google/wiki40b huggingface dataset:
Atte Ennala

Atte (Adrian) Ennala, sukunimi aik. Ekman (6. syyskuuta 1891 Kuorevesi – 30. syyskuuta 1982 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, pankinjohtaja ja lastenkirjailija.
Ennala valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli vuosina 1914-1924 opettajana Kuorevedellä, Suomussalmella, Pielisjärvellä, Kontiolahdella, Suomusjärvellä sekä Yläneellä.
Ennala toimi lähes 30 vuoden ajan vuosina 1925–1954 Pusulan Hyönölän koulun opettajana. Ankarana opettajana tunnettu Ennala joutui kuitenkin lähtemään Pusulasta, ja myöhemmin hän oli muun muassa pankinjohtajana Haapavedellä. Viimeksi Ennala asui eläkkeellä ollessaan Oulussa.
Ennala julkaisi satukokoelmia lapsille sekä kirjoitti myös pieniä satunäytelmiä ja vuoropuheluita.
Atte Ennala oli kaksi kertaa naimisissa. Hänellä oli viisi lasta, joista tunnetuin oli toimittaja ja kirjailija Veikko Ennala.
Benedictus XI

Paavi Benedictus XI syntymänimeltään Nicholas Boccasini, (1240 – 7. heinäkuuta 1304) oli paavina 22. lokakuuta 1303 – 7. heinäkuuta 1304. Benedictus XI oli dominikaani.
Vaikka hän olikin kardinaalina ollessaan puolustanut edeltäjäänsä Bonifatius VIII:aa, hän vapautti Ranskan kuninkaan Filip IV:n pannasta. Hän kuitenkin julisti 7. kesäkuuta 1304 pannaan Filip IV:n kanslerin Guillaume de Nogaret'n sekä kaikki italialaiset, jotka olivat avustaneet Bonifacius VIII:n vangitsemisessa. Benedictus XI:n äkillisen kuoleman on epäilty olleen Nogaret'n järjestämä murha.
Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba

Historia

Seura perustettiin kesäkuussa 1921 nimellä Sportivo Godoy Cruz. Nykyinen pitkä nimi syntyi vuonna 1930, kun Godoy Cruz yhdistyi toisen seuran, Deportivo Bodega Antonio Tomban kanssa. Seura pelasi pitkään Mendozan maakunnan aluesarjaa, jossa saavutti useita mestaruuskia. Valtakunnallisia sarjoja Godoy Cruz pelasi pitkän aikaa alemmissa divisioonissa. 1994 se saavutti voiton valtakunnallisessa Torneo del Interior -turnauksessa, minkä myötä nousi kakkosdivisioonaan, Primera B Nacionaliin. Vuonna 2005 Godoy Cruz voitti Nalcional B:n apertura-mestaruuden ja nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan voitettuaan karsintavastustajansa Nueva Chicagon. Kesällä 2007 seura putosi pääsarjasta, mutta kykeni nousemaan takaisin vuoden kuluttua.
Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin

Juoni

Kun Uunon muisti palailee pätkittäin, siitä seuraa tunnetusti harmia, kunnes hän kajahtaa taas ja pitää itseään äitinä, joka odottaa lasta. Kuitenkin kaiken myllerryksen keskellä itse Turhapuron ansiosta suunnitellaan uutta Tuntematon sotilas -elokuvan toista osaa, kun venäläinen kauppavaltuuskunta saapuu Helsinkiin.

Muuta tietoa

Elokuva on jatkoa elokuvalle Uuno Turhapuro menettää muistinsa (1982). Elokuva loppuu siihen, kun Uuno juoksee Moskovaan matkalla olevan junan perään, mikä mitä luultavimmin parodioi Loirin debyyttifilmiä Pojat (1962). Elokuvan loppuun Spede sijoitti vitsiksi tarkoitetun mainoksen, jonka mukaan sarjan seuraava elokuva tulisi olemaan Uuno Turhapuro – Leningradin lemmikki. Tämän nimistä elokuvaa ei kuitenkaan koskaan tullut.

