google/wiki40b huggingface dataset:
Sainte-Clotilde

La basilique Sainte-Clotilde on uuden ajan goottilaistyylinen kirkko Pariisissa. Kirkko vihittiin 30. marraskuuta 1857.
Sainte-Clotilden kirkko on omistettu viidennen vuosisadan burgundikuningas Kilperik II:n tyttärelle Klotildelle. Klotilde oli frankkikuningas Klodvigin puoliso ja vaikutti siihen, että Klodvig kääntyi kristinuskoon vuonna 496, minkä jälkeen Ranskasta tuli kristitty kuningaskunta.

Historia

Sainte-Clotilden kirkon suunnittelussa ja rakentamisessa koettiin vaikeuksia. Arkkitehti vaihtui kahdesti. Myös pyhimys, jolle kirkko omistettiin, vaihtui. Pariisin kaupunginvaltuusto oli  päättänyt jo 1827 uuden kirkon rakentamisesta ja arkkitehti Jean-Nicolas Huyot (1870–1840) oli valittu suunnittelijaksi. Työ kuitenkin keskeytyi. Uusi prefekti Claude-Philibert de Rambuteau herätti projektin vuonna 1833 ja saksalaissyntyinen arkkitehti François-Christian Gau (1790–1853) sai tehtäväkseen suunnitella goottilaistyylisen rakennuksen. Työ alkoi vasta 1846. Ongelmia aiheutti rakennusmateriaali, joka ei olisi kestänyt tornien painoa ja tornit jätettiin keskeneräisiksi. Arkkitehti Cau luovutti vähän ennen kuolemaansa vuonna 1853, mutta  hänen nuori assistenttinsa Théodore Ballu vei työn päätökseen. Torneihin jouduttiin tekemään radikaaleja modifikaatioita, jotta niille saatiin haluttu korkeus. Kirkko on latinalaisen ristin muotoinen ja 93 metriä pitkä ja tornit ovat 70 metrin korkuisia.
Bandiera Rossa

Bandiera Rossa, joka tunnetaan myös nimellä Avanti Popolo ensimmäisten säkeittensä mukaan, on eräs kuuluisimmista työväenliikkeen lauluista. Laulu ylistää punalippua, sosialismin ja myöhemmin kommunismin tunnusta. Laulun tekstin laati Carlo Tuzzi vuonna 1908, sävelmä on peräisin kahdesta lombardialaisesta kansanlaulusta.
Bradley Smith

Ura

Smith ajoi 125-kuutioisten MM-sarjassa vuosina 2006–2010, ja Moto2-luokassa seuraavan kahden kauden ajan. Pääluokassa MotoGP:ssä hän debytoi kauden 2013 avanneessa Qatarin osakilpailussa.
Vuonna 2015 Smith voitti Suzukan 8 tunnin ajon Yamahalla yhdessä Pol Espargaron sekä Katsuyuki Nagasukan kanssa.
Théoneste Bagosora

Théoneste Bagosora (s. 16. elokuuta 1941) on ruandalainen eversti, joka on tuomittu Kansainvälisessä tuomioistuimessa elinkautiseen vankeusrangaistukseen Ruandan kansanmurhan pääsuunnittelijana.
Bagosora syntyi vuonna 1941 Gisenyin alueella Ruandan länsiosassa. Presidentti Juvénal Habyarimana ja monet muut hutueliitin jäsenet olivat kotoisin samalta seudulta. Bagosora valmistui upseeriksi 1964 ja jatkoi opintojaan Ranskassa.
Eversti Bagosora oli maansa armeijan ylipäällikkö, kun hän laati suunnitelman maansa tutsivähemmistön tuhoamisesta. Sadan seuraavan päivän aikana tutseja surmattiin yli 800 000.  Bagosoara organisoi, koulutti ja aseisti yhdessä kahden muun upseerin kanssa Interahamwe-joukot, jotka toetuttivat tappamisen. He kokosivat myös nimilistoja tutseista ja maltillisista hutuista, jotka vastustivat etnisiä puhdistuksia. Valmistelu oli alkanut jo vuonna 1990, vaikka kansanmurha leimahti liikkeelle vuonna 1994 presidentti Habyarimanan lentokoneen syöksyttyä maahan. Kun hutujen sotaonni kääntyi, Théoneste Bagosora pakeni Kameruniin missä hänet pidätettiin vuonna 1996.
Corsiaceae

