google/wiki40b huggingface dataset:
Ympäristötaloustiede

Ympäristötaloustiede soveltaa taloustieteen menetelmiä ympäristönsuojelua koskeviin kysymyksiin. Tyypillisiä tutkimuskohteita ovat muun muassa ilmansaasteet, vesistönsuojelu, ympäristömyrkyt, jätteet ja ilmastonmuutos. Ympäristötaloustieteeseen luetaan usein myös luonnonvarataloustiede, joka tarkastelee luonnonvarojen tehokasta hyödyntämistä.

Historia

Ympäristötaloustieteen synty ajoittuu 1960-luvulle kun ympäristön tilan heikkenemiseen ja ihmisen vaikutukseen ekosysteemeissä alettiin kiinnittää laajemmin huomiota. Kenties keskeisin lähestymistapa ympäristötaloustieteen ongelmiin on perinteisesti ollut ulkoisvaikutuksien tarkastelu. Muita lähestymistapoja ovat olleet hyvinvointitaloustiede sekä kasvuteoria, ja etenkin myöhemmin taloudellisen ohjailun sääntelyn taloustiede sekä kestävä kehitys.

Teoria

Varsin tavallinen ympäristötaloustieteellinen näkemys on, että tavanomaisessa taloustieteellisessä on taipumusta jättää ympäristöongelmat ja monet muut ulkoisvaikutukset tarkastelun ulkopuolelle. Siten toiminnan kokonaiskustannukset jäävät aliarvioiduksi ja ihmisten hyvinvointi maksimoimatta. Tyypillinen ratkaisukeino on tarjota taloudellisille toimijoille kannusteita, yleensä julkisen vallan taholta, ja korjata toimintaa ulkoisvaikutukset huomioivaan suuntaan. Esimerkkejä tällaisista keinoista ovat ympäristöverot sekä päästökauppa.
Ympäristötaloustiede erottuu ns. vihreästä taloustieteestä siten, ettei perinteisen akateemisen taloustieteen perusoletuksia tai menetelmiä hylätä, vaan niitä täydennetään ympäristövaikutusten huomioimisella.
Scarchives Vol. 1

Julkaisu

Scarchives Vol. 1 on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Lordin Scarchives-julkaisu. Scarchives oli alun perin tarkoitus julkaista isona boksina sisältäen runsaasti yhtyeen arkistotuotteita, mutta sen osat päätettiin kustannussyistä julkaista erikseen tietyllä aikavälillä. Näin ollen Scarchives-nimeen lisättiin pääte Vol. 1.
Kokoelman kansivihko sisältää kaikki sivut Bend Over and Pray the Lord -albumin kansivihosta alkuperäisinä. Sen lisäksi kansivihosta löytyy julkaisemattomia kuvia vuosilta 1997-1999 sekä Mr. Lordin kirjoittama yksityiskohtainen tarina albumin nauhoituksista.
Levyllä kuultavat Bend Over and Pray the Lord -albumin kappaleet ovat täysin alkuperäisiä ja muokkaamattomia. Levyllä on lisäksi mukana alkuperäinen "Get Heavy" -kappale, sekä aiemmin julkaisematon kappale "Hulking Dynamo" Get Heavy -albumin nauhoituksista TT Oksalan alkuperäisenä miksauksena. Albumin masteroi Mika Jussila.
DVD sisältää keikan lisäksi Mr. Lordin kommenttiraidan keikkaan sekä kuvagallerian julkaisemattomista Lordi-fanituotteista tuolta ajalta. DVD:n leikkasi Lordin edesmennyt rumpali Tonmi "Otus" Lillman. Lillman ei kuitenkaan kerennyt ennen kuolemaansa viimeistelemään DVD-osiota. Kokoelma tuli myyntiin ainoastaan Rokkikauppa-nettikauppaan, ja sen ennakkoon tilanneet saivat kaupan päälle Lordin vuosipäiväplektran.

