google/wiki40b huggingface dataset:
Primitiivinen taide

Primitiivinen taide tarkoittaa luonnonkansojen taidetta ja esihistoriallisen ajan taidetta. Toisinaan primitiivisellä taiteella tarkoitetaan kaikkien länsimaille vieraiden kulttuurien taidetta. Kansantaide muistuttaa primitiivistä taidetta, mutta vain osa siitä on primitiivistä. Primitiivisen taiteen ensisijaiset alat ovat naamiot ja kuvanveisto, ja sen pääalueita ovat olleet erityisesti Afrikka (Egyptiä lukuun ottamatta), Australia ja Oseania.

Tyylipiirteitä

Verrattuna sivistyskansojen taiteeseen primitiivinen taide on maaginen ja voimakkaasti tyylitelty. Primitiiviselle taiteelle on tunnusomaista symmetria, rytmiikka, toisto ja naivismi. Perspektiivi poikkeaa länsimaisesta. Primitiivisessä taiteessa kuvataan mitä tiedetään. Samaan tapaan luolamaalauksissa yleinen röntgentyyli näyttää ultrarealistisesti enemmän kuin on ulkoisesti nähdään, kuten olentojen luurangot ja sisäelimet. Primitiivinen taide sisältää tavallisesti esittäviä muotoja, joilla on maagista ja myyttistä merkitystä. Myös abstrakteilla ornamenteilla on symboliarvo.
Primitiivisessä taiteessa on maagista ja mytologista ainesta. Usein sillä on rituaalista tarkoitusta, esimerkiksi metsästysmagiaan liittyen. Taide toimii myös tiedon siirtäjänä tai kirjoituksen korvikkeena. Primitiiviset veistokset kuvaavat tavallisesti esi-isiä, jumalia ja muita kulttihahmoja. Veistosten materiaaleina on käytetty muun muassa puuta, metallia, kiveä, norsunluuta ja savea. Tunnetuinta kaksiulotteista primitiivistä taidetta ovat kivikauden luolamaalaukset ja kalliotaide. Maalausten ohella primitiivistä taidetta ovat kaiverrukset, punonta- ja kudontatyöt sekä tatuoinnit.

Primitiiviset yhteisöt ja niiden määrittely

Primitiivistä taidetta erehdytään helposti pitämään kehittymättömämpänä kuin länsimaista. Nykyisten luonnonkansojen taidetta ei kuitenkaan voi verrata esihistorialliseen taiteeseen, koska se on käynyt läpi yhtä pitkän kehityksen kuin länsimainen kulttuuri.
Kulttuurin primitiivisyys määritellään usein rakennusteknisin perustein. Siinä suhteessa primitiivinen yhteisö elää pienissä yksiköissä ja tilapäisissä luonnonmateriaaleista valmistetuissa majoissa tai teltoissa, eikä kiveä tai savitiiltä käytetä rakennusmateriaalina. Primitiivisyyden perusteena voi olla myös ruoanhankintatapa, jolloin primitiivisiä ovat vaeltavat metsästäjä-keräilijät, kuten Australian aboriginaalit, samoin paikasta toiseen liikkuvaa viljelyä harjoittavat.
Logicomix

Logicomix: Nerouden ja hulluuden rajalla (engl. Logicomix: An Epic Search for Truth) on vuonna 2009 ilmestynyt sarjakuvaromaani, joka kuvaa logiikan kehitystä 1900-luvun alussa päähenkilönä Bertrand Russell. Teoksen ovat käsikirjoittaneet Apostolos Doksiadis ja Khristos H. Papadimitriou ja kuvittaneet Alekos Papadatos ja Anne di Donna.
Kertomuksessa esiintyvät muun muassa Gottlob Frege, Georg Cantor, Ludwig Wittgenstein, Kurt Gödel. Teoksen lopussa lainataan Aiskhyloksen Oresteiaa.
Antti Rytkönen

Antti Juhani Rytkönen (alun perin Anders Johan Rytkönen, 17. heinäkuuta 1870 Kuhmoniemi – 19. joulukuuta 1930 Huopalahti) oli suomalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra, lääninrovasti Aron Johan Rytkönen ja Natalia Wilhelmina o.s. Europaeus.
Rytkönen kirjoitti ylioppilaaksi 1892, valmistui filosofian kandidaatiksi 1897 ja filosofian maisteriksi 1900. Hän kierteli runonkeruumatkoilla Liperin kihlakunnassa 1893 sekä Uudellamaalla 1893 ja 1895. Runot julkaistiin SKVR:n niteissä. Rytkönen toimi Etelä-Pohjanmaan kansanopiston rehtorina Ilmajoella 1898-1899 sekä Lahden kansanopiston opettajana.