Arvioita

Helsingin Sanomien kriitikon Helena Yläsen mielestä Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin ei ollut samaa tasoa kuin sen edeltäjä: "Tämä on Turhapuro-sarjan välitöitä, niitä joissa Uunon hahmo ei kehity ja hauskanpidossa on rutiinin tuntua. – – – Tämän uuden filmin puute on, että se hajaantuu niin moniaalle. – – – Uuno on miltei sivuhenkilö omassa elokuvassaan. Se on suuri virhe, sillä yksikään toinen tämän komedian henkilöistä ei ole samanlainen, perushahmoltaan suorastaan nerokas hahmo. Uunon rinnalla ovat pelkkiä avustajia niin 'normaali' vaimo, roopeankkamainen appiukko kuin tupuna ja hupuna kiitävät Spede ja Simo."
Monet kriitikot olivat alkaneet pitää Uunon hahmoa kiinnostavampana kuin itse elokuvia. Esimerkiksi Tiedonantajan Velipekka Makkonen kirjoitti: "Ajatus näyttää suomalaisen miehen ja naisen rooliasenteita Uuno Turhapuron kaltaisen hahmon kautta ei ole huono, mutta huonoa ja vastuutonta, yleisön todellista aliarvioimista ja pilkkaamista on kyvyttömyys nähdä Uunon kaltaisen hahmon todellisia ulottuvuuksia ja mahdollisuuksia, niin ilmaisun kuin komiikan alueella. Elokuvat tehdään huolimattomasti niin teknisesti kuin ilmaisullisesti, jälki on uskomattoman krouvia eikä yleisölle totisesti jätetä vähäisintäkään löytämisen iloa."
Porin Lehden Kari Levola pohti elokuvan kohdeyleisöä: "Turhapuroja on tähän asti pidetty jonkinlaisina perhefilmeinä. Nyt mukana alkaa olla jo sen verran rimaa alittavia aineksia, että sitäkin sietää jo harkita. – – – Tulee vain mieleen, että kun valtayleisö näyttää muodostuvan lapsista, voisi Spede säästää nyt ahkerasti viljellyt kaksimielisyydet ja pikkutuhmuudet jonnekin muualle."   
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi elokuvalle yhden tähden, kolme ei sitäkään ja viisi ei ollut elokuvaa arvioinut. Keskiarvoksi tuli 0,4 tähteä neljästä.Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Vítek Vaněček

Seuraura

Vaněček on HC Havlíčkův Brodin kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana HC Liberecin A-nuoriin kaudeksi 2013–2014. Vaněček debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligan HC Benátky nad Jizeroussa. Washington Capitals varasi hänet toisella kierroksella 39. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Vaněček oli varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu eurooppalaismaalivahti.
Vaněček teki jo varauskesänsä heinäkuussa 2014 kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet kotimaahansa 1. ligan HC Benátky nad Jizerou'uun. Vaněček debytoi kaudella 2014–2015 myös HC Liberecin Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarja- ja neljä karsintasarjaottelua. Extraliga-kautensa päätteeksi, maaliskuussa 2015 Vaněček siirtyi AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. Hän ei kuitenkaan pelannut joukkueessa loppukaudella otteluakaan.
Syksyn 2015 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähetti Vaněčekin ensin Hershey Bearsin AHL-joukkueeseen, mutta ennen kauden 2015–2016 alkua hänet lähetettiin sieltä kuitenkin edelleen ECHL-joukkue South Carolina Stingraysiin.
Martti Kuisma

Martti Kuisma (s. 27. elokuuta 1936 Kirvu – 1. tammikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Kuisma valmistui Suomen Teatterikoulusta vuonna 1958. Hän työskenteli Oulun kaupunginteatterissa vuosina 1959–1961, Porin teatterissa vuosina 1961–1963 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa vuosina 1963–1965. Vuonna 1965 perustetussa MTV-teatterissa hän oli mukana alusta saakka vuoteen 1979 ja näytteli muun muassa keskeiset roolit televisionäytelmissä Metrokortti, Huone puutalossa, Tavallinen impi, Orvar Kleinin laillinen ruumis ja Illansuusta puoleen päivään. Hän vieraili useissa kesäteattereissa ja näytteli muun muassa Tuntemattoman sotilaan Antti Rokkaa Pyynikin kesäteatterissa vuosina 1967–1969 ja Oulun kaupunginteatterissa 1970-luvulla. Radioteatterissa hän vieraili useasti ja esiintyi vielä 1990-luvulla muun muassa Kantolan perheessä.
Kuisma näytteli noin kymmenessä elokuvassa, joista tunnetuimpia on Uuno Laurilan osa elokuvassa Täällä Pohjantähden alla. Myöhemmin hän näytteli muun muassa elokuvissa Viimeinen savotta ja Tuhlaajapoika.
Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto

Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto on vuosittain lasten- tai nuortenkirjalle jaettava palkinto. Palkinnon myöntää Pohjoismaiden neuvosto, ja vaatimuksena on, että teos on kirjoitettu jollakin Pohjoismaiden kielistä. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013.
Palkinnon arvo on 350 000 Tanskan kruunua eli noin 47 000 euroa. Palkinto jaetaan vuotuisen Pohjoismaiden neuvoston istunnon yhteydessä.
Michael Rosbash

Elämäkerta

Michael Rosbash syntyi Kansas Cityssä, Missourissa. Hänen vanhempansa, Hilde ja Alfred Rosbach, olivat Natsi-Saksasta vuonna 1938 lähteneitä juutalaisia pakolaisia. Hänen isänsä Alfred Rosbash oli kanttori, mikä juutalaisilla merkitsee seurakunnan johtajaa rukouksissa. Michaelin syntymän jälkeen perhe muutti Bostoniin.
Rosbash aikoi aluksi opiskella matematiikkaa, mutta käytyään erään biologian kurssin California Institute of Technologyssä (Caltech) ja työskenneltyään erään kesän Norman Davidsonin laboratoriossa hän siirtyi opiskelemaan biologiaa. Vuonna 1965 hän suoritti Caltechissa tutkinnon kemiassa, minkä jälkeen hän vietti vuoden Pariisissa Institut de Biologie Physico-Chimiquessa Fulbright-ohjelman mukaisesti, ja vuonna 1970 hän väitteli Massachusetts Institute of Technologyssä Sheldon Penmanin johdolla tohtoriksi biofysiikasta. Jatkettuaan vielä Edinburghin yliopistossa genetiikan opintoja kolme vuotta hän sai viran Brandeisin yliopistossa vuonna 1974.
Rosbash on naimisissa entisen oppilaansa Nadja Abovichin kanssa. Heillä on Tanya-niminen tytär, jota paitsi Nadja Abovichilla on Paula-niminen tytär hänen edellisestä avioliitostaan.

Tutkimukset

Rosbash tutki aluksi aineenvaihduntaa ja RNA:n toimintaa. Saavuttuaan Brandeisiin hän työskenteli yhdessä Jeffrey C. Hallin kanssa ja tutki geenien vaikutusta sisäisen kellon sirkadisiin rytmeihin. He tutkivat erityisesti banaanikärpäsen (Drosophila melanogaster) vuorokausirytmiä ja tunnistivat kaksi sisäiseen kelloon vaikuttavaa geeniä, jotka saivat nimet per (period) ja tim (timeless). He havaitsivat, että period-geeniin liittyvän RNAn ja vastaavan proteiinin (PER) tasot vaihtelevat sirkadisen kierroksen aikana, ja myöhemmin he löysivät myös hiireltä vastaavaa tehtävää suorittavan geenin, mClock. Toukokuussa 1998 Rosbash työtovereineen löysi banaanikärpäseltä myös kellogeenijakson, joka vastaa nisäkkäide bmal1 -geeniä. Marraskuussa 1998 he löysivät banaanikärpäseltä myös cryᵇ-mutantin, mikä johti päätelmään, että kryptokromi-proteiini osallistuu rytmin säätelyyn.

Lähetti-RNA:n tutkimukset

Rosbash tutki opiskeluaikanaan Massachusetts Institute of Technologyssä myös lähetti-RNA:n toimintaa. Lähetti-RNA säätelee proteiinien synteesiä soluissa DNA:ssa olevien ohjeiden mukaisesti. Tapaukset, joissa tämä prosessi ei toimi normaalisti, on yhdistetty muun muassa Alzheimerin tautiin, joten tällä tutkimuksella on oleellinen merkitys tämänkaltaisten sairauksien ymmärtämisessä ja hoidossa.|
Habomai