Keikan vastoinkäymiset

Lordin ensimmäinen keikka ei mennyt aivan käsikirjoituksen mukaan. Kalman piti vaihtaa bassoa ennen Hellbender Turbulence-kappaletta erilaisen vireen takia. Kun basso oli vaihdettu ja johdot kiinnitetty, mitään ei kuulunut. Kalma näytti sovittua käsimerkkiä monitorimiksaajalle, ja hän laittoi taustanauhat seis. Mr. Lordi murisi mikrofoniin jotain, ja yleisö oli tästä innoissaan. Vastoinkäymiset jatkuivat Dynamite Tonite-kappaleessa. Mr. Lordilla oli kädessään dynamiitti, jonka päästä oli tarkoitus ampua kipinäsäde. Mr. Lordi piti dynamiittia vahingossa väärin päin, ja kipinäsuihku laukesi nivusille. Not The Nicest Guy-kappaleen kitarasoolon aikana Amenin kitaran päästä oli tarkoitus lentää iso kipinäsuihku. Mutta pyroteknikko oli asentanut liian pienen kipinäsuihkun. Lordi vaihtoi pyroteknikon heti keikan jälkeen. Tapahtui vielä yksi vastoinkäyminen. Lavan takana oli kaksoisovet, joista Mr. Lordin oli tarkoitus astua lavalle ja sieltä pois. Ovet oli jääneet rasvaamatta ja jumittuivat. Mr. Lordi joutui poistumaan pienestä ovenraosta.
Trifluorietaani

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa trifluorietaani on väritöntä ja hajutonta kaasua, joka voidaan nesteyttää. Yhdiste ei ole haitallista otsonikerrokselle, mutta sillä on korkea GWP-arvo (4 470). Trifluorietaani ei ole erityisen myrkyllistä, mutta suurina pitoisuuksina se voi vaikuttaa keskushermostoon, mistä voi seurata huimausta.
Tyypillisin tapa valmistaa trifluorietaania on 1,1,1-trikloorietaanin ja vetyfluoridin välinen reaktio. Tässä reaktiossa voidaan käyttää katalyyttinä muun muassa kromi(III)oksidin, alumiinioksidin ja sinkin seosta tai antimonipentafluoridia. Yhdistettä voidaan valmistaa myös vedyttämällä useita klooria ja fluoria sisältäviä hiilivetyjä, ja näitäkin reaktioita katalysoivat metallioksidit, -fluoridit tai -kloridit. Trifluorietaania käytetään seoksena yhdessä muiden fluorattujen hiilivetyjen kanssa kylmäaineena esimerkiksi ilmastointilaitteissa. Sitä käytetään myös vinylideenifluoridin valmistukseen.
Crusell-viikko

Crusell-viikko on Uudessakaupungissa vuosittain vietettävä musiikkitapahtuma. Se pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1982 ja järjestetään heinä-elokuun vaihteessa. Crusell-viikko painottuu puupuhaltimiin ja se on nimetty säveltäjä-klarinetisti Bernhard Henrik Crusellin mukaan. Tapahtuman järjestää Crusell-seura. Crusell-viikon yhteydessä on monesti pidetty erilaisia kilpailuja sekä ulkomaisten puupuhaltajien mestarikursseja.
Kulti, kutistin kakarat

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti tarinaa ennalta arvattavana mutta sanoi erikoistehosteiden pitävän mielenkiintoa yllä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Tähdet ja avaruus

Historiaa

Lehti perustettiin vuonna 1971. Sen nimenä oli vuoteen 1976 Tähtiaika. Lehden ensimmäisenä vastaavana toimittajana oli vuoden 1975 puoliväliin Kari Kaila. Hänen jälkeensä lehden vastaavaksi toimittajaksi tuli Juhani Kyyrö. Vuosina 1979–1998 lehden vastaavana toimittajana oli Seppo Linnaluoto. Suunnilleen saman ajan Heikki Oja oli lehden toimitussihteerinä vaikuttaen voimakkaasti lehden sisältöön.
Joel Vartiainen

Joel Vartiainen (s. 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Veikkausliigan Kuopion Palloseurassa. Vartiainen voi pelata myös hyökkääjänä.
Vartiainen teki liigadebyyttinsä heti avauksessa 23. toukokuuta 2013 Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 19. kesäkuuta 2013 IFK Mariehamnia vastaan.
Helsingin Orkesteriyhdistys

