google/wiki40b huggingface dataset:
Iso Myllyjärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,0 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy.
Varianssi

Varianssi on todennäköisyyslaskennassa ja tilastotieteessä satunnaismuuttujan hajonnan mitta. Varianssi kuvaa sitä, kuinka paljon satunnaismuuttujan arvot keskimäärin vaihtelevat odotusarvosta. Kun arvot keskittyvät odotusarvon ympärille tiiviisti, on varianssin arvo pieni, ja kun arvot ovat hajallaan odotusarvon ympärillä, on sen arvo suuri. Reaaliarvoisen satunnaismuuttujan varianssi on sen toinen keskusmomentti. Varianssin yksikkö on satunnaismuuttujan yksikkö korotettuna toiseen potenssiin. Varianssin neliöjuurta sanotaan keskihajonnaksi, jonka yksikkö on sama kuin satunnaismuuttujalla.
Beata Joutsen

Beata Joutsen (s. 14. huhtikuuta 1974 Helsingissä) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hänen debyyttinäyttelynsä oli vuonna 1993 Kuvataideakatemian Kasarminkadun galleriassa Helsingissä.
Joutsen aloitti taideopintonsa 16-vuotiaana Suomenlinnassa toimivan Taidekoulu Maan iltalinjalla. Hän haki seuraavana vuonna Kuvataideakatemiaan, missä Joutsenen opettajina toimivat mm. taidegraafikot Outi Heiskanen ja Inari Krohn sekä taidemaalari Leena Luostarinen. Kuvataiteen maisteriksi Joutsen valmistui 1998. Hän oli vaihto-opiskelijana Pariisin Taideakatemiassa École Nationale Supérieure des Beaux-Arts´issa.
Joutsenen päätekniikka on monivärinen metalligrafiikka, johon hän yhdistää paperileikkauksia ja japaninpaperia. Vuodesta 1999 lähtien Joutsen on ollut Bellinin akatemian jäsen. Hän on ollut toteuttamassa myös joitakin Bellinin akatemian performansseja, muun muassa Tohtorintutkinnon Kuvataideakatemian ensimmäisessä promootiojuhlassa kesällä 2006. Nykyisin hän työskentelee pääosin Vallilan taiteilijatalossa.
Wacker-hapetus

Wacker-hapetus tai Wacker-prosessi on kemiallinen reaktio, jossa happi hapettaa palladium- ja kupariyhdisteiden katalysoimana alkeenin aldehydiksi tai ketoniksi. Erityisen tärkeä reaktio on valmistettaessa asetaldehydiä eteenistä.

Reaktion historiaa

F. C. Phillips havaitsi palladiumkloridin hapettavan etaanin asetaldehydiksi ja raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1894. Tässä reaktiossa palladiumkloridia tarvitaan kuitenkin stoikiometrinen määrä ja reagenssin kalleuden vuoksi reaktio ei yleistynyt. 1950-luvun lopulla saksalaisten kemianalanyhtiöiden Wacker Chemien ja Hoechst AG:N tutkijat kehittivät samanaikaisesti palladium- ja kuparikatalysoitua menetelmää asetaldehydin valmistamiseksi eteenistä. Prosessin julkaisi ensimmäisen kerran Wacker Chemiellä työskennellyt Juergen Smidt ryhmineen vuonna 1959.
Pukarojärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 85 hehtaaria ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 900 metriä. Siihen laskee useita suo- ja metsäojia. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 450 metriä pitkä laskuoja Sotkajärven Taipaleenlahteen.
Järven rantaviiva on 7,3 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat paikoin soistuneita. Järvellä on viisi saarta. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Tammelan Kuulammin ja Hattulan Myllykylän yhdistävältä tieltä.
Gorgonzola (juusto)

Gorgonzola on italialainen lehmän täysmaidosta valmistettu sinihomejuusto. Juusto on saanut nimensä Italian Lombardiassa sijaitsevan Gorgonzolan kaupungin mukaan, jossa sitä on valmistettu jo 1600-luvulta alkaen. Kokonainen gorgonzolajuusto painaa 6–8 kiloa ja on sylinterin muotoinen. Se on kermainen ja runsasrasvainen juusto, jossa on noin 50 % rasvaa.
Gorgonzolan valmistuksessa pastöroituun maitoon lisätään Lactobacillus bulgaricus- ja Streptococcus thermophilus -bakteereita sekä tälle juustolle tyypillisen maun ja sinisen värin muodostavan Penicillium glaucum -homeen itiöitä. Nykyisin gorgonzolan valmistuksessa käytetään joskus myös Penicillium roqueforti -hometta. Kuivasuolauksen jälkeen siihen pistellään metallisauvoilla reikiä, jotta juuston sisällä olevat mikrobit pääsisivät hengittämään ja lisääntyisivät nopeammin. Siniset juovat muodostuvat ilmareikien yhteyteen. Gorgonzolaa kypsytetään viileässä yleensä 3–4 kuukautta mutta toisinaan jopa puoli vuotta. Nuori juusto on rakenteeltaan pehmeämpää kuin vanha. Pitkään kypsytetty gorgonzolajuusto muuttuu maultaan voimakkaammaksi, jopa pistäväksi.