Tuntomerkit

Corsiaceae-kasvit ovat lehtivihreättömiä, sienijuuren varassa eläviä, juurakollisia tai tyvimukulallisia ruohoja. Lehdet ovat kierteisesti tai kahdessa rivissä, silposuonisia ja umpituppisia. Kukat sijaitsevat yksittäin varsipäätteisesti ja ovat vastakohtaisia. Kehälehdet ovat kookkaita, ulomman kiehkuran keskimmäinen lehti muodostaa huulen. Sikiäin on kehänalainen, siinä on laitaistukat, ja vartalo on lyhyt tai puuttuu, vaihtelevassa määrässä haaraton. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Siemenaiheissa on pitkä varsi (funikulus). Hedelmä avatutuu sivultaan kolmeksi liuskaksi ja eroaa istukoista tai kärjestä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on erilaistumaton alkio.
Suvussa Corsia heteet ovat tyveltään kasvaneet kiinni emiön vartaloon, jolloin muodostuu siitintukuksi eli gynostemiumiksi nimitetty rakenne. Lajilla C. dispar toimivia heteitä on viisi, huulen kanssa kohdakkainen hede on muuttunut joutoheteeksi.

Levinneisyys

Heimon kasvit ovat kotoisin Etelä-Kiinasta, Etelä-Amerikan eteläosasta, Uudesta-Guineasta ja Australiasta.

Luokittelu

Corsiaceae-heimossa on kolme sukua ja 30 lajia. Suvut ovat: Arachnitis Phil. ja Corsia Becc.
Jonathan Ahdout

Jonathan Ahdout (s. 18. maaliskuuta 1989 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Ahdout ON näytellyt elokuvassa Hiekan ja sumun talo (2003), jossa hän esitti Esmail Behrania, ja televisiosarjassa 24, jossa hän esitti Behrooz Arazia. Hänellä on myös pieni osa elokuvassa American Gun (2005), joka esitettiin Toronton elokuvajuhlilla
Ahdoutin vanhemmat ovat Yahya Ahdout ja Jacqueline Hayempour. Hän on sukutaustaltaan iraninjuutalainen. Hänellä on sisarukset Melody ja Daniel. 
Adhout on sittemmin siirtynyt ammattimaiseksi valokuvaajaksi. Elokuvassa Little Blue Pill hän paitsi näytteli, myös otti stillkuvat.
Lauren Lee Smith

Ura

Lauren Lee Smith tunnetaan parhaiten rikospaikkatutkija Riley Adamsin roolista televisiosarjassa CSI. Hän oli mukana sarjassa sen yhdeksännellä tuotantokaudella. Smith on esiintynyt myös muun muassa sarjoissa L-koodi, Pirunpeli ja Mutant X ja elokuvissa Lie With Me ja Pathology. Vuosina 2011–2014 eli kausilla 2–5 Lauren esitti sarjassa Kuuntelija Michelle McCluskey'a. Vuonna 2017 Lauren tuli Frankie Draken päärooliin 1920-luvulle sijoittuvaan sarjaan Draken etsivätoimisto.