Perhe

Puoliso: Olga Maria o.s. Söderman 1872-1943
Lapset:
Ahti Aarno Rytkönen 1899-1989 Leksikografi, lehtori, professori h.c.
Tapio Antero Rytkönen 1900-1973 Toimitusjohtaja (Oy Grahn Ltd ja Kalso Oy)
Unto Nyyrikki Rytkönen 1902-1994 Diplomi-insinööri
Marja-Maija Natalia Ouni, o.s. Rytkönen 1906-1986 Konttoristi
Nekrologeja

Nekrologeja on turkulaisen Juhani Branderin kolmas proosateos. Se on satiirinen kokoelma humoristisia muistokirjoituksia kuvitteellisista henkilöistä. Sammakko julkaisi teoksen syksyllä 2010.
Elinan surma (ooppera)

Elinan surma on Oskar Merikannon toinen, vuonna 1910 valmistunut viisinäytöksinen ooppera, joka perustuu Elinan surma-kansanrunoon. Varsinaisen libreton kirjoitti Jalmari Finne pohjaten sen Gustaf von Numersin vuonna 1891 kansanrunosta tekemään näytelmään. Finne lisäsi librettoon myös omia runojaan ja häälauluja Kantelettaresta. Verrattuna säveltäjän ensimmäiseen oopperaan Pohjan neitiin on ooppera hyvin dramaattinen ja säveltäjä itse kuvaili sitä sanoen:
»Tässä oopperassa on niin paljon voimakkaita tunnepurkauksia, joissa täyden orkesterin voima tulee kysymykseen. Tämä onkin kerrassaan dramaattinen teos, kun "Pohjan neiti" on lyyrillinen. Muutenkin tämä on ääretön askel eteenpäin "Pohjan neidistä", tuskin luulisi saman miehen tekemäksi.»
Teoksessa musiikki ei vie tehokkaasti dramaattisia eteenpäin vaan pikemminkin säestää niitä ja teoksesta puuttuu sinfonista jatkuvuutta. Teos esitettiin viisi kertaa Helsingissä ja muun muassa Savonlinnan toisilla oopperajuhlilla vuonna 1913.
Samaa aihetta käsittelee myös Jukka Linkolan ooppera Elina Pentti Saaritsan librettoon.
Miyazu

Maantiede

Miyazu on melko pienten rantatasankojen ja kallioisten jyrkkien rantojen vaihtelevamaisemainen kaupunki. Idässä Miyazun ja naapurikaupunki Maizurun rajana on Yurajoki. Etelässä Miyazun ja Fukuchiyaman rajalla on 833 m korkea Ōevuori. Lännessä kaupunki ulottuu Tangonniemen rantatasangolle.
Keskustaajama on lahdenpohjukassa, joka muodostaa hyvän luonnonsataman. Saman lahden toisen haaran poikki kulkee Amanohashidaten harju.

Talous

Meri ja suojainen luonnonsatama tarjoavat hyvät olosuhteet kalastuselinkeinon harjoittamiselle. Honshūn Japaninmeren puoleinen rannikko on harvempaan asuttua, eivätkä rantavedetkään ole sillä puolella kovin saastuneita.
Toinen merkittävä elinkeino on matkailu. Harjumaiseman lisäksi Amanohashidaten ja Yurajoen suiston hiekkarannat houkuttelevat väkeä kesäisin. Alueella on myös virkistyskalastukseen sopivia kalliorantoja. Matkailua palvelemassa on säilytetty vanha maisemarautatie, joka vakituisten asukkaiden vähentyessä olisi muuten käynyt kannattamattomaksi.
Elinkeinoille uutta tukea on saatu 2005 valmistuneen moottoritien myötä, joka yhdistää kaupungin Ayaben kautta Osakan suuntaan ja parantaa yhteyksiä myös Kiotoon.