Gorgonzolajuustolla on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) vuodesta 1996 lähtien. Vain tietyissä Piemonten ja Lombardian alueilla sijaitsevissa maakunnissa valmistettua juustoa saa kutsua gorgonzolaksi. Juustoa valmistetaan nykyisin noin 40 meijerissä.
Christine and the Queens

Varhainen elämä

Héloïse syntyi 1.kesäkuuta 1988. Hänen isänsä, George Letissier, opettaa englantia University of Nantesissa, ja on erikoistunut Viktoriaanisen aikakauden kirjallisuuteen. Hänen äitinsä opettaa sekä ranskaa ja latinaa paikallisella yläasteella.
Hänen vanhempansa suosittelivat, kirjailijoita, kuten Sarah Watersia ja Judith Butleria, joiden teokset ovat toimineet sekä inspiraatiota että viittauksina Letissierin nuoruuteen.

Ura

Letissier opiskeli teatteria, École normale supérieure de Lyon (ENS Lyon), muuttaen Pariisiin vuonna 2010, jossa hän kävi opintojaan. Kun hän vieraili Lontoossa vuonna 2010, hän inspiroitui paikallisten drag queen - muusikkojen työstä, mukaan lukien Russellasta, , joka seurasi häntä yhdessä hänen varhaisimmista konserteistaan. Lopulta heistä tuli hänen taustatanssijansa "Queensit". Hän omisti monia hänen luomuksiaan tanssijoilleen, ja kaikille transsukupuolisille henkilöille, kuvaamalla hänen tyylilajiaan  "freakpopiksi".
Letissier loi Christine and the Queens nimen julkaistuaan debyytti EP:n Miséricorde, mistä seurasi toinen EP vuonna 2012 nimeltään Mac Abbey, josta löytyy hitit "Narcissus is Back" ja "Christine". Vuonna 2012, hän toimi lämppärinä Lykke Lille, The Dølle ja Woodkidlle sekä lilly wood and the prickille vuonna 2013. Kolmas julkaisu oli EP nimeltään Nuit 17 à 52. Nuit 17 à 52 oli hänen ensimmäinen lista sijoituksensa Ranskan virallisella musiikkilistalla Chart SNEPlle. 
Vuonna 2012, Christine and the Queens voitti Parhaan uuden artistin palkinnon Découverte du Printemps de Bourges sekä myös Adami Premières Francos 2012 - palkinnon.
Kappale "Tilted", käännettynä "Christinestä", julkaistiin helmikuussa 2015 Yhdysvalloissa ensimmäisellä englanninkielisellä EP:llä Saint-Claude. Christine and the Queens kiersi Pohjois-Amerikkaa yhdessä Marina and the Diamondsin kanssa. Kappale julkaistiin Britanniassa vuonna 2016 ja se nousi Britannian singlelistalle. Vuonna 2016, Christine and the Queens esiintyi BBC Live Loungessa ja coveroi Beyoncén  "Sorry" kappaleen, joka nimettiin listalle ''6 parasta uutta laulua tällä viikolla.''
Letissier esiintyi Jools' Annual Hootennanny  showssa 31.joulukuuta 2016 – 1.tammikuuta 2017.
"iT" kappaletta käytettiin Girls-sarjan 5.kauden jakson''Old Loves'' lopussa sekä Soundtrackilla 13. maaliskuuta 2016.
Vuonna 2016 Letissier valittiin BBC's 100 Women -listalle.
 FX Networkin Better Things -sarjan 2 kauden finaalijaksossa, Sam ja hänen äitinsä antavat valmistumislahjaksi perheen vanhemmalle tyttärelle heidän ''Tilted'' Kappaleeseen luomansa videon. Jakso esitettiin 16.maaliskuuta 2017.
Vuonna 2018, Letissier ilmoitti syksyn 2018 kiertueensa ja uuden albumin. Levyn ensimmäinen single  ''Damn, dis-moi'' (ranskankielinen versio) ja ''Girlfriend'' (englanninkielinen versio) ilmestyi 17. toukokuussa 2018.  Albumi, nimeltään Chris, julkaistiin 21. syyskuuta 2018.