Yksityiselämä

Smith syntyi Vancouverissa Kanadassa, mutta muutti 14-vuotiaana Los Angelesiin. Hän on ollut naimisissa valokuvaaja Erik Steingröverin kanssa vuodesta 2009. Hän harrastaa laskettelua, luistelua, uimista ja ratsastusta.
Miguel Ángel González Suárez

Seurajoukkueura

Miguel Ángel aloitti urheilu-uransa käsipallomaalivahtina koulunsa joukkueessa, mitä kautta hän päätyi paikallisen jalkapalloseuran AD Couton joukkueeseen. 18-vuotiaan maalivahdin ura lähti nousuun, ja hän siirtyi pian Ourensen ja Castellónin kautta pääkaupungin suurseuraan Real Madridiin vuonna 1968. Real Madrid kiinnitti häneen huomionsa Ourensen pelatessa harjoitusottelun Santiago Bernabéulla.
Miguel Ángelin ohella Real Madridilla oli riveissään poikkeuksellisen paljon lahjakkaita maalivahteja. Hän kävi kilpailua peliajasta muun muassa Andrés Junqueran, Antonio Betancortin ja Mariano García Remónin kanssa ja pelasi ensimmäisinä vuosinaan vain muutamassa ottelussa per kausi. Suuren tilaisuutensa hän sai kesken kauden 1973–1974 Miguel Muñozin korvanneelta Luis Molownylta, joka valitsi hänet avauskokoonpanoon Espanjan cupin Copa del Reyn loppuottelussa. Real Madrid voitti Barcelonan maalein 4–0. Seuraavalla kaudella joukkueen valmentajaksi tuli Miljan Miljanić, joka teki Miguel Ángelista ykkösmaalivahdin, ja Real Madrid voitti sekä liigan että cupin. Liigamestaruuksia hän voitti urallaan kaikkiaan kahdeksan ja cupeja viisi. Kaudella 1975–1976 Miguel Ángel palkittiin Zamora-palkinnolla päästettyään liigassa vähiten maaleja suhteessa pelattuihin otteluihin.
Miguel Ángel piti ykkösmaalivahdin paikkansa tammikuuhun 1979 asti, jolloin loukkaantuminen pudotti hänet García Remónin ja Agustínin taakse useaksi vuodeksi. Hän palasi ykkösmaalivahdiksi jälleen kausiksi 1983–1985 ja pelasi muun muassa voittoisissa UEFA-cupin loppuotteluissa vuonna 1985. Hän päätti pelaajauransa kauteen 1985–1986.

Maajoukkueura

Miguel Ángel pelasi 18 ottelua Espanjan maajoukkueessa vuosina 1975–1978. Debyyttinsä hän teki EM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan 12. lokakuuta 1975. Hän oli Espanjan ykkösmaalivahti vuoden 1978 MM-kilpailuissa ja kuului joukkueeseen myös neljä vuotta myöhemmin, jolloin torjuntavastuun kantoi Luis Arconada. Espanja putosi molemmilla kerroilla alkulohkovaiheessa. Miguel Ángel on yhdeksänneksi eniten otteluita Espanjan maajoukkueessa pelannut maalivahti.

Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Miguel Ángel on jatkanut Real Madridin palveluksessa eri tehtävissä. Hän on toiminut muun muassa seuran maalivahtivalmennuksen johtajana.
Jeffrey Schlupp

Seurajoukkueura

Schlupp debytoi Leicester Cityn edustusjoukkueessa kaudella 2010-2011, kun seura pelasi Englannin mestaruussarjassa. Keväällä 2011 hän oli lainalla Englannin ykkösliigan Brentford FC:ssä, jossa hän teki yhdeksässä pelissä kuusi maalia. Kaudella 2013-2014 Leicester voitti Mestaruussarjan mestaruuden ja nousi Valioliigaan kaudeksi 2014-2015. Schlupp teki valioliigadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden lokakuussa Burnley FC:n verkkoon. Kaudella 2014-2015 Schlupp teki 32 ottelussa kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista 14 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa valioliigan mestaruuden.