Helsingin Orkesteriyhdistys (ruots. Helsingfors Orkesterförening) oli Helsingissä vuosina 1921–1955 toiminut harrastajamuusikoiden sinfoniaorkesteri, joka esiintyi säännöllisesti vuosittain. Orkesteria johtivat Nikolai van der Pals 1921–1941 ja Josef Rauttenbacher 1945–1955.
Sirkka Rapola

Sirkka Talvikki Rapola (myös Rapola-Kalijärvi, myöh. Poijärvi sekä kirjailijanimi Kaija Vaara, 21. marraskuuta 1905 Pori – 31. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja, lastenkirjailija ja kääntäjä. Rapolan isä oli opettaja, kansanedustaja Frans Rapola, äiti Agda Olga Esperance Enlund ja veljet isän edellisestä avioliitosta professori Martti Rapola ja juristi Marjos Rapola. Hänen toinen aviopuolisonsa oli tohtori L. Arvi P. Poijärvi.
Rapola kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1924 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa. Elämänuransa hän teki kustannusosakeyhtiö Otavassa, jossa Rapola työskenteli kustannustoimittajana vuodet 1930–1971. Hänen oma tuotantonsa käsittää lasten kuvakirjoja ja mietekokoelmia sekä salanimellä Kaija Vaara julkaistun tyttöromaanin, jonka tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun Poriin. Lisäksi Rapola toimitti useita runokokoelmia yhdessä Eino Kauppisen kanssa ja käänsi Otavalle useita kymmeniä teoksia, kuten lasten- ja nuortenkirjallisuutta sekä rikosromaaneja. Hän on suomentanut muun muassa H. C. Andersenin, Susan Coolidgen, Johanna Spyrin, A. J. Croninin ja Agatha Christien tuotantoa sekä Stig Jägerskiöldin Mannerheim-elämäkerran. Hän toimitti myös teatteriaiheisia pakinoita Yleisradiolle 1940- ja 1950-luvuilla.
Tuomo Kesäläinen

Tuomo Kesäläinen (s. 1983 Aura) on naantalilainen tietokirjailija ja luontomatkailuopas, jonka kirjat käsittelevät erityisesti geologisia muodostelmia kuten luolia ja rotkoja. Luolia Kesäläinen on tutkinut kymmenen vuotta.
Kesäläisen ensimmäinen kirja, Kivissä on kartta, julkaistiin vuonna 2010 ja se oli Geologian tutkimuskeskuksen 125-vuotisjuhlakirja. Kirja on Lappi- ja erähenkinen runoteos. Kesäläisen Varsinais-Suomen luolia käsittelevä tietokirja Seikkailijan retkiopas Varsinais-Suomen luoliin julkaistiin vuonna 2011. Kyseessä oli ensimmäinen luolia käsittelevä Suomessa julkaistu kirja. Vuonna 2013 julkaistiin Kesäläisen ja geologi Aimo Kejosen kirjoittama Suomen rotkot. Yli 500-sivuista ja 150 rotkoa käsittävää tietokirjaa Kesäläinen teki yli neljä vuotta. Koneen Säätiö myönsi vuonna 2012 kirjan tekoa varten Kesäläiselle 25 200 euron tietokirjoittamisen apurahan. Seuraavaksi Kesäläinen jatkoi Kejosen kanssa kirjaprojektia Suomen luolista, jonka tiedot pohjautuvat jo vuonna 1982 aloitettuun, edelleen jatkuvan luolaprojektin tallentamiin aineistoihin. Kirja Suomen luolat julkaistiin vuonna 2015. Kirjoitustyön alla Kesäläisellä on Kejosen kanssa kirja Suomen suurimmista siirtolohkareista ja tarinakivistä.
George McKenzie

George McKenzie (22. syyskuuta 1901 - 5. huhtikuuta 1941) oli brittiläinen nyrkkeilijä, joka kilpaili huipulla 1920-luvulla.
McKenzie voitti pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa häviten semifinaalissa Edward Earl Hartmanille.
Kokkolan Jymy