Habomai tai Habomai-saaret (ven. Хабомаи, jap. 歯舞) on muutaman saaren muodostama ryhmä Kuriilien saariston eteläosassa, Šikotanin ja Hokkaidon välillä. Suurin saarista, Zeljonyi, on pinta-alaltaan 51 km². Saaria hallinnoi Venäjä osana Sahalinin aluetta, mutta Japani vaatii niitä itselleen osana ns. Pohjoisia territorioita (Hoppō), joihin se katsoo kuuluvan myös Shikotanin, Iturupin ja Kunaširin.
Vuonna 1956 Neuvostoliitto ja Japani antoivat julistuksen, jossa Neuvostoliitto lupasi luovuttaa Shikotanin ja Habomain saaret Japanille vastineeksi rauhansopimuksesta, mutta Japani ei suostunut sopimukseen, vaan vaatii myös Etorofun (Iturup) ja Kunashirin saaria. Ennen vuotta 1945 Shikotan ja Habomai-saaret eivät kuuluneet hallinnollisesti Kuriileihin vaan Hokkaidōn alueeseen.
Mieko Harada

Mieko Harada (jap. 原田 美枝子 Harada Mieko, s. 26. joulukuuta 1958 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä. Hän on näytellyt Lady Kaedenia Akira Kurosawan Oscar-palkitussa elokuvassa Ran sekä Okin-nimistä prostituoitua Nippon Akademī -palkitsemassa sivuroolissa elokuvassa Sateen jälkeen.  
Harada on ollut naimisissa näyttelijä Ryō Ishibashin kanssa vuodesta 1987 lähtien, ja heillä on kolme lasta.
Ville Saukkonen

Ohjaaja Ville Saukkonen opiskeli Moskovassa Venäjän teatteritaiteen Akatemiassa vuosina 1989 -93. Sen jälkeen hän on ohjannut yli 130 oopperaensi-iltaa ympäri Suomea. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet mm. useat musiikkiopistot ja konservatoriot, Sibelius -Akatemia, Turun, Porin, Jyväskylän ja Lahden oopperat Suomalainen Kamariooppera, Savonlinnan oopperajuhlat ja Suomen Kansallisooppera. Ulkomailla hänen ohjauksiaan on nähty Virossa, Venäjällä ja Saksassa.
Ville Saukkonen toimii Opera BOXin taiteellisena johtajana.
Innayya Chinna Addagatla

Innayya Chinna Addagatla (s. 2. toukokuuta 1937) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. tammikuuta 1965 ja nimitettiin Nalgondan hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariadas Kagithapu, jota avustivat Saminini Arulappa ja John Mulagada.
Addagatla sai 1. heinäkuuta 1993 uuden nimityksen Srikakulamin hiippakunnan piispaksi.
Tom Dixon

Tom Dixon, OBE (s. 21. toukokuuta 1959 Sfax, Tunisia) on brittiläinen itseoppinut teollinen muotoilija, joka on toiminut Habitat-sisustusyrityksen ja suomalaisen Artekin taiteellisena johtajana ja tunnetaan myös yhteistyöstään muun muassa Ikean ja Adidaksen kanssa. Vuodesta 2002 hän on suunnitellut ja markkinoinut huonekaluja, valaisimia ja sisustustuotteita myös omalla Tom Dixon -tuotemerkillään, jolla on omia myymälöitä Lontoossa, Tokiossa, Hongkongissa, New Yorkissa ja Los Angelesissa.
Itseoppinut Dixon kertoo käyneensä vain päivän kestäneen kurssin autojen muovipuskurien korjauksessa. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvun puolivälissä romumetallista hitsaamistaan huonekaluista. Hän perusti muiden nuorien muotoilijoiden kanssa Space-nimisen ryhmän. Vuosikymmenen lopulla Dixon teki läpimurtonsa italialaiselle Cappellinille suunnittelemallaan S Chair -tuolilla. 1990-luvun alussa hittituotteeksi muodostui pinoutuva lattiavalaisinmoduuli Jack, jota markkinoi Dixonin oma yritys Eurolounge.
Vuosina 1998–2007 Tom Dixon toimi Terence Conranin perustaman Habitat-sisustusketjun pääsuunnittelijana ja taiteellisena johtajana. Samaan aikaan hän toimi omalla Tom Dixon -brändillään ja perusti ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Proventuksen kanssa Design Research -nimisen tuotekehitysalan holdingyhtiön, joka omistaa Tom Dixon -tavaramerkin. Proventus nimitti Dixonin vuonna 2004 myös tuolloin omistamansa Artekin taiteelliseksi johtajaksi Ben af Schulténin jälkeen. Dixon hoiti tätä tehtävää viiden  vuoden ajan.
The Blazers

The Blazers oli vuosina 1962–1964 toiminut suomalainen rautalankayhtye, joka julkaisi kaksi singleä. Yhtye perustettiin Helsingissä vuonna 1962. The Blazers tuli kolmanneksi Linnanmäen kitarayhtyekilpailussa vuonna 1963 ja voitti seuraavana vuonna kitarayhtyeiden SM-kilpailun.