Maajoukkueura

Saksassa ghanalaisille vanhemmille syntynyt Schlupp sai valita maajoukkueensa synnyinmaansa, vanhempiensa kotimaan ja Englannin, jossa hän oli pitkään pelannut, väliltä. Hän debytoi Ghanan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Gabonia vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Mauritiusta vastaan.
Pekka Suvitie

Pekka Johannes Suvitie (s. 28. kesäkuuta 1952 Nousiainen) on suomalainen entinen yleisurheilija. Hän voitti aikuisten SM-mitaleja pituudessa, kolmiloikassa ja kymmenottelussa. Pituudessa Turun Weikkoja edustanut Suvitie voitti SM-kultaa vuosina 1974 ja 1979 sekä pronssia 1978, kolmiloikassa SM-hopeaa vuonna 1979 ja kymmenottelussa SM-kultaa vuosina 1972 ja 1975 sekä hopeaa 1973. Pituudessa Suvitien ennätys on vuonna 1974 hypätty 779, kolmiloikassa vuonna 1980 hypätty 15,97 ja kymmenottelussa vuonna 1975 oteltu 7829 pistettä.
Arsenal FC

Logo

Arsenalin ensimmäinen logo paljastettiin vuonna 1888. Siinä kolme tykkiä osoittaa pohjoiseen vaakunan sisällä, ja vaakunan reunoja koristavat vasemmalle ja oikealle lähtevät lehvät.
Tämä logo oli käytössä vuoteen 1913, jolloin Arsenal muutti Highburyn stadionille. Seuraavassa logossa oli vain yksi tykki, joka osoitti vuorostaan itään ja jonka rinnalle oli kirjoitettu seuran lempinimi Gunners. Tätä logoa käytettiin vuoteen 1925 asti. Tällöin logon tykki suunnattiin osoittamaan länteen.
Vuonna 1949 seura julkisti modernisoidun logonsa, jossa Arsenal-nimen alla on punaisella pohjalla kultainen tykki osoittamassa länteen. Tykin alapuolella logon sisässä on Metropolitan Borough of Islingtonin vaakuna ja logon ulkopuolella latinankielinen motto ”Victoria Concordia Crescit” eli ”Voitto tulee harmoniasta”. Tämä logo koostui kokonaan väreistä: punainen, kulta ja vihreä. Logo oli käytössä pitkään, aina vuoteen 2002. Tosin välille mahtui FA Cupin finaaleissa käytettyjä logoja.
Vuonna 2002 Arsenal esitteli uuden logonsa, joka koostui moderneista kaarevista viivoista ja yksinkertaisuudesta. Logossa entisen logon vihreä väri korvattiin tummansinisellä ja tykki käännettiin osoittamaan jälleen länteen päin. Tykin päällä lukee seuran nimi. Jotkut kannattajat ovat arvostelleet tätä logoa perinteitä loukkaavaksi uuden kaarevan ja yksinkertaisen tyylin vuoksi. On myös toivottu, että faneilla olisi mahdollisuus vaikuttaa seuran logoon. 
Arsenalin 125-vuotisjuhlien kunniaksi kauden 2011–2012 pelipaidoissa käytetään hieman muokattua versiota seuran ensimmäisestä logosta. Uudessa logossa on yhdistetty nykyinen ja vanha logo. Arsenalin nykyisen logon ympärillä on ensimmäisen logon tapaan tammen- ja laakerinlehdet. Lehtien ympärille kiertyvät nauhat, joissa lukee toisella puolen 1886 ja toisella 2011. Niiden keskellä suoraan nykyisen logon alla lukee ”Forward”.
Kaudeksi 2012–2013 palautettiin voimaan ennen juhlavuotta käytössä ollut logo.