Henkilökohtainen elämä

Vuonna 2014, Letissier kertoi avoimesti olevansa panseksuaali.
Karelia-Upofloor

Historiaa

Upofloor sai alkunsa Nokialle vuonna 1955 perustetusta Kymarnosta, joka valmisti aluksi muoviletkuja ja -putkia. Nokia eli silloinen Suomen Gummitehdas oli valmistanut kumimattoja jo 1930-luvun alusta ja halusi nyt laajentaa moderneihin muovipäällysteisiin. Oman tuotekehityksen sijaan ostettiin valmistuslisenssi suuren brittiläisen The Marley Floor Tile Co:n kanssa. Mukaan liittyi myös Kymin Osakeyhtiö, ja uuden yrityksen nimi Kymarno muodostettiin Kymin, Marleyn ja Nokian nimien alkutavuista.
Ensimmäisenä Pohjoismaissa Kymarno alkoi valmistaa vinyyli-asbestilaattoja nimellä Finnflex sekä hartsi-asbestilaattoja nimellä Finntile. Vuonna 1964 tuotiin markkinoille PVC-matto Finnplano ja huopapohjainen vinyylimatto Pehmo. Kymarnolla oli muovipäällysteissä miltei sadan prosentin markkinaosuus Suomessa, minkä lisäksi yritys harjoitti vientiä aluksi Neuvostoliittoon ja Ruotsiin ja sitten myös Etelä-Eurooppaan ja Lähi-itään. Lattiamateriaalien lisäksi Kymarno valmisti muoviputkia sekä pakkausteollisuuden tarvitsemia muovikalvoja. 
Karelia Parketti sai alkunsa Heikki Väänäsen 1981 perustamasta Parkettiliike Väänänen Oy:stä. Vuonna 1991 Karelia Parketti laajensi maahantuonnista valmistukseen ostamalla tuupovaaralaisen parkettitehtaan. Toinen tehdas Kuopioon valmistui 1998. Karelia Parketille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto vuonna 2000.
Karelia-Upofloorin enemmistöomistajana on vuodesta 2004 ollut Hartwallin suku. Heidän aikanaan yritys on aloittanut tuotannon Romaniassa ja liittänyt konserniin keraamisten laattojen ja lasitiilien tuontia ja myyntiä harjoittavan Laattamaailma Oy:n.
Vuonna 2012 Karelia-Upofloor ja ruotsalainen AB Gustaf Kähr yhdistyvät. Pääomistajiksi Triton ja Hartwall Capital.
Kantoaalto

Kantoaalto on vakiotaajuinen ja vakioamplitudinen jaksollinen signaali, jota moduloituna käytetään kuljettamaan informaatiota siirtotien yli. Siirrettävän informaation sisältävä modulointisignaali on yleensä taajuudeltaan matalampi kuin kantoaalto. Kantoaallon taajuus ja voimakkuus valitaan niin, että lähetteen etenemisominaisuudet siirtotiellä soveltuvat tarkoitetun signaalin siirtoon. Kantoaalto tuotetaan oskillaattorilla.
Esimerkiksi yleisradiolähetyksissä audiotaajuinen ohjelmasignaali moduloi radiotaajuista kantoaaltoa, joka kuljettaa lähetteen radiovastaanottimiin. Radioaseman taajuus on sen lähettämän kantoaallon perustaajuus. Modulaation vaikutuksesta lähetteen spektri sisältää kantoaallon lisäksi myös modulaation tuloksena syntyneet sivukaistat, jotka sijaitsevat kantoaallon taajuuden ympärillä. Samalla alueella toimivat radioasemat lähettävät kukin eri taajuudella, jotta niiden signaalit voidaan helposti erottaa toisistaan vastaanottimessa.
Modulointi tapahtuu esimerkiksi kantoaallon amplitudin vaihtelulla (AM-asemat) tai taajuudenvaihtelulla (FM-asemat). On olemassa myös modulointitapoja (SSB, DSB-SC), joissa lähetteen spektristä poistetaan alkuperäinen kantoaalto ja lähetetään ainoastaan modulaation tuloksena syntyneet sivukaistat. Tällöin vastaanottimen tulee generoida kantoaalto uudelleen. Digitaalisessa tiedonsiirrossa käytetään yleisesti QAM-tekniikkaa kantoaallon modulointiin.
Vastaanottimessa ohjelmasignaali erotetaan kantoaallosta eli ilmaistaan. Yksinkertainen, radiotekniikan alkuaikana käytetty AM-ilmaisin oli kidekoneessa käytetty kidediodi.
Simon van Salingen