Historia

The Blazers levytti 1963 kaksi rautalankasingleä PSO:n Parlophone-merkille. Yhtyeen ensilevytys oli 16.4.1963 taltioitu "Old Scars / Wooden Ring". 22.8.1963 The Blazers levytti singlen "Laakson ruusu / Metsäkukkia", joka jäikin sen viimeiseksi singleksi komppikitaristi Ilkka Nymanin ja rumpali Heikki Hännisen jouduttua seuraavana vuonna armeijaan. Radiosoittoa yhtyeen toinen levy ei saanut, koska eritoten kappale "Metsäkukkia" koettiin loukkaavana. 8.5.1963 yhtye esiintyi Tesvisiossa ohjelmassa Nuorten tanssihetki.  
Yhtyeen soolokitaristi Heikki Rantapihla soitti vasenkätistä Burns Black Bison -kitaraa. Yhtyeen kaikki soittimet vahvistettiin Meazzin laululaitteiden läpi, jotka olivat tuolloin muotia. Monet muut yhtyeen aikaisemmista soittimista oli valmistettu käsin, ja kaulan jäykkyyden yhteydessä tavattiin ongelmia - tavallinen suomalainen puu ja liima eivät riittäneet. The Blazers ratkaisi ongelman täysin eri tavalla kuin muut helsinkiläiset rautalankayhtyeet. He tekivät omat soittimensa ja päätyivät lopuksi tukemaan soittimien kaulat betoniraudoilla. Tuloksena oli erittäin jäykkä mutta todella hitaasti liikuteltava soitin. 
Rantapihlan oli tarkoitus liittyä huhtikuussa 1964 The Boysiin. Eero Raittinen ja Boysien treenikämpän talon isännöitsijän poika Boka Backman rikkoivat kuitenkin vahingossa Rantapihlan kitaran niin pahasti, että sen kaula meni poikki. Uuden kaulan tulo Englannista kesti niin kauan, että Rantapihla jätti liittymättä yhtyeeseen. 
The Blazers on esiintynyt alkuperäiskokoonpanossaan aina silloin tällöin. Vuonna 1998 yhtye julkaisi Habitronics-levy-yhtiön kautta yhdessä Jussi Raittisen kanssa CD:n "The Blazers Featuring Jussi Raittinen: Living In Europe". Vuonna 2002 yhtye oli mukana kokoelmalevyllä "Twangy Guitars, Silky Strings Volume 4" (Twangsville). The Blazersin kappale "Old Scars" kuullaan myös elokuvassa "Pidä huivista kiinni, Tatjana", jonka Aki Kaurismäki ohjasi vuonna 1994.
Basisti Seppo Ihalainen kuoli vuonna 2009, soolokitaristi Heikki Rantapihla 2012 ja rumpali Heikki Hänninen 2015.
Muumio: Lohikäärmekeisarin hauta

Juoni

Brendan Fraser palaa elokuvassa löytöretkeilijä Rick O'Connellina kamppaillakseen henkiin herännyttä Qin-keisaria (Jet Li) vastaan, joka johtaa O'Connellin katakombeista Kiinan Himalajalle.
Rick joutuu seikkailuun poikansa Alexin, (Luke Ford), vaimonsa Evelynin (Maria Bello) ja Evelynin veljen, Jonathanin (John Hannah) kanssa.
Hautaustoimisto

Hautaustoimisto on yritys, jolta voi tilata hautajaisiin liittyviä palveluita. Hautaustoimistoista saatavat palvelut vaihtelevat hautaustoimistokohtaisesti. Yleensä hautaustoimistot toimittavat ruumisarkut ja uurnat, hoitavat vainajan pukemisen ja arkkuun laittamisen sekä vainajan kuljetuksen sairaalan tai muun hoitolaitoksen kylmiöstä siunauskappeliin, krematorioon ja hautausmaalle. Tämän lisäksi hautaustoimistoilta voi tilata hautajaiskukat, kantajat, hautakivet ja kaiverrukset, kuolinilmoitukset, valokuvauksen, käsiohjelmat ja kutsukortit, pitopalvelun muistotilaisuuteen sekä musiikkiesityksiä. Monesti hautaustoimistot hoitavat myös asioinnin viranomaisten kuten seurakuntien hautatoimen ja sairaaloiden kanssa.
Kleonai