Pelipaitojen valmistajat ja sponsorit

Arsenalin pelipaitoja ovat tehneet monet valmistajat, kuten Bukta (1930–luvulta aina 1970–luvun alkuun), Umbro (1970–luvun alusta vuoteen 1986), Adidas (1986–1994), Nike (1994–2014) ja Puma (2014–).  Kuten useilla muillakin Valioliigaseuroilla, Arsenalin pelipaitaa on 1980-luvulta sponsoroinut jokin yhtiö. Sponsoreina ovat olleet JVC (1982–1999), Sega (1999–2002), Telefónica Europe eli O2 (2002–2006) ja Emirates (2006–).

Stadion

Arsenal pelasi kotiottelunsa vuodesta 1913 lähtien Highburyn stadionilla, kunnes kaudeksi 2006–2007 se siirtyi uudelle Emirates Stadiumille. Stadion vihittiin virallisesti käyttöön 26. lokakuuta 2006. Ensimmäinen ottelu pelattiin kuitenkin jo 22. heinäkuuta Ajaxia vastaan; peli oli Arsenal-ikoni Dennis Bergkampin jäähyväisottelu. Bergkamp pelasi Arsenalissa 423 ottelua ja teki niissä 120 maalia. 
Emirates Stadiumin katsojakapasiteetti on 60361 henkilöä. Stadionin rakennus maksoi kokonaisuudessaan noin 390 miljoonaa puntaa.
Pentti Järventie

Elämä ja ura

Järventien vanhemmat olivat paperimestari Frans Edvard Järventie ja Tyyne Aleksandra Hirvo. Hän aloitti uransa harjoittelijana Tampereen Työväen Teatterissa 1952–1955 ja jatkoi näyttelijänä Vaasan Suomalaisessa Teatterissa 1955–1961. Vuodesta 1961 aina eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1991 Järventie näytteli TTT:ssa.
Järventien näyttämötehtäviä olivat muun muassa Seitsemän veljeksen Tuomas ja Tuntemattoman sotilaan Salo. Hänellä oli myös useita operettirooleja.
Wandisa Guida

Wandisa Guida (2. huhtikuuta 1935 Trani) on italialainen näyttelijä.
Kaunis ja viehkeä Guida opiskeli lakia yliopistossa, osallistui vuoden 1954 Miss Italia -kilpailuun ja valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1956. Hän esiintyi reilun kymmenen vuoden ajan lukuisissa viihde-elokuvissa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista agenttitarinoihin, melodraamoihin ja spagettiwesterneihin. Guida näytteli myös useissa televisioelokuvissa. 1960-luvun loppupuolella hän käytti taiteilijanimeä Wandisa Leigh.
Jo van Ammers-Küller

Jo van Ammers-Küller (13. elokuuta 1884 Noordeloos, Alankomaat — 23. tammikuuta 1966 Bakel, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän kirjoitti lähinnä historiallisia romaaneja.
Van Ammers-Küller kirjoitti uransa alussa näytelmiä. Ensimmäiset menestyneet romaanit, Het huis der vreugden (1922) ja Jenny Huysten (1923), kertovat elämästä teatterissa ja sen ympärillä. Hän asui Lontoossa dramaturgina vuosina 1912–1921, ja ne perustuvat hänen omiin vaiheisiinsa.
Varsinainen menestysromaani oli 1925 ilmestynyt De opstandigen, joka on Coornveltin perheen kolmen naissukupolven kamppailua yhteiskunnallisen tasa-arvon saavuttamiseksi sekä ankaraa kalvinistista ympäristöä vastaan. De opstandigenin ilmestyttyä van Ammers-Küllerin maine kasvoi. Hän luennoi Englannissa ja Saksassa. Sukutarinan muotoon puettu kertomus tuntui soveltuvan hyvin van Ammers-Küllerin kertojanlaadulle, niinpä hän jatkoi lajin kirjoittamista. Seurasi lisää historiallisia romaaneja, trilogia Heren, knechten, en vrouwen (1934–38, myöhemmin otsikoitu uudestaan De Tavelincks), joka on amsterdamilaisen aatelisperheen kuvaus vuosilta 1778—1815, ja Elzelina (1940), joka kertoo hollantilaisnaisesta vuona 1776—1845, sekä Ma (1943), perhekronikka 1871—1901.
Van Ammers-Küllerin suosio hiipui toisen maailmansodan jälkeen, sillä hän oli ollut sodan aikana saksalaismyönteinen.
Useita van Ammers-Küllerin teoksia on suomennettu 1930-luvulla. Arvostelevassa kirjaluettelossa teoksia luokitellaan sanoin "kevyt ajanvietekirja" ja "Taidetuotteena kirja ei ole erityisen merkillinen".
William Irwin