Kokkolan Jymy ry on vuonna 1919 perustettu kokkolalainen urheiluseura. Seuran lajivalikoima on alusta lähtien ollut monipuolinen, ja se on vaihdellut harrastajamäärien mukaan. Nykyisiin lajeihin kuuluvat voimistelu, tanssi, salibandy, voimanosto, nyrkkeily ja kuntonyrkkeily sekä uusimpina kendo ja jōdō.
SB Jymy on vuonna 2011 perustettu salibandyjoukkue, joka pelaa kaudella 2015–2016 SSBL:n pohjanmaan alueen 2. divarissa. 
Kokkolan Jymy pelasi myös jääkiekon SM-sarjassa vuosina 1956–1958 ja tätä ennen ainakin yhden kauden ajan toisella sarjatasolla, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Suomensarja.
Kokkolan Jymyllä oli 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa kolme arvokisanyrkkeilijää: Olli Mäki, Väinö Järvenpää ja Paavo Roininen. Myös painin olympiamitalisti Reino Kangasmäki on edustanut Jymyä.
Alppikiitäjä

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 20–23 senttiä, siipien kärkiväli 51–58 senttiä ja paino 70–100 grammaa. Tumma, tervapääskyä suurempi lintu, jolla on valkea vatsa ja kurkkulaikku. Lento on rauhallisempaa ja siiveniskut hitaampia kuin tervapääskyn. Ääni on korkea viserrys. Sukupuolet ovat samanväriset.

Esiintyminen

Alppikiitäjä elää, nimensä mukaisesti, Alpeilla ja muualla Etelä-Euroopan ja Lähi-idän vuoristoseuduilla, sekä Afrikassa ja Intiassa. Lajista tunnetaan noin 10 alalajia. Euroopan populaatio on kooltaan 280 000 – 650 000 yksilöä, pesivien parien määrän ollessa 44 000 – 62 000. Pohjoiset populaatiot talvehtivat Afrikassa. Alppikiitäjä on tavattu Suomessa viidesti: 10.10.1980 Pyhtäällä, 5.5.1989 Kotkassa, 19.5.2003 Pukkilassa, 1.6.2006 Helsingissä ja 8.8.2010 Keuruulla.

Elinympäristö

Vuoristoseudut, tavallisesti alle 1½ kilometrin korkeuteen mutta paikoin jopa 4 kilometrin korkeudelle saakka. Ruokailee myös alavilla mailla.

Lisääntyminen

Pari elää yhdessä koko elämänsä. Pesii yhdyskunnissa kalliojyrkänteillä ja korkeissa rakennuksissa. Pesä on matala, lautasen mallinen ja rakennettu höyhenistä ja ruohonkorsista. Munia on 1–4, tavallisesti 2–3. Haudonta kestää 17–23 päivää, molemmat puolisot hautovat.

Ravinto

Syö ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä, Afrikassa myös lentäviä heinäsirkkoja ja termiittejä.
S/S Bengtskär

Valmistus

Alus valmistettiin vuonna 1875 Eriksbergin telakalla Göteborgissa Helsingfors-Skärgårds Trafik Ab:lle, joka sijoitti aluksen Helsingin länsisaariston liikenteeseen nimellä Adlercreutz.

Palvelus

Adlercreutz kuljetti Helsingin länsisaaristossa rahtia ja matkustajia, kunnes se myytiin 1. joulukuuta 1890 Turkuun ÅSÅA:lle. Uudelta omistajaltaan se sai nimen Pargas. Alukselle tehtiin seuraavana vuonna muutostöitä ennen kuin se laitettiin Turun ja Kemiön Taalintehtaan Långvikenin reitille. Vuonna 1892 aluksen reittinä oli myös Turusta Paraisten Lofsdalin kautta Nauvon Prostvikiin.
Alus myytiin vuonna 1906 Luotsilaitokselle Hankoon Bengtskärin majakkatyömaalle, jolloin se sai nimen Bengtskär. Se oli yhteysaluksena majakkatyömaan ja Hangon välillä. Majakkatyömaan valmistuttua seuraavana vuonna alus siirrettiin Helsingissä telakalle, ja se myytiin kauppias Arthur Leschille. Aluksen palattua telakalta uusi omistaja laittoi sen reitille Hangosta Bromarvin kautta Saloon.
Alukselle tuli 2. marraskuuta 1907 Tenholasta 35 matkustajaa matkalle Hankoon. Pimeässä sumun haitatessa näkyvyyttä alus ajautui pois reitiltä, ja se törmäsi vedenalaiseen kariin. Paniikkiin joutuneiden matkustajien rynnättyä pelastusveneisiin toinen niistä kaatui ja sen matkustajat joutuivat veteen. Veteen joutuneista onnistuttiin pelastamaan toiseen veneeseen muut paitsi yhtä miestä lapsineen ja vanhempaa naishenkilöä.
Alus romutettiin vuonna 1910 uppoamispaikalla.
Piiru (puutavara)