Maantiede

Kleonai sijaitsi  Argoksesta Korinttiin johtaneen tien varrella, noin 120 stadioninmitan eli noin 21 kilometrin päässä ensin mainitusta ja noin 80 stadioninmitan eli noin 14 kilometrin päässä jälkimmäisestä. Kaupunki sijaitsi pienellä tasangolla, ja sen vierestä virtasi Langeia-joki, joka laski Korintinlahteen Lekhaionin länsipuolella. Kaupunkivaltion alue oli suhteellisen pieni. Kleonai luettiin varsinkin myöhemmän antiikin aikana osaksi Argolista, mutta se ei ollut Argoksen kaupunkivaltion aluetta eli Argeiaa.

Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Kleonai sai nimensä joko Kleoneesta, joka oli Pelopsin poika, tai Kleonesta, joka oli Asopos-joenjumalan tytär. Myytin mukaan Herakles surmasi Aktorin ja Molionen pojat Eurytoksen ja Kteatoksen Kleonain lähellä. Doorilaisvalloituksen jälkeen kaupunki joutui Temenokselle ja Argoksen alaisuuteen tai ainakin liittolaiseksi. Kaupungin alkuperäisten asukkaiden sanotaan perustaneen Vähässä-Aasiassa sijainneen Klazomenain siirtokunnakseen yhdessä läheisen Fleiuksen kaupungin asukkaiden kanssa.
Myös historiallisella ajalla Kleonain tiedetään olleen Argoksen liittolainen. 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissotien jälkeen kleonailaiset auttoivat Argosta alistamaan Mykenen ja taistelivat kaupungin rinnalla myös peloponnesolaissodassa Mantineian taistelussa vuonna 418 eaa. Muutoin Kleonain historiasta tiedetään vain vähän. Kleonai tunnettiin ennen kaikkea siitä, että Nemean pyhäkköalue oli kaupungin alaisuudessa, ja se järjesti pitkään alueella pidetyt Nemean kisat, jotka tunnettiin tämän vuoksi joskus myös Kleonain kisoina. Lopulta kisat kuitenkin siirrettiin Argokseen.

Rakennukset ja löydökset

Kleonain akropolis eli yläkaupunki sijaitsi kukkulalla, ja alakaupunki oli rakennettu sen rinteille. Kaupunki oli ympäröity muureilla. Kaupungin lähellä sijaitsi Herakleelle omistettu pyhäkkö, joka liittyi edellä mainittuun myyttiin, ja jonka rauniot on löydetty (37°49′03″N, 22°46′17″E ). Lisäksi kaupungista on säilynyt akropolis-kukkulan terassimuurien sekä erinäisten rakennusten ja katujen jäänteitä.
FN Browning M1910

Käyttö Suomessa

Suomen armeija osti vuonna 1940 2 500 kappaletta 7,65 millimetrin Browning-kaliiperista M1910-pistoolia Belgiasta. Aseet jaettiin kotirintamalle ja pian sodan jälkeen lähes kaikki siirrettiin poliisin virka-aseiksi, missä tehtävässä ne palvelivat 1990-luvulle asti.

Käyttö muualla

Mlada Bosna (Nuori Bosnia) -järjestöön kuulunut bosnialainen opiskelija Gavrilo Princip ampui FN M1910 -pistoolilla Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sofian 28. kesäkuuta 1914 Sarajevossa. Attentaatti johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen.
HMS Vind

Palvelus

Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V32, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1937.
Pokémon Colosseum

Juoni

Pelin päähenkilönä on poika, joka on ennen ollut Team Snagemin jäsen. Hän kuitenkin lopetti työt siellä ja varasti salaperäisen koneen, jolla tavallisista poké-palloista voi tehdä snagem-palloja, joilla voi pyydystää toisen kouluttajan pokémonin. Pelin päähenkilö käyttää tätä hyväkseen. Hän nappaa kaikki varjo-pokémonit snagem-pallojen avulla. Päähenkilö tapaa tytön, jolla on erikoiskyky nähdä nämä varjo-pokémonit. Pelaaja aloittaa pelaamisen tästä kohdasta.

Pelaaminen

Pelissä on kaksi pelimuotoa, Story Mode ja Battle Mode.