William Irwin (n. 1827 – 15. maaliskuuta 1886) oli Yhdysvaltain demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Kalifornian varakuvernöörinä vuonna 1875 sekä kuvernöörinä 1875–1880. Hän oli lähtöisin Ohiosta ja valmistui Marietta Collegesta, mutta jäi pysyvästi Kaliforniaan ja kuoli San Franciscossa.
Kangasala SK

Kangasala SK on vuonna 1993 perustettu kangasalalainen suunnistusseura.
Jukolan viestissä seura on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1998 ja miesten Tiomilassa seura oli toinen 1999. Nuorten Jukolan seura voitti vuonna 2006.
Katariina Hänninen

Ura

Hänninen voitti Suomen suurimman valtakunnallisen karaoke-laulukilpailun King Karaoken 23. lokakuuta 2003. Seuraavana vuonna hän voitti Golden Stars -kilpailun naisten sarjan. Kilpailuun osallistuttiin tallennetulla laulunäytteellä, joiden perusteella 700 kilpailijasta kymmenen kutsuttiin semifinaaliin Turkuun 12.–13. toukokuuta. Tuomaristo valitsi voittajat finaalissa Seinäjoen Tangomarkkinoilla 7.–8. heinäkuuta. Hänninen oli myös yleisöäänestyksen ylivoimainen suosikki.
Hännisen ensimmäinen single ”Kuolematon” ilmestyi vuonna 2004 ja esikoisalbumi Pimenee 1. kesäkuuta 2005. Albumilta julkaistiin yhteensä viisi singleä, joista helmikuussa ja elokuussa 2005 julkaistut ”Paha tuuli” ja ”Polvistukaa” -singlet menestyivät parhaiten.
Hänninen osallistui vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintoihin kappaleilla ”Pala taivasta” ja ”Liian aikaisin”, mutta häntä ei valittu edustamaan Suomea.
Esikoisalbumin jälkeen Hänniseltä on julkaistu vielä kaksi singleä, ”Turpa kii” 1. lokakuuta 2007 sekä ”Omilla ehdoilla” 17. syyskuuta 2008. Hänninen kirjoitti marraskuussa 2008 kotisivujensa blogiin toisen studioalbumin olevan lähes valmis, mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Nykyisin Hänninen esiintyy muutaman kerran vuodessa duo- ja triokokoonpanoilla.
Juhani Nuorvala

Juhani Aarne Kaleva Nuorvala (s. 5. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.

Henkilöhistoria

Juhani Nuorvala syntyi Aarne Nuorvalan ja Helena Hintikan perheeseen. Ylioppilaaksi Nuorvala tuli 1980. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa valmistuen 1991 sävellyslinjalta opettajanaan Eero Hämeenniemi. Nuorvala on opiskellut sävellystä myös Pariisissa ja New Yorkissa. Hän on toiminut tuntiopettajana useissa korkeakouluissa Suomessa vuodesta 2008 alkaen. Tapiola Sinfoniettan nimikkosäveltäjä hän oli 1998.