Nähtävyydet

Amanohashidate on Japanin oloissa ainutlaatuinen harjukannas, joka ylittää meren lahden. 3,6 km pitkä harju on mäntyjen peittämä. Paikan nimi, ”silta taivaaseen”, on peräisin siihen liittyvästä legendasta, jonka mukaan taivaansilta on kaatunut mereen. Sillan voi kertomuksen mukaan nähdä alkuperäisenä läheiseltä vuorelta kumartumalla katsomaan omien polviensa välistä. Tämän sanotaan myös tuottavan onnea.
Video Games Live

Video Games Live on konserttisarja, joka soittaa videopelimusiikkia orkesterilla. Soitettavaa musiikkia ovat esimerkiksi kolikkopelien kulta-ajan Mario Bros ja Frogger -peleistä. 
Konserttisarjan on kehittänyt ja tuottanut Tommy Tallarico ja Jack Wall. Konserteissa musiikkia esitetään valoshown ja videonäyttöjen kanssa synkronoidusti.
Konsertteja on pidetty yli 420 kertaa 13 vuoden aikana, muun muassa Hollywood Bowlissa.
Konserttisarja on järjestetty myös Suomessa.
Konserttisovituksia on julkaistu myös levytyksinä.
Seppo Tuominen

Seppo Reijo Tuominen (s. 9. heinäkuuta 1943 Heinola) on suomalainen entinen kestävyys- ja maastojuoksija . Tuominen voitti kaikkiaan viisi henkilökohtaista Suomen mestaruutta ja teki useita kestävyysmatkojen Suomen ennätyksiä. 
Tuominen voitti 5 000 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1974 (aika 13.57,6), vuonna 1975 hän oli mestari 10 000 metrillä (aika 28.58,6a). Maastojuoksun pitkän radan mestaruuden Tuominen voitti 1969–1971. 
Arvokisoissa Tuominen oli parhaimmillaan kahdeksas 10 000 metrillä Helsingin EM-kisoissa 1971. Tuomisen 5 000 metrin ennätys oli 13.34,8 (1971) ja 10 000 metrin 28.11,8 (1975). 
Kalevan kisoissa 1974 Tuominen jäi kiinni norefedriini-piristeen käytöstä, mutta selvisi tapauksesta ilman rangaistusta.
Sarangi

Sarangi on intialainen jousisoitin. Se on tyypillisesti noin 76 cm pitkä.  Kaikista intialaisista soittimista sen äänen on sanottu muistuttavan eniten ihmisääntä. Soittimessa on yleensä kolme tai neljä soitettavaa kieltä ja kymmeniä ei-soitettavia resonanssikieliä. Sarangia käytetään pohjoisintialaisessa taidemusiikissa laulun säestämiseen, mutta soitinta käytetään nykyään myös sooloesityksiin, tunnetuimpana esittäjänä Ram Narayan. 
Sarangi-soittimia on kahdenkokoisia, joista vain suurempaa käytetään konserttiesityksissä. Sarangia muistuttava yksinkertaisempi, kansanmusiikissa käytetty soitin, on nimeltään sarinda.
Erkki Kansanaho