Piiruksi nimitetään sahatavaraa, jonka paksuus on sama kuin leveys ja mitat ovat 100-175 mm. Aiemmin rankorakenteista seinää on nimitetty myös piirurakenteeksi. Tällöin talon rungon kantavana rakenteena olevia pystyyn asennettuja soiroja kutsuttiin piiruiksi. Nykyisin käytetään nimitystä runkotolppa ja piirua käytetään vain yhden sahatavaralajin nimenä.
Divisioonan määrävahvuus

Yksiköt

Määrävahvuiseen Divisioonaan kuului vuonna 1939 muun muassa seuraavat yksiköt (numerointi suluissa):

Intendentuurivarustus

Intendentuurivarustukseen kuuluvien varusteiden osalta divisioonan määrävahvuudet jäivät lähes kaikilta osiltaan erittäin puutteelliseksi. Mainittuun varustukseen kuuluivat muun muassa vaatetus- ja muut varusesineet sekä esimerkiksi ruoanvalmistuksen kalusto. Sodan aikana tuli käyttöön puutteellisen varustuksen nimitys Malli Cajander.

Divisioonan sotavarustuksen arvo

Perushankintaohjelmassa vuodelta 1939 jalkaväkidivisioonan sotavarustuksen arvoksi laskettiin noin 101 miljoonaa tuolloista markkaa. Vuoden 2006 rahaksi muutettuna kyseessä on noin 30 miljoonan euron summa.
Alain Michel

Ura

Michelin maalivahtiura jäi varsin lyhyeksi, ja hän pelasi ainoastaan kolme vuotta amatööriseura Blois’n maalilla 1974–1977, kunnes siirtyi valmennustehtäviin. Hän aloitti uransa 1977 US Merin päävalmentajana ja toimi alasarjoissa pelanneen seuran valmentajana kuuden vuoden ajan. Meristä hän siirtyi Bourges Footballin peräsimeen ja nosti seuran Division 2:een kauden 1985–1986 päätteeksi. Visiitti jäi yhden kauden mittaiseksi, mutta Michel jatkoi tehtävässään ja johdatti seuran uudelleen nousuun kaudella 1989–1990. Toinen pesti kesti pidempään ja Michel valmensi Bourgesia Division 2:ssa kauden 1993–1994 loppuun asti.
Bourgesista hän siirtyi kolmeksi kaudeksi CS Louhans-Cuiseaux’n peräsimeen ja nosti seuran kaudella 1994–1995 Division 2:een. Tämän jälkeen Michel jatkoi uraansa Grenoble Footissa, jossa hänen tavoitteenaan oli tehdä amatööriseurasta ammattilaisseura. Michelin johdolla seura nousi Nationaliin kaudella 1998–1999 ja sarjan mestarina Division 2:een 2000–2001. Kesällä 2001 Michelistä tuli AS Saint-Étiennen päävalmentaja, mutta pesti päättyi potkuihin jo lokakuussa.
Joulukuussa 2001 Michel palasi Grenoblen peräsimeen. Menestysvalmentaja ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta takaisin Nationaliin kaudella 2002–2003. Michel jatkoi tästä huolimatta valmentajana, kunnes joutui jättämään seuran syyskuussa 2003. Kaudella 2005–2006 hän toimi FC Rouenin päävalmentajana.
Syyskuussa 2008 Michel siirtyi valmentamaan Algeriaan MC Algerin joukkuetta. Hän johdatti seuran Algerian mestariksi kaudella 2009–2010 yhdentoista vuoden tauon jälkeen. Samana vuonna seura eteni myös Pohjois-Ranskan Mestarien liigan finaaliin, jossa se hävisi Club Africainille. Michel sai potkut seurasta maaliskuussa 2011.
Heinäkuussa 2011 Michelistä tuli MC Oranin uusi päävalmentaja. Hän jätti tehtävänsä kuitenkin jo elokuussa.
Tammikuussa 2012 Michel jatkoi valmennusuraansa JSM Béjaïan peräsimessä.
Pikkupojat

Tuotanto

Spede käytti tässä elokuvassa vielä kolmannen kerran TV-tekniikan edullisuutta hyväkseen. Elokuva on alkujaan kuvattu lähes kokonaan videonauhalle muutamaa kohtausta lukuun ottamatta ja kopioitu valmiiksi leikattuna elokuvafilmille elokuvateatteriesityksiä varten.