Taiteellinen tuotanto

Nuorvalan tunnistettavin pääpiirre on mikrotonaalisuus. Hän on tyylillisesti laaja-alainen säveltäjä, jonka musiikista löytyy kiihkeää rytmistä sykettä, mutta myös lempeästi leijailevaa ambient-henkeä.
Aarne Castrén

Aarne Frithiof Louis Castrén (2. syyskuuta 1923 Helsinki – 2. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja kilpapurjehtija.
Urheilu-urallaan muun muassa Esbo Segelföreningiä edustanut Castrén kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui 5.5m-veneluokassa kahdeksanneksi yhdessä Hans Dittmarin ja Erik Stadighin kanssa. Hän voitti Finnjollien Suomen mestaruuden vuonna 1958.
Muun muassa varatuomarina ja asianajajana työskennellyt Castrén toimi useissa purjehduksen luottamustehtävissä. Hän oli myös Teollisuuden Keskusliiton johtaja vuosina 1976–1986 ja Sanoma Oy:n hallituksen jäsen vuosina 1973–1993.
Skellefteå

Historiaa

Skellefteån alueen läpi virtaava Skelleftejoki (joskus suom. Helettijoki) oli aikoinaan rajajoki, jonka eteläpuolella asui helsinglantilaisia eli ruotsalaisia ja pohjoispuolella lappalaisia ja suomalaisia. Alueen suomalaista väestöä kutsuttiin keskiaikaisissa kirjoituksissa kveeneiksi ja heidän maataan Kvenlandiksi, esimerkiksi Ottar Haalogalantilaisen kuvauksessa n. vuodelta 890 sekä islantilaisen Níkulás Bergssonin Leiðarvísir og borgarskipan -nimisessä kuvauksessa pohjoisen kansoista vuodelta 1157.   
1400-luvulla Skellefteån alueen asukkaita yritettiin käännyttää kristityiksi, mutta turhaan. Norlantilaiset kääntyivät kristinuskoon vasta satoja vuosia myöhemmin, toisin kuin muualla Ruotsissa. Syy äkilliseen mielenkiintoon Skellefteån aluetta kohtaan oli ensisijaisesti lohi, jota tultiin kalastamaan alueelle.
Alueen vanhasta asutuksesta huolimatta Skellefteån kaupunki on Norlannin nuorimpia. Kaupungin perusti virallisesti kirkkoherra Nils Nordlander vuonna 1845. Vuonna 1967 kaupunkiin liitettiin Skellefteån maalaiskunta sekä Bureå, Byske ja Jörn. Kaupungin arvonimen Skellefteå menetti vuonna 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon. Vuonna 1974 Skellefteån kuntaan tulivat kuulumaan vielä Burträsk ja Lövånger. Nykyinen Skellefteån kunta on pinta-alaltaan ja väkiluvultaan paljon suurempi kuin entinen Skellefteån kaupunki.

Nykyään

Nykyään Skellefteå on kehittynyt teollisuus- ja kaivoskaupungiksi ja monet vanhat puurakennukset ovat saaneet väistyä tiilitalojen tieltä. Kaupungin suurin työnantaja on kaivosyhtiö Boliden, joka työllistää noin 1 200 henkilöä. Skellefteåta kutsutaan joskus kultakaupungiksi (ruots. guldstaden) siellä kaivettavan kullan takia.

Urheilu

Skellefteåsta on kotoisin jääkiekkoseura Skellefteå AIK.
Maria Matinmikko

Maria Matinmikko (s. 1983 Oulu) on suomalainen runoilija ja kirjailija.
Matinmikon esikoisrunokokoelma Valkoinen ilmestyi maaliskuussa 2012 ntamon kustantamana. Matinmikko sai teoksesta Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun palkinto myönnettiin esikoisteokselle. Valkoinen oli ehdolla myös Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Trilogian toisen osan, Musta, julkaisi Mahdollisen Kirjallisuuden Seura marraskuussa 2013.
Matinmikko asuu Helsingissä. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja opiskellut kirjoittamista muun muassa Oriveden Opiston sanataiteen ohjelmassa ja Oulu-opistossa. Hän kuuluu Nuoren Voiman Liiton hallitukseen.
Tulenkantaja (palkinto)