Erkki Kalervo Kansanaho, vuoteen 1937 Kansanen (11. heinäkuuta 1915 Jyväskylä – 7. joulukuuta 2003 Helsinki) oli Tampereen hiippakunnan neljäs piispa. Hänet valittiin virkaan vuonna 1966 ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1981. Ennen piispaksi tuloaan hän toimi Kulosaaren yhteiskoulun rehtorina 1945–1955 ja Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa käytännöllisen teologian vt. professorina vuosina 1953–1957 ja virkaan nimitettynä 1957–1966. Kansanaho oli yliopiston teologisen tiedekunnan varadekaani 1964–1966. 
Erkki Kansanaho tuli ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1933, suoritti sacri ministerii candidatus -tutkinnon Helsingin yliopistossa 1936 ja vihittiin papiksi 1937. Teologian lisensiaatiksi Kansanaho valmistui 1947 ja teologian tohtorin arvon hän sai 1948. Kansanaho sai riemutohtorin arvonimen vuonna 2000. Kansanaho oli Helsingin yliopiston dosentti 1951–1957. Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi hänet kutsuttiin 1963.
Kansanaho oli koululaiva Suomen Joutsenen pastorina 1937–1938 ja laivaston pastorina 1939–1944. 
Kansanaho oli Suoman pappisliiton sihteeri 1946–1955, Suomen teiniliiton kuraattori 1948–1951, Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtaja 1957–1959, Suomen merimieslähetysseuran puheenjohtaja 1969–1985. Hän oli vuodesta 1983 Suomen kirkkohistoriallisen seuran kunniajäsen.
Patrick Cehlin

Seuraura

Cehlin on Flemingsbergs IK:n kasvatti. Hän siirtyi myöhemmin juniorina Djurgårdens IF:ään, jossa Cehlin voitti J18 Allsvenskanin mestaruuden keväällä 2008. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 10+25=35 Djurgårdenin J20-joukkueen toiseksi paras pistemies Marcus Krügerin jälkeen. Cehlin keräsi myös 110 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui J20 SuperElitin runkosarjan jäähypörssissä yhdeksänneksi. Cehlin debytoi kauden aikana myös Elitseriessä pelaten siellä kaksi ottelua. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 26. joulukuuta 2008 Rögle BK:ta vastaan.
Tulokaskaudellaan 2009–2010 Cehlin teki Elitserienin runkosarjassa 54 ottelussa tehot 5+6=11. Hän teki Elitserien-uransa avausmaalin 8. lokakuuta 2009 Luleå HF:ää vastaan. Cehlin voitti keväällä 2010 Elitserien-hopeaa. Hän teki huhtikuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa. Nashville Predators varasi Cehlinin 126. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010. 
Kaudella 2010–2011 Cehlin pelasi Elitserienin lisäksi myös Djurgårdenin J20-joukkueessa kevään 2011 pudotuspeleissä, jotka päättyivät pronssiin. Kausi 2011–2012 hänellä päättyi Djurgårdenin Elitserien-joukkueen putoamiseen sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskaniin. Cehlin teki toukokuun 2012 lopulla kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen NHL-joukkue Nashville Predatorsin kanssa.
Cehlin siirtyi Predatorsin organisaatioon kaudeksi 2012–2013, jolloin hän pelasi kautensa lähinnä AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa tehden 70 runkosarjaottelussa tehot 9+23=32 sekä neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Cehlin pelasi myös yhden ottelun ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa. Kesken kolmannen sopimuskautensa 2014–2015, tammikuussa 2015 Predators lainasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa SHL-joukkue Leksands IF:n riveihin. Joukkue putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin, mutta Cehlin siirtyi kaudeksi 2015–2016 puolestaan SHL:n nousijajoukkue Rögle BK:hon kaksivuotisella sopimuksella. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jack Connollyn jälkeen tehoilla 20+16=36. Cehlin jakoi koko SHL:n maalipörssin neljännen sijan Färjestad BK:n Milan Gulašin kanssa. Kausi hänellä päättyi kuitenkin jo 17 ottelun jälkeen aivotärähdykseen.
Kaudeksi 2017–2018 Cehlin siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Luleå HF:ään. Hän oli 14 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Emil Larssonin jälkeen. Cehlin pelasi päävamman takia runkosarjassa kuitenkin vain 36 ottelua.
Pul-e-Charkhin vankila

Pul-e-Charkhin vankila (Persiaksi: زندان پل چرخی), on vankila Afganistanissa. Se on Afganistanin suurin vankila, ja se sijaitsee Kabulin itäpuolella. Vankilan rakentaminen aloitettiin 1970-luvulla silloisen presidentin Mohammed Daud Khanin aloitteesta, ja se valmistui 1980-luvulla. Se on kuuluisa siellä aikoinaan harjoitetuista kidutuksista ja teloituksista.
Nathan Ellington