Juoni

Kesämökkien luvatussa maassa kaikki ovat naapuruksia, vaikka enimmän aikaa riidoissa. Johtaja Hugo Rögstrand käy mökiltä kaupungissa työssä. Sillä välin perheen äiti on tulossa hulluksi yrittäessään pitää kurissa perheen kolmea poikaa. Naapurissa lomailee upseeri Jäpälä ja toisessa mökissä keksijä Yskänen.
Jatkuvat rajariidat ja yhteinen puhelinlinja koettelevat naapurisopua. Pikkupojillakin on osuutensa asiaan, sillä he kilpailevat siitä kuinka monta oikeusjuttua he onnistuvat järjestämään Jäpälän ja Yskäsen välille. Pojat toimimat viestien välittäjinä ja vääristävät naapurusten kommentit pahimman mukaan.
Vesa-Matti Loiri, Spede Pasanen ja Simo Salminen esiintyvät kaksoisrooleissa. He esittävät 6-, 5- ja 4-vuotiaita pikkupoikia, upseeria, poikien isää ja keksijää. Myös Riitta Väisänen on kaksoisroolissa keksijä Yskäsen vaimona ja tyttärenä.

Arvioita

Pikkupoikien ensi-ilta-arviot olivat järjestään murskaavia ja syyttivät Spedeä kustannusten minimoinnista ja kaikinpuolisesta hutiloinnista. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo, ettei kaikkia yhden idean tv-sketsejä pitäisi venyttää kokoillan elokuvaksi. Hän antaa Pikkupojille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Tietojenkäsittelyteoria

Tietojenkäsittelyteoria kehittää ja soveltaa matemaattisia menetelmiä tietojenkäsittelytehtävien systemaattiseen mallintamiseen, analysointiin ja ratkaisuun. Tietojenkäsittelyteoreettisilla menetelmillä on keskeinen asema esimerkiksi ohjelmointikielten ja niiden kääntäjien kehittämisessä, ohjelmistojärjestelmien suunnittelutekniikoissa, rinnakkaisten tietokonearkkitehtuurien suunnittelussa, kryptografiassa, tietoliikenneverkkojen reititysalgoritmeissa ja protokollissa sekä VLSI-suunnittelussa.
Klassisia tietojenkäsittelyteorian osa-alueita ovat mm. formaalit kielet ja kieliopit, algoritmiteoria ja laskettavuus, automaattiteoria, sanojen kombinatoriikka, formaalit menetelmät, rinnakkaislaskennan mallittaminen ja verifiointi sekä laskennallinen logiikka.
Bạc Liêu (maakunta)

Bạc Liêu on maakunta Vietnamin eteläosassa, Đồng Bằng Sông Cửu Longin alueella. Sen pääkaupunki on Bạc Liêu. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 856 tuhatta asukasta.
Maakunnassa kasvatetaan riisiä ja hedelmäpuita. Se oli tärkeää aluetta ranskalaisten siirtomaa-aikana, joten siellä on eurooppalaistyylisiä huviloita ja palatseja. Rannikolla kasvaa mangrovemetsää.
Pääkaupunki Bạc Liêu sijaitsee 280 km etelään Hồ Chí Minhin kaupungista. Linja-automatka sinne kestää 6 tuntia.
Mongo Aaltonen