Story Mode

Story Modessa pelaaja ohjaa pelihahmoa ympäri Orrea ja pyydystää ja puhdistaa varjo-pokemoneja. Taistelut käydään samaan tyyliin kuin GBA-peleissä, paitsi että pelin kaikki taistelut ovat 2vs.2 -muodossa pelattuja. Kun Story Moden on läpäissyt, pelaaja pääsee vaihtamaan pyydystämiään varjo-pokemoneja GBA:n pokémon-peleihin, kunhan pokémonit on ensin puhdistettu.
William Shepherd

Ura NASAssa

Shepherd valittiin NASAn astronauttikoulutukseen vuonna 1984. Vuonna 1986 Shepherdin Navy SEAL -taidot osoittautuivat odottamatta NASAlle hyödyllisiksi hänen osallistuessaan avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeisiin meripelastustehtäviin. 
Shepherd osallistui tehtäväspesialistina kolmelle avaruussukkulalennolle: STS-27 vuonna 1988, Ulysses-aurinkoluotaimen laukaisseelle lennolle STS-41 vuonna 1990, sekä lennolle STS-52 vuonna 1992.
Maaliskuusta 1993 tammikuuhun 1996 Shepherd työskenteli erilaisissa Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) johtotehtävissä. 31. lokakuuta 2000–21. maaliskuuta 2001 Shepherd ja venäläiset kosmonautit Juri Gidzenko ja Sergei Krikaljov muodostivat ISS:n ensimmäisen pysyvän miehistön (Retkikunta 1) Shepherdin toimiessa ISS:n komentajana. 
Shepherdille on myönnetty Yhdysvaltain kongressin myöntämä Congressional Space Medal of Honor -mitali. Hän jäi laivastosta eläkkeelle vuonna 2001.
Dalj

Dalj on kylä Itä-Slavoniassa Kroatiassa Osijekista itään. Se on miltei Serbian ja Kroatian rajalla. Kylässä oli vuonna 2011. Kansallismieliset Serbit valtasivat Daljin Kroatian sodassa elokuussa 1991, ja surmasivat siellä vankeja. Insinööri ja matemaatikko Milutin Milanković on syntynyt kylässä.
KH-11

KH-11 on yhdysvaltalainen tiedustelusatelliittimalli, jota lähetettiin Maata kiertävälle radalle vuosien 1976 ja 2005 välillä. Satelliittissa oli tehokas teleskooppi, jonka oletetaan pystyneen kuvaamaan maanpintaa 15 senttimetrin tarkkuudella mikä on laskettu sen mukaan että se olisi käyttänyt 2,4 metrin läpimittaista peiliä. Siinä on ollut myös ELINT -laitteita. Satelliitin eri versioiden massa vaihteli 13 000 ja 17 000 kg:n välillä.
Yhden satelliitin käyttöiän arveltiin 1970- ja 1980-luvulla olleen kolme vuotta ja kun sen polttoaine loppui, ohjattiin satelliitti tuhoutumaan ilmakehään.
Iina Soiri

Elämä sekä työ

Soiri syntyi vuonna 1964. Hän on yhteiskuntatieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Soiri on viettänyt 20 vuotta Afrikan mantereen eri maissa, kuten Namibiassa, Mosambikissa, Angolassa ja Tansaniassa. Hän työskenteli Suomen ulkoministeriössä Helsingissä kehityspolitiikan vanhempana neuvonantajana. Hänen poikansa Pyry Soiri on ammattijalkapalloilija.
USS Toledo (SSN-769)

Palveluskäyttö

Alus sijoitettiin käyttöön otettaessa Grotonin laivastotukikohtaan Connecticutiin.
Andienhiirihaukka

Kuvaus

Andienhiirihaukka on jokseenkin pieni hiirihaukka, 42–45 cm pitkä. Se elää Etelä-Amerikan Andeilla. Se on läheistä sukua laajemmalle levinneelle luhtahiirihaukalle, ja aiemmin niiden katsottiinkin kuuluvan samaan lajiin. Andienhiirihaukka eroaa siitä siten, että sillä on pitempi pyrstö eikä siitä ole tummaa muotoa. Myös sen höyhenyksessä on eroja, kuten ruskeita juovia rinnassa ja vatsassa ja lähes musta pyrstö, jossa on hädin tuskin näkyviä tummempia raitoja.