Simon van Salingen oli antwerpenilainen kauppias, joka tutki Kuolan niemimaata ja sen lähialueita 1500-luvun lopulla.
Simon van Salingen järjesti vuosina 1566–1568 tutkimusmatkan, jonka tarkoituksena oli luoda kauppasuhteita Venäjän pohjoisosiin. Hän kävi useasti Kuolassa ja Kantalahdessa sekä tutustui Trifon Petsamolaiseen ja alueen muihin uskonnollisiin vaikuttajiin. Myöhemmin Salingen toimi Tanskan palveluksessa.
Salingenin muistiinpanot kertovat hänen matkoistaan Pohjois-Venäjällä. Ne sisältävät tietoja Petsamon ja Kuolan luostareista, Hollannin ja Venäjän kaupasta sekä Venäjän sisä- ja ulkopoliittisista tapahtumista. Salingen keräsi myös aineistoa vuonna 1601 julkaistuun Pohjois-Venäjän karttaan.
Christina Åstrand

Christina Åstrand (s. 6. kesäkuuta 1969, Skanderborg) on tanskalainen viulisti.
Åstrand syntyi muusikkosukuun. Hän aloitti viulunsoiton Suzuki-menetelmällä neljävuotiaana ja opiskeli Tanskan kuninkaallisessa konservatoriossa Århusissa sekä Pariisissa. Hän teki debyyttinsä solistina vuonna 1990. Hän on siitä lähtien esiintynyt useiden huomattavimpien Skandinavian orkesterien kanssa.
Åstrandista tuli 22-vuotiaana Tanskan kansallisen radion sinfoniaorkesterin konserttimestari. Hän on tulkinnut myös kamarimusiikkia ja soittaa vuoden 1705 Stradivariuksella. Hän on levyttänyt muiden muassa Claude Debussyn, György Ligetin, Johannes Brahmsin ja Fini Henriquesin teoksia.
Kosketuskaksoistähti

Kosketuskaksoistähti eli kontaktikaksoistähti on kaksoistähti, jonka toisiaan kiertävät tähdet ovat niin lähekkäin, että niiden pinnat koskettavat toisiaan. Molemmat tähdet täyttävät Rochen pinnan. Tunnetuin kontaktikaksoistähti on W Ursae Majoris, joka on myös spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Kosketuskaksoistähdessä tähtien kaasukehät yhdistyvät toisiinsa.
William Mason

William Mason (1724 Hull – 1797) oli englantilainen runoilija, toimittaja ja puutarhuri.
Mason kävi koulua Hull Grammar Schoolissa ja jatkoi sen jälkeen Cambridgessa St John's Collegessa. Hän sai pappisvihkimyksen 1754 ja toimi useissa kirkon viroissa.
Hänen runonsa "Musaeus, a Monody on the Death of Mr. Pope" ilmestyi 1747 ja sai niin suuren suosion, että siitä otettiin useita painoksia. William Lyon Phelps kirjoittaa:
»Musaeus oli Popen kuoleman johdosta Miltonin Lycidasin tyyliin kirjoitettu valitusruno. Musaeusin eri runoissa murehditaan Popen kuolemaa. Chaucer puhuu vanhalla englannilla, ja Spenser lausuu kaksi säkeistöä Shepherd's Calendarin runomitalla ja kolme säkeistöä Fairy Queenin runomitalla. Näissä jäljitelmissä ei ole mitään merkittävää... »
Hänen muita teoksiaan ovat historialliset murhenäytelmät Elfrida (1752) ja Caractacus (1759) (joita kumpaakin on käytetty käännöksinä 1700-luvun oopperoissa: Elfridaa ovat käyttäneet Giovanni Paisiello ja Jean-Baptiste Moyne, Caractacusta Antonio Sacchini (Arvire et Evelina )), sekä puutarhanhoidosta pitkä runo The English Garden (kolme osaa, 1772–1782). Hän on suunnitellut puutarhan muun muassa George Harcourtille. Hän julkaisi 1775 omaan työhönsä vaikuttaneen ystävänsä Thomas Grayn runoja teoksen Poems of Mr Gray. William Pitt nuorempi valitsi hänet 1785 William Whiteheadin seuraajaksi poet laureateksi, mutta hän kieltäytyi kunniasta.
John Singer Sargent