Tulenkantaja on Aamulehden ja tamperelaisen Tulenkantajien kirjakaupan vuonna 2012 perustama kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään edellisenä vuonna ilmestyneelle suomalaiselle teokselle, jolla arvioidaan olevan mahdollisuuksia menestyä käännöksenä Euroopassa.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran 23. maaliskuuta 2013 Tampereella hotelli Tammerissa Vihtorin kirjamessujen päätösgaalassa. Vuosina 2013–2015 palkinnon arvo oli 5 000 euroa. Vuonna 2016 summa nostettiin 10 000 euroon.
Palkintoidean isä on runoilija, kirjakauppias ja kustannuspäällikkö Ville Hytönen. Palkintoraadin puheenjohtajana toimii vuoden kerrallaan ulkomailla menestynyt suomalainen kirjailija. Hän toimii lisäksi palkitun kirjailijan kummina. Ensimmäinen puheenjohtaja oli Sofi Oksanen.
Yhdysvaltain saarialueet

Yhdysvaltain saarialueet ovat Yhdysvalloille kuuluvia erillisiä Karibianmerellä ja Tyynellämerellä sijaitsevia saarialueita, jotka eivät kuulu mihinkään osavaltioon.
Jugendweihe

Jugendweihe eli nuorisovihkimys on saksalainen uskonnoton aikuistumiskoulutus. Jugendweihe käydään 13–14-vuotiaana. Nuorisovihkimys aloitettiin 1800-luvulla. Aikuistumiskoulun suorittaneille on annettu kunniakirja ja jokin lahja, esimerkiksi rintakoru. Nykyisin ennen aikuistumisjuhlaa nuoret voivat halutessaan käsitellä heille tarjottavien tilaisuuksien tai kurssin puitteissa teemoja kuten historia ja monikulttuurisuus, kulttuuri ja luovuus, lait ja kansalaisoikeudet, luonto ja tekniikka, ammatit ja työnhaku sekä elämäntavat ja ihmissuhteet.

Historia

Nuorisojuhlan kulta-aikaa oli 1920-luku. Adolf Hitlerin valtaannousu kuitenkin katkaisi vapaa-ajattelijoiden perinteen. Itä-Saksassa juhlia järjestettiin itsenäisenä vapaa-ajattelijoiden toimintana vuoteen 1954 saakka, jolloin kommunistinen puolue kielsi toiminnan vanhalta pohjalta ja muutti sen puolueen tavoitteita vastaavaksi. DDR:ssä Jugendweihe otti valtion tuella kristityn rippikoulun paikan nuorten yleisimpänä aikuistumiskoulutuksena. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Jugendweihe-toiminta sai takaisin itsenäisyytensä kommunismista, mutta uskonnoton aikuistumiskoulutus oli muodostunut perinteeksi. Itäisissä osavaltioissa jopa 60–70 % nuorista osallistuu nuorisojuhlaan.
Kasvatuksellinen osuus on nuorisojuhlasta suurelta osin kadonnut. Arvostelijoiden mielestä juhlan suurin merkitys on nuorten tarpeessa saada lahjoja. Jugendweihe käyminen 14-vuotiaana on joidenkin mielestä liian aikainen ajankohta.
Saksassa on monia nuorisojuhlan järjestäjiä, joista tärkeimmät ovat Jugendweihe Deutschland e.V., der Humanistische Verband Deutschland, der Freidenkerverband ja die Arbeiterwohlfahrt.
Photobucket

Photobucket on vuonna 2003 julkaistu verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat julkaista ottamiaan valokuvia sekä videoita ja arvostella muiden materiaalia. Photobucket on yksi internetin suosituimmista kuvapalveluista. Photobucket tarjoaa rekisteröityneille käyttäjilleen mahdollisuuden ladata ilmaiseksi 500 megatavua kuvia. PRO-tunnuksen ostamalla rajaa ei ole.