkeen Wei Wang (Wein kuningas).
Cao Cao kuoli 220 ja hänen poikansa Cao Pi peri Wein kuninkaan arvonimen ja viran keisarillisena konsulina. Samana vuonna Cao Pi kaappasi keisarillisen valtaistuimen itselleen ja julisti perustaneensa Cao-Wei-dynastian, mutta Shu (Han)-valtion Liu Bei kiisti heti tämän oikeuden valtaistuimeen ja Wu-valtion Sun Quan teki samoin vuonna 222.
Wei valloitti Shu Han-kuningaskunnan 263. Kuitenkin jo vuonna 265 Sima Yan, Wein keisarillinen konsuli, kukisti Wei-dynastian ja perusti Jin-dynastian.
Toivon neitsyt

Toivon neitsyt tarkoittaa kertomusta Neitsyt Marian ilmestymisestä Ranskan Pontmainissa 17. tammikuuta 1871. 
Saksan-Ranskan sodan 1870–1871 päättyessä koettiin Ranskassa Pyhän ja autuaimman Neitsyt Marian ilmestys, jonka huomasi aluksi Barbadette perheen vanhemmat ja kaksi kolmesta lapsesta. Myöhemmin paikalle kerääntyi kylän väki ja pappeja kaukaakin. Ilmestys oli taivaalle ilmestynyt naishahmo, jolla oli sininen asu kenkiä myöten. Asussa oli kullan värisiä tähtiä. Hahmolla oli myös kruunu, jonka alaosassa oli musta nauha. Ilmestyksen on roomalaiskatolinen kirkko dokumentoinut hyvin tarkasti, ja siitä on tehty useita havainnollisia kuvituksia.
Ilmestys ei jäänyt pelkästään vertauskuvalliseksi, vaan siihen liittyi molemminpuolista keskustelua, rukouksia, lauluja, kirjoitettua tekstiä ja tunteita, joista on tarkkoja selostuksia roomalais-katolisen kirkon dokumenteissa. Yksi sanomista kuului näin: Mutta pyydän teitä, rukoilkaa, minun lapseni, Jumala tulee pian kuulemaan teidän rukouksianne, Minun poikani, Minun poikani on odottamassa teitä.
Ilmestys on vaikuttanut kirkkotaiteeseen, ja siitä on syntynyt uusi Neitsyt Marian tyyppi, jolla on kokosininen puku kenkiä myöten ja puvussa kultaisia tähtiä. Lisäksi ilmestyksellä on paikallista merkitystä, sillä ilmestyspaikkakunnalla käy vuosittain noin 200 000 paikallista matkailijaa. Ulkomaalaisia käy lähinnä Saksasta. Kanadassa on nimetty yksi kylä ilmestyksen mukaan: Notre-Dame-de-Pontmain, Quebec. Roomalais-katoliseen kirkon sisäisiin asioihin ilmestyksellä on myös ollut vaikutusta, sillä kirkko pitää ilmestyksiä suuressa arvossa.
Ekososialismi

Ekososialismi on poliittinen aate, jossa yhdistyvät marxismi, sosialismi sekä vihreä aate. Ekososialismin mukaan niin yhteiskunnalliset ongelmat kuin ympäristöongelmat johtuvat kapitalismista ja sen jatkuvasta laajentumispakosta. Ekososialistit kritisoivat monia elitistisiä tai byrokraattisia sosialismin suuntauksia, kuten stalinismia ja maolaisuutta, mutta ovat silti sosialismin kannalla.
Ekososialismissa esiintyy myös ympäristöliikkeen ja sosialismin välisiä ristiriitoja. Monet ekososialistit ovat kritisoineet vihreän liikkeen jäseniä heidän haluttomuudestaan toimia kapitalismia vastaan. Vastaavasti he kritisoivat myös sosialisteja siitä, että he asettavat usein ympäristökysymykset toissijaisiksi. Ekososialisteja on myös itse kritisoitu sosialismin ja vihreän liikkeen yhdistämisestä.