John Singer Sargent (12. tammikuuta 1856 – 14. huhtikuuta 1925) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän maalasi paljon muotokuvia aikansa merkittävistä kulttuurihenkilöistä. Sargent syntyi vuonna 1856 Firenzessä, Italiassa ja kuoli Lontoossa 69 vuoden ikäisenä.
Ericus-kuoro

Ericus-kuoro on turkulainen kuoro. Kuoron toiminta oli hiipumassa mutta se herätettiin uudelleen henkiin värväämällä uusia laulajia mainostoimiston avulla. Kuoroon on liittynyt myös karaokelaulajia.
Korpikylä (Kivennapa)

Korpikylä oli kylä rajan pinnassa Kivennavan kolliskulmassa. Naapurikyliä olivat etelässä Vehmainen, lännessä Vuottaa, luoteessa Kauksamo ja Miettilä sekä pohjoisessa Lipola. Vuonna 1944 Korpikylässä oli 44 taloa.
Kyrenaika

Kyrenaika (kreik. Κυρηναϊκή, arab. برقه‎, Barqah) on maakunta Libyan rannikolla. Vuonna 630 eaa. perustettu kreikkalainen kolonia Kyrene antoi nimensä alueelle.

Kreikkalainen kolonisaatio

Termiä Pentapolis käytettiin myöhemmin Kyrenaikan synonyymina. Akemenidit valtasivat Kyrenaikan noin vuonna 513 eaa. Kyrenaikasta tuli kuitenkin myöhemmin itsenäinen. Kyrenaikaa kutsuttiin myös Pentapoliiksi koska siellä oli viisi tärkeää kaupunkia. Kyrenen lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat Barka, Euesperides, Kyrenen satamakaupunki Apollonia ja Taukheira.

Egyptin Ptolemaiosten aika

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen spartalainen palkkasotilas Thibron saapui Kyrenaikaan noin 7 000 palkkasotilaan kanssa. Kyrenestä ja Barkasta karkotetut pyysivät häntä apuun. Thibron valtasi aluksi Kyrenen sataman, ja pakotti kyreneläiset maksamaan lunnaita. Pian kyreneläiset pyysivät Egyptin satraapin Ptolemaios I:n apua. Tämä lähetti sotapäällikkö Ofellaan Kyrenaikaan. Thibronin kuoleman jälkeen vuonna 322 eaa. Kyrenaika liitettiin Ptolemaiosten Egyptiin. Ofellas hallitsi kuitenkin Kyrenaikaa itsenäisesti. Ofellas kuoli noin vuonna 208 eaa. Ptolemaiosten aikana perustettiin myös kuudes kaupunki Ptolemais.

Roomalainen provinssi

Kyrenaika liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 96 eaa. Vuonna 78 eaa. se oli perustettu yhdeksi hallinnolliseksi provinssiksi yhdessä Kreetan kanssa. Siitä tuli senaatin provinssi vuonna 20 eaa.

Nykyajan historia

Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan liitettiin Italian Libyan alueisiin vuonna 1934. Libyan valtion perustamisen jälkeen vuonna 1947, Kyrenaikasta tuli osa Libyan valtiota.
Viinakortti (kirja)

Juoni

Hilvon teos on kahdesta näkökulmasta, isoisän ja pojanpojan, kerrottu kuvaus kahden miehen sodan aikana syntyneestä rakkaudesta. Suku vaikenee vaikeaksi koetusta asiasta. Urhon pojanpojalle Mikaelille isoisän ja tämän rakastetun Toivon menneisyys valkenee isoäidin hautajaisissa. Mikael huomaa jakavansa isoisän kanssa muutakin kuin isoisän virkapaidan taskusta löytyneen viinakortin, ja vähä vähältä isoisä ja pojanpoika alkavat näyttäytyä kuin identtisiltä kaksosilta, mutta siihen väliin jäävä sukupolvi kenties kieltää itsensä. Isoisä rakensi kulissit, meni naimisiin, ehkä jo nimismiehen virkansa vuoksi. Pojanpoika ei tarvitse kulisseja, vaikka aivan ristiriidaton ei hänkään ole: hän tarvitsee isoisän konjakin tuomaa lohtua päivästä, viikosta toiseen, tehdessään terapeuttista matkaa syntymäänsäkin kauemmaksi