Nathan Robert Ellington (s. 2. heinäkuuta 1981 Bradford, West Yorkshire) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin toiseksi ylimmällä sarjatasolla mestaruusarjassa West Bromwich Albionissa.
Nathan aloitti uransa amatöörijoukkue Walton & Hershamissa, josta siirtyi myöhemmin Bristol Roversiin. Helmikuussa 2003 Wigan osti hyökkääjän 1,2 miljoonalla punnalla. Wiganissa hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 24 osumalla kaudella 2004-2005. 16. elokuuta 2005 hän siirtyi nykyiseen seuraansa West Bromwichiin 3 miljoonalla punnalla.
Anne Linnonmaa

Opinnot ja ura

Linnonmaa valmistui ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1973. Samana vuonna hän pääsi opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun, josta valmistui vaatetussuunnittelun osastolta 1977. Valmistuttuaan Linnonmaa toimi suunnittelijana koti- ja ulkomaisissa yrityksissä. Vuonna 1991 hän perusti omaa neulemallistoaan markkinoivan yrityksen. Hän on sittemmin myös opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa ja Lahden Muotoiluinstituutissa neulesuunnittelua. Linnonmaan luottamustoimia ovat muun muassa Suomalaisen työn liiton johtokunnan jäsenyys 2003–2008, TEM:in vientifoorumin jäsenyys 2005– ja Finnveran pääkonttorin neuvottelukunnan jäsenyys 2006–.

Palkinnot

Linnonmaa valittu Vuoden muotitaiteilijaksi 1999 ja hänelle on myönnetty vaatetusalan Kultainen vaatepuu -palkinto vuonna 2003. Hänet valittiin vuonna 2006 myös Helsingin yrittäjänaiseksi sekä Vuoden naiseksi. Hän suunnitteli presidentti Tarja Halosen Linnanpuvun 2006.

Eurovaaliehdokkuus 2009

Linnonmaa oli Kokoomuksen ehdokkaana 2009 eurovaaleissa. Hän sai vaaleissa 2 165 ääntä.

Yksityiselämä

Linnonmaa on naimisissa ja hänellä on yksi aikuinen lapsi. Hän asuu Sammatissa ja toimii Sammatin aluetoimikunnan puheenjohtajana. Hän on radiojuontaja Jaajo Linnonmaan täti.
Valkosilmätangara

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan valkosilmätangara on noin 18–19 cm. Selästään lintu on väritykseltään vaalean tuhkanharmaa ja päälaki on oliivinvihreä. Naama on väriltään selkää tummemman harmaa ja silmän iiris on valkoinen. Vatsastaan valkosilmätangara on kellertävän oliivinvihreä. Lajia ei voi sekoittaa muihin sen levinneisyysalueella tavattaviin lintuihin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Keski-Amerikassa valkosilmätangaraa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Etelä-Amerikassa se elää Andien länsipuolella Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Linnun elinympäristöä ovat purojen ja jokien varsilla sijaitsevat tiheiköt, metsän reunat ja toisinaan myös metsien aukiot. Valkosilmätangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 800 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Valkosilmätangarat elävät tiheiköissä äänekkäinä, suurimmillaan 15 yksilön ryhminä. Lajin pesimäkausi kestää helmikuusta toukokuulle. Valkosilmätangaran tukeva kuppimainen pesä sijaitsee kätkettynä aluskasvillisuuden joukkoon.
Carlos V (1895)

Valmistus

Alus tilattiin Vega Murguian telakalta Cadizista, missä köli laskettiin vuonna 1892. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1895 ja se valmistui 2. kesäkuuta 1898.