Historiaa

Ekososialismin kehitteleminen alkoi 1970-luvulla ympäristöliikehdinnän myötä, kun Barry Commoner muotoili Kasvun rajat -raportille vastauksen vasemmiston näkökulmasta. 1980-luvulla tärkeitä tapahtumia ekososialismin kannalta olivat mm. aikakauslehti Capital, Nature, Socialism perustaminen.
Koiralammi (Sysmä)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,9 metriä mpy.
Fantasy Ride

Myynti

Ensimmäisellä viikolla albumia myytiin Yhdysvalloissa 81 000 kappaletta ja se sijoittui Billboard 200 -listan kolmossijalle. Nyt albumia on myyty 200 000 kappaletta.
Saarnastuoli

Saarnastuoli tai saarnatuoli on kirkkojen etuosassa oleva erillinen puhujakoroke, josta pidetään saarnoja. Vanhemmissa kirkoissa saarnastuolissa on usein rintasuojus ja kaikukatos.
Saarnastuoli on erillään varsinaisesta alttarista. Sieltä käsin luetaan päivän saarna sekä mahdollisesti myös kirkolliset tiedotukset, muun muassa avioliittoon kuuluttamiset, kuolleiden ja kastettujen nimet sekä viralliset ilmoitukset kirkollisten elinten kokouksista ja muuta tarvittavaa. 
Saarnastuolit tulivat kirkkoihin 1200-luvulla. Vanhimmat saarnastuolit Ruotsin valtakunnassa, ja siten myös Suomessa, ovat 1500-luvulta. 1700-luvulla oli tapana rakentaa saarnastuolit aivan alttarin yläpuolelle kuoriin korostamaan tuolin ja alttarin samanarvoisuutta. Tällainen käytäntö hävisi kuitenkin pian käytöstä ja vuonna 1836 kiellettiin saarnastuolien rakentamien alttarin yläpuolelle.

Ulkosaarnastuoli

Monissa Suomen keskiaikaisissa kivikirkoissa on asehuoneessa ulkosaarnastuoli. Niitä oli etenkin Varsinais-Suomen ja Hämeen kirkoissa. Käynti ulkosaarnastuoliin on esimerkiksi Lohjan Pyhän Laurin kirkossa asehuoneen lounaisnurkasta muurin sisällä olevia portaita. Ulkosaarnastuoli oli käytössä suurina juhlapyhinä, kun kirkko täyttyi. Sieltä myös luettiin maallisen hallinnon alaan kuuluvia tiedotuksia ja kuulutuksia.

Saarnastuolin symboliikka

Saarnastuoli itsessään ei symboloi mitään, mutta siihen on liitetty useita symboleja. Mikäli saarnastuoli on viisikulmainen, on se usein tehty kuvaamaan Jeesuksen viittä salaisuutta: syntymä, kärsimys, ylösnousemus, taivaaseen astuminen ja paluu, joita saarnastuolista pitäisi selittää. Monesti saarnastuolin kirjatelineestä laskeutuu liina, mutta se on vain koriste.
Joissakin kirkoissa pilarissa, jossa saarnastuoli on kiinni, on kuva lain tauluista muistutuksena, että evankeliumin julistuksen pohjana on lain julistus. Kyyhkynen mahdollisessa kaikukatoksessa on Pyhän Hengen vertauskuva ja muistutuksena puhujan johdatuksesta. Ehtoollisen kuvaus saarnastuolissa muistuttaa sanan ja sakramenttien yhteenkuuluvuudesta. Usein saarnastuoleissa on myös kuvattuna evankelistat. Joissakin saarnastuoleissa on vanha tiimalasi, ei vain ajan mittaamista varten, vaan kehottamassa ottamaan ajan rajallisuudesta vaarin.
Heikko happo

Heikko happo on happo, jonka vetyionien tuotantoreaktio eli protolyysi ei tapahdu täydellisesti, vaan happo jää osittain hajonneena tasapainotilaan, toisin kuin vahva happo. Heikon hapon hajoamistuotteena saatava ioni eli konjugaattiemäs on emäksinen, joten se pystyy helposti sitomaan takaisin irronneen vetyionin. Tästä syystä heikon hapon liuoksen vetyionikonsentraatio on aina selkeästi pienempi kuin itse hapon konsentraatio. Heikon hapon vesiliuoksen pH on siis suurempi kuin yhtä väkevän vahvan hapon vesiliuoksen pH.
Heikon hapon määritelmä riippuu ainoastaan hapon kemiasta, eikä liuoksen väkevyydestä. Toisin sanoen heikkoa happoa väkevöittämällä ei saa vahvaa happoa tai vahvaa happoa laimentamalla heikkoa happoa. Monet orgaaniset hapot, kuten erilaiset karboksyylihapot, ovat heikkoja happoja. Heikko happo voi kuitenkin olla syövyttävä aine siinä missä vahvakin. 
Hapot muodostavat kuitenkin vahvuutensa perusteella jatkuvan sarjan, jonka toisessa päässä ovat vahvat hapot ja toisessa päässä heikot hapot. Näin siis heikkojenkin happojen vahvuudessa on eroja; toiset heikot hapot protolysoituvat enemmän kuin toiset, mikä näkyy happojen erisuuruisina happovakioina. Heikkona happona pidetään yleensä happoa, jonka happovakio Kₐ<1. Joskus heikot hapot jaetaan vielä selvästi heikkoihin sekä heikohkoihin happoihin. Heikohkot hapot ovat heikoista hapoista vahvimpia, kuten esimerkiksi vetyfluoridi (HF). Tämä jaottelu on kuitenkin epävirallinen, eikä heikohkojen ja selvästi heikkojen happojen välillä ole selkeää rajaa. 
Vahvatkin hapot ovat eräänlaisia heikkoja happoja, koska niidenkin konjugaattiemästen emäksisyys on havaittavissa, vaikka se onkin äärimmäisen pieni. Yleensä heikolla hapolla kuitenkin tarkoitetaan vain happoja, joiden liuoksissa hajonnutta happoa on vain pieni määrä.
Laskuissa tehdään heikoille hapoille yleensä se yksinkertaistus, että hajoamattoman hapon määrä on sama kuin hapon kokonaismäärä. Vahvimpien heikkojen happojen liuoksista laskettaessa tämä yksinkertaistus voi kuitenkin tehdä merkittävänkin virheen lopputuloksiin.
Nikola Peković

Ura

Peković aloitti koripallouransa KK Budućnost Podgorican juniorijoukkueissa. Sieltä hän siirtyi KK Atlakseen, jossa hän pelasi vuoteen 2005 saakka. KK Atlaksesta Peković siirtyi KK Partizaniin, jossa hän pelasi kolme kautta. Vuonna 2008 hänet valittiin NBA:n varaustilaisuudessa Minnesota Timberwolvesiin varausnumerolla 31, mutta kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Panathinaikosiin kolmen vuoden sopimuksella. Seuran paidassa Peković voitti Euroliigan-mestaruuden, sekä kaksi Kreikan mestaruutta. Pelattuaan seurassa kaksi kautta hän siirtyi vihdoin Minnesotaan. Vuodesta 2014 nilkkavaivat haittasivat pahasti hänen pelaamistaan ja hänen ottelumääränsä jäivät vähäisiksi.
Porvoon Weikot

Historiaa

Kirjailijat K. Heiskanen ja O. Sneeki sekä Porvoon Työväenyhdistys perustivat 7.9.1902 jäsenistönsä keskuuteen voimistelu- ja urheiluseuran, jonka voimisteluharjoitukset alkoivat jo samana syksynä. Harjoituspaikkana toimi aluksi ruotsinkielisen lyseon voimistelusali. Työväenyhdistyksen oma talo valmistui vuonna 1915. Seuran alkuperäinen nimi oli Porvoon Työväen Voimistelu- ja Urheiluseura. Vuonna 1910 seura nimettiin Porvoon Työväen Voimistelu- ja Urheiluseura Weikoiksi. Myöhemmin lajivalikoima laajentui yleisurheilulla, painilla, hiihdolla ja pyöräilyllä. Vuonna 1911 Porvoon Weikot perusti alajaostot Hamariin ja kolme vuotta myöhemmin Kerkkooseen. Nykyisin nämä jaostot tunnetaan Hamarin Elona ja Kerkkoon Eskoina.
Pyöräilytoiminta käynnistyi vuonna 1914. Sisällissodan jälkeen elettiin Weikoissa hiljaiseloa, kunnes vuonna 1919 seuran takavarikoitu omaisuus palautettiin ja työväentalo saatiin taas avattua harjoittelukäyttöön. Vuonna 1922 perustettiin palloilujaos. 1932 toiminta laajeni jääpallolla. Moottoripyöräilyä Weikoissa harrastettiin 1930-luvulle asti, mutta toiminta loppui, koska rahaa pyörien ostoon ei enää löytynyt. Nyrkkeilyssä Weikkojen voimakausi ajoittuu 1940- ja 1950-luvuille. Tuolloin menestystä niitti seuran nykyinen kunniapuheenjohtaja Sulo Manninen. Vuonna 1949 Weikot toivat Porvooseen jääkiekon. Lajia jatkettiin seurassa aina vuoteen 1977 asti.
1960-luvulla Weikoissa yleisurheiltiin, naisvoimisteltiin, hiihdettiin ja pelattiin jalkapalloa sekä jääkiekkoa. Paini ja nyrkkeily olivat tuolloin tauolla vetäjäpulan vuoksi. 1970-luvulla seuran jäsenmäärä lähenteli jopa 700 jäsentä, johtuen aktiivisista jalkapallojunioreista. Tuolloin myös paini palasi takaisin seuran lajivalikoimaan, ja 1980-luvun lopulla myös nyrkkeily. Jalkapalloilu päättyi Weikoissa vuonna 1997, jolloin Porvooseen perustettiin jalkapallon erikoisseura FC Futura. Muutenkin Porvoon Weikot on antanut tilaa muille paikallisille erikoisseuroille, lähteämättä kilpailemaan niiden kanssa harrastajista.
Painissa Porvoon Weikot on saavuttanut useita TUL:n mestaruuksia sekä menneisyydessä että 2000-luvulla. Veljekset Mika ja Ville Turtiainen toivat Porvooseen Japanista sumopainin nuorten joukkuepronssia. Nyrkkeilyssä seuran ehdoton ykkösiskijä on Sulo Manninen. Hän on edustanut Suomea 1950-luvulla viidesti, jopa Helsingin olympiakisoissa. Tällöin tosin varamiehenä. PM-pronssia Manninen sai Göteborgista vuonna 1955. Lopulta Manninen otteli tasan 200 ottelua, koska oli päättänyt, että tämä on hyvä tasaluku.

Nykyinen toiminta

Myös tällä hetkellä tunnetuin suomalaisiskijä Robert Helenius on aloittanut nyrkkeilyuransa Porvoon Weikoissa ja voittanut seuralle mm. kaksi nuorten EM-pronssia. Juhlavuonna 2002 nyrkkeilijät erosivat Weikoista omaksi seurakseen.
Nykyisin Porvoon Weikot on vain painiin erikoistunut seura. Vuonna 2013 Porvoon Weikkojen puheenjohtaja Mika Vuori valittiin Kansainvälisen työväenurheiluliiton CSIT:n painipresidentiksi liiton yleiskokouksessa Bulgarian Varnassa. Vuodesta 2015 lähtien Vuori on toiminut Suomen Painiliiton hallituksen jäsenenä.
Espanjan naisten käsipallomaajoukkue

Espanjan naisten käsipallomaajoukkue edustaa Espanjaa naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on saavuttanut olympialaisissa pronssia Lontoossa 2012 sekä MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2011. EM-kilpailuissa joukkue on saavuttanut hopeaa vuosina 2008 ja 2014.
USS Hartford (SSN-768)

Palveluskäyttö

Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa New Londoniin Connecticutiin.
Tunturikeltaperhonen

Koko ja ulkonäkö

Fennoskandian pohjoisosissa esiintyvän alalajin etusiiven pituus on yleensä 21–24 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 36–45 mm. Siipien yläpuolen pohjaväri on kellan- tai vihertävänvalkoinen. Siipisuonet ovat mustat ja erottuvat selvästi. Etusiiven yläpuolella on harmaanruskea submarginaalijuova, jossa olevat pohjaväriset täplät ovat sulautuneet yhteen. Takasiiven yläpuolella on pieni diskoidaalitäplä. Naaraalla on takasiiven yläpuolella usein jonkun verran enemmän tummaa kehnää kuin koiraalla, siipien submarginaalijuova on leveämpi ja sen täplät erillisempiä.

Levinneisyys ja lentoaika

Tunturikeltaperhonen esiintyy sirkumpolaarisesti Fennoskandian pohjoisosissa, Novaja Zemljalla, Siperian pohjoisosissa, Pohjois-Amerikan pohjoisosissa ja Grönlannissa.
Fennoskandian pohjoisosien alalaji Colias tyche werdandi esiintyy Skandien vuoristossa 66° pohjoispuolella. Suomessa laji esiintyy ainoastaan Enontekiön Kilpisjärven alueen korkeimmilla tuntureilla, etenkin Saanalla ja Mallalla, joilla se on jopa runsas. Lentoaika on Fennoskandian alalajilla kesä–heinäkuussa. Suomessa paras keskimääräinen lentoaika on kesäkuun lopulta heinäkuun puoliväliin.

Elinympäristö ja elintavat

Fennoskandian alalajin elinympäristöä ovat tunturien koivuvyöhykkeen yläpuoliset tunturiniityt ja tunturipaljakoiden niittymäiset kohdat yleensä 500 metrin yläpuolella. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat peuranvirna (Astragalus frigidus) ja tunturikurjenherne (Astragalus alpinus). Lisäksi kasvatuksessa toukka on syönyt valkoapilaa (Trifolium repens).
Kevin Whately

Kevin Whately (s. 6. helmikuuta 1951 Newcastle upon Tyne) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa rooleissa niin teatterilavalla, televisiossa kuin elokuvissakin.
Televisiorooleista tunnetuimmat lienevät Neville Hope sarjassa Näkemiin vaan, muru!, lääkäri Jack Kerrush sarjassa Elämä käsissä, sekä ylikonstaapeli Robbie Lewis Komisario Morsessa. Sarja päättyi vuonna 2000 päähahmon kuolemaan, mutta myöhemmin Whatelyn roolia on jatkettu spin-off-sarjassa Komisario Lewis.
Whately esiintyi myös elokuvassa Englantilainen potilas.
Wolfgang Makatsch

Wolfgang Makatsch (16. helmikuuta 1906 Zittau – 23. helmikuuta 1983 Bautzen) oli saksalainen lintutieteilijä.
Makatsch työskenteli sekä Helgolandin lintuasemalla että Rossittenin lintuasemalla. Valmistuttuaan biologiksi hän vuonna 1967 esitti kirjoituksessaan Kein Ei gleicht dem anderen (Yksikään muna ei ole toisen kaltainen) teorian, että valkoinen munan väri on evolutiivisesti munan alkuperäisin väri, koska matelijoiden munat ovat valkoisia. Suojaväritys petoja ja pesärosvoja vastaan on ainoa syy munan väreille.
Makatsch matkusteli laajalti ja keräsi matkoillaan yli 30 000 munan kokoelman. Kokoelma on eräs laajimmista Saksassa, ja se on sijoitettu Dresdenin Staatliches Museum für Tierkundeen.
Makatsch oli tuottelias kirjoittaja. Hänen tuotantonsa käsitteli lähinnä lintujen määrittämistä ja munia.
Ange Leccia

Ange Leccia (s. 19. huhtikuuta 1952 Barrettali, Ranska) on Korsikalla syntynyt ranskalainen nykytaiteilija. Hän työskentelee erityisesti valokuvauksen ja videon parissa. Leccia asuu ja työskentelee Pariisissa ja Korsikalla.
Leccia opiskeli kuvataiteita Panthéon-Sorbonnen yliopistossa. Alkujaan hän harjoitti sekä maalaustaidetta että valokuvausta, mutta suuntautui 1980-luvulla valokuvaukseen ja videoon .
Leccia luennoi Cergy-Pontoisen taidekorkeakoulussa (ENSAPC). Hän myös ohjaa nuorten taiteilijoiden tutkimusta Palais de Tokyo'ssa Pariisissa.
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli lyhytfilmi, Stridura, vuonna 1980. Joulukuussa esitettiin 2004 hänen elokuvansa Azé, jonka hän teki vuonna 1999. Siinä korostuivat valo- ja äänitehosteet kuten aiemmissa lyhytelokuvissa Île de beauté (Kauneuden saari) (1996) ja Gola (2000), jotka hän teki yhdessä Dominique Gonzalez-Foersterin kanssa.
Leccia käyttää itse töistään mieluummin asetelma- kuin installaatio-nimitystä, koska se viittaa avoimeen ja väliaikaiseen .
Leccian töitä on esillä useissa kansainvälisissä museoissa (mm. Guggenheim-museo New Yorkissa, Pompidou-keskus Pariisissa, Hiroshiman kaupungin taidemuseo).
Suomessa Ange Leccian töitä on ollut esillä Ars95-taidenäyttelyssä Helsingissä.
M/S Beachy Head

Käyttöhistoria

17. huhtikuuta 2003 alus luovutettiin Andrew Weir Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Tämän jälkeen Transfennica vuokrasi aluksen. 18. huhtikuuta Beachy Head aloitti liikennöinnin reitillä Lyypekki–Hanko–Paldiski. Kesäkuussa 2006 belgialainen Cobelfret vuokrasi aluksen. Heinäkuun alussa Beachy Head siirtyi Antwerpenin ja Göteborgin väliseen liikenteeseen. 5. heinäkuuta 2006 alus aikarahdattiin Stora Enson liikenteeseen reitille Kotka–Göteborg. Vuoden 2009 alusta alus siirtyi Finnlinesin liikenteeseen.