Tapio ”Mongo” Aaltonen (s. 14. kesäkuuta 1961 Kiukainen) on suomalainen lyömäsoittaja. Aaltonen on soittanut perkussioita monissa suomalaisissa jazz-, pop- ja kevyen musiikin yhtyeissä. Näitä ovat muun muassa Olympia-orkesteri, Pepe Ahlqvistin (H.A.R.P.), Jari Sillanpään, Hectorin ja Heikki Silvennoisen yhtyeet sekä jazz-genreä edustavat Pori Big Band, UMO ja Jukka Linkola Octet.  Aaltonen on ollut muun muassa Heikki Sarmannon, Eero Koivistoisen, J. Karjalaisen ja Pave Maijasen levytyksissä. Hänelle on ollut kysyntää myös teatteri- ja elokuvamusiikin, televisio-ohjelmien ja klassisen orkesterimusiikin saroilla. Erityisen paljon Mongo Aaltonen on tehnyt yhteistyötä rumpali Anssi Nykäsen kanssa.
Kiukaisista kotoisin oleva Aaltonen otti aluksi tunteja Upi Sorvalilta ja opiskeli sitten Porin musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.
Suomen valtiosihteerinvirasto

Suomen valtiosihteerinvirasto oli vuosina 1826–1918 autonomisen Suomen suuriruhtinaskunnan edustajana Pietarissa toiminut virasto. Sen päällikkönä oli ministerivaltiosihteeri (vuoteen 1834 valtiosihteeri), joka oli korkein suomalainen viranomainen Venäjän keisarin luona. Virastoa kutsuttiin myös Hänen Majesteettinsa Keisarin Suomen kansliaksi.
Suomen itsenäistymisen jälkeen ministerivaltiosihteeri oli lyhyen aikaa Suomen diplomaattinen edustaja Pietarissa, kunnes valtiosihteerinvirasto lakkautettiin kesäkuussa 1918. Valtiosihteerinviraston edeltäjänä toimi vuosina 1808–1826 Suomen asiain komitea.
Euroopan tiedeneuvosto

Euroopan tiedeneuvosto eli Euroopan tutkimusneuvosto (engl. European Research Council, ERC) on Euroopan unionin hallinnoima tieteen rahoitusorganisaatio. ERC on osa EU:n tutkimuksen 7. puiteohjelmaa (2007–2013). Se on unionin tärkein eurooppalaisen tutkimus- ja kehitystoiminnan rahoitus- ja ohjausväline.
ERC:n tieteellisen neuvoston 22 perustajajäsentä (Suomesta Leena Peltonen-Palotie) julkistettiin 18. heinäkuuta 2005. Tieteellinen neuvosto on itsenäinen, tutkijoista koostuva elin, joka vastaa ERC:n strategiasta ja laadunvalvonnasta. Euroopan tiedeneuvosto aloitti toimintansa 27. helmikuuta 2007, ja sille annettiin vuoteen 2013 asti käytettäväksi 7,5 miljardin euron budjetti, joka käytetään kokonaisuudessaan perustutkimukseen.
Tiedeneuvosto pyrkii vahvistamaan eurooppalaista tutkimusta rahoittamalla parhaita tutkijoita ja tutkimusprojekteja pitkäaikaisilla ja huomattavilla rahoituksilla.
Euroopan tiedeneuvoston puheenjohtajana on maaliskuusta 2010 toiminut itävaltalainen Helga Nowotky.
Ulla Ekholm

Eyvor Ulla Christina Lindfors, kirjailijanimi Ulla Ekholm (s. 15. kesäkuuta 1924 Kauniainen) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija.
Arthur Broberg

Uno Arthur Alexander Broberg (5. maaliskuuta 1856 Karjalohja – 11. elokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen pankkivirkamies ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Brobergin vanhemmat olivat tehtaanhoitaja Johan Gustaf Broberg ja Elvira Jacobina Forss. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876.
Broberg toimi Suomen Pankissa ylimääräisenä virkamiehenä 1879–1886, pääkonttorin kirjurina 1886–1887, Mikkelin konttorin pankinkomissaarina 1887–1895 ja Kotkan konttorin pankinkomissaarina 1895–1904. Hän oli Suomen pankin pääkonttorin ylikamreerina 1904–1914 ja pankin johtokunnan jäsenenä 1914–1924. Viimeksi Broberg oli Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan palveluksessa 1924–1937.
Broberg oli Mikkelin rahatoimikamarin varapuheenjohtaja 1891–1895 sekä Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen 1900–1904.
Arthur Broberg oli naimisissa vuodesta 1884 Selma Charlotta Forssin (k. 1938) kanssa.