Palvelus

Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa huhtikuussa 1898 alus oli vasta valmistunut, mutta ei operatiivisessa palveluksessa. Alus otettiin palvelukseen liitettynä kontra-amiraali Manuel de Camaran komentamaan 2. laivueeseen, joka määrättiin Filippiineille.
Camaran laivue, johon kuuluivat Carlos V, taistelulaiva Pelayo, apuristeilijät Patriota ja Rapido sekä hävittäjät Audaz, Osado ja Prosepina ja rahtialukset Buenos Aires ja Panay, lähti Cadizista 16. kesäkuuta. Osasto ohitti seuraavana päivänä Gibraltarin ja saapui 26. kesäkuuta Port Saidiin, jossa se pyysi hiilitäydennystä. Täydennyksestä kieltäydyttiin Egyptin puolueettomuuteen vedoten 30. kesäkuuta. Camarran laivueen saavuttua Sueziin 5. heinäkuuta oli Pascual Cervera y Topeten laivue tuhoutunut Santiago de Cuban taistelussa, mikä mahdollisti Yhdysvaltain laivaston raskaiden alusten siirtämisen pois Kuuban vesiltä. Espanjan meriministeri kutsui 7. heinäkuuta Camarran laivueen takaisin Espanjaan suojaamaan Espanjaa mahdolliselta Yhdysvaltain laivaston hyökkäykseltä.
Camarran laivue hajotettiin 25. heinäkuuta ja Carlos V vietti sodan lopun Espanjan aluevesillä. Sotatoimien päätyttyä alus teki laivastovierailuja, joista ehkä merkittävin Edward VII kruunajaisten laivastokatselmukseen osallistuminen vuonna 1902.
Alus oli vuonna 1914 osallisena Yhdysvaltain laivaston vallatessa Veracruzin. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1922 ja alusluettelosta kymmenen vuotta myöhemmin. Alus romutettiin vuonna 1933.
Т

Ääntäminen

Т ääntyy tavallisesti joko soinnittomana dentaalisena klusiilina /t/, soinnittomana liudentuneena dentaalisena klusiilina /tʲ/. Sen äännearvo on bulgariassa /t/ tai /tʲ/, makedoniassa /t/, marissa /t/ (vuorimarissa myös /tʲ/), serbiassa /t/, ukrainassa /t/ tai /tʲ/, valkovenäjässä /t/ tai /tʲ/ ja venäjässä /t/ tai /tʲ/.
Leila Ben Youssef

Elämäkerta

Ben Youssef syntyi Yhdysvalloissa tohtori Lofti Ben-Youssefille ja Marie Therese Ben-Youssefille. Hänen isänsä on kotoisin Tunisiasta ja äiti Ranskasta. Tämän myötä Ben Youssefilla on kolmen maan kansalaisuudet, mutta päätti edustaa isänsä kotimaata Tunisiaa.
Hän opiskeli Sidney, Montanassa, jonka aikana Ben Youssef muun muassa voitti vuosina 1996–1998 AAU nuorten olympiamestaruuden seiväshypyssä. Hän edusti Tunisiaa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, sijoittuen sijalle 17.
Sebastian Prödl

Seurajoukkue

Prödl on Sturm Grazin kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 19-vuotiaana kaudella 2006–2007. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui 9. joulukuuta 2006 ottelussa Mattersburgia vastaan. Hän pelasi Sturm Grazissa kaikkiaan 43 Itävallan Bundesliigan ottelua, joissa teki neljä maalia.
Heinäkuussa 2008 hän siirtyi saksalaisseura Werder Bremeniin. Hän pelasi Saksan Bundesliigassa kausilla 2008–2015 yhteensä 149 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän pelasi seurassa myös kymmenen Mestarien liigan ottelua, kaksi Mestarien liigan karsintaottelua sekä neljä UEFA-cupin ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Hän voitti Saksan cupin 2009.
Prödl siirtyi Watfordiin kesällä 2015.

Maajoukkue

Prödl teki ensiesiintymisensä Itävallan maajoukkueessa toukokuussa 2007 ottelussa Skotlantia vastaan. 26. maaliskuuta 2008 pelatussa ystävyysottelussa Alankomaita vastaan hän teki maajoukkueuransa ensimmäiset kaksi maaliaan.
Hänet valittiin mukaan Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuihin. 12. kesäkuuta 2008 pelatussa lohkovaiheen ottelussa Puolaa vastaan, ottelun lisäajalla Prödliä rikottiin vastustajan rangaistusalueella, josta seurauksena erotuomari Howard Webb tuomitsi Itävallalle rangaistuspotkun. Siitä syntynyt maali jäi joukkueen ainoaksi turnauksessa. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2008 myös ottelun Kroatiaa vastaan.
Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Prödl pelasi kahdessa ottelussa.
Prödl on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa huhtikuun 2019 loppuun mennessä kaikkiaan 73 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän on pelannut neljän EM-kisaottelun lisäksi 16 MM- ja 12 EM-karsintaottelua.
Kutsumerkki

Kutsumerkki (engl. call sign), joskus suomen kielessä myös kutsutunnus tai 1900-luvun alussa myös kutsuhuuto, on tapa erottaa dataliikenteessä, puheliikenteessä, sähkötyksessä tai muussa viestinnässä radioasemat toisistaan pitkää nimeä lyhyemmällä tavalla. Kun 1900-luvun alussa sähkötys oli erittäin merkittävä radioliikennemuoto, oli tärkeää myös se, että vakioidut viestin osat lyhennettiin sähkötykselle sopiviksi. Yhdysvalloissa kutsumerkkien vakioiminen alkoi 1912. 
Radioamatööriliikenteessä kutsumerkeille perustettiin aikaisemmin solmitun kansainvälisen sopimuksen perusteella kansainvälinen järjestelmä 1. tammikuuta 1929 alkaen. Kutsumerkeistä muodostui vakioitu tapa ilmoittaa radioasema tunnuksena siten, että kutsumerkin ensimmäinen kirjainosa osoitti valtion tai joissain tapauksissa kutsumerkillisen yhteisön, kutsumerkin keskellä oleva numerotunnus merkkiin liittyvän aluepiirin maan tai yhteisön sisällä ja numeron jälkeinen osa varsinaisen radioaseman.  Tätä järjestelmää käytetään edelleen. Suomen yleisin kutsutunnustyypin, OH:n, merkki oli ennen kansainvälistä vakioimista Havaijilla käytetty. OH on myös Suomen lentokoneiden kansainvälinen tunnus.

Merenkulun kutsumerkit

Amatööriradioasemien lisäksi kutsumerkkejä on myös vesialuksilla meri-VHF:n ja meri-HFn käyttöön liittyen. Myös lentokoneilla on vakioitu tunnuksensa. Kansainvälisen televiestintäliiton, ITU:n, tietokannassa oli 30. lokakuuta 2014 57 OF-kutsutunnusta, 139 OG-kutsutunnusta, 148 OI-kutsutunnusta. Eniten on OH- ja OJ-kutsutunnuksia.

Radioamatöörien kutsumerkit

Suomessa radioliikenteen kutsumerkit alkavat kirjaimilla OF, OG, OH tai OI. Näistä OH on kaikkein yleisin. 30. syyskuuta 2014 käytössä olevista 7 103 julkisesta radioamatöörikutsumerkistä 6 975 (98 %) oli OH-kutsumerkkejä, 78 (1 %) OG-kutsumerkkejä, 25 (0,3 %) OJ-kutsumerkkejä 21 (0,3 %) ja OF-kutsumerkkejä 4 (0,05 %).
Äänipää (osa)

Äänipää on ääni- tai kuvanauhurin sähkömagneettinen osa. Se muuttaa sähköisen signaalin nauhaan tallentuviksi magneettikentän vaihteluiksi, ja toistettaessa päinvastoin.
Kummallakin kanavalla on oma äänipäänsä, jotka ovat pieniä sähkömagneetteja. Keloihin johdettu sähkövirta aiheuttaa magneettikentän, joka kääntää nauhan magneettiset hiukkaset ääniraidan kohdalla tiettyyn suuntaan. Silloin äänisignaali tallentuu nauhalle.
Toistettaessa äänipää toimii päinvastoin: sen ohitse kulkevat nauhan magneettiset vaihtelut aiheuttavat keloihin sähkövirran vaihteluita, jotka vahvistetaan ja johdetaan kaiuttimiin tai kuulokkeisiin.
Äänityksen tai kuuntelun aikana painohuopa painaa nauhan äänipäätä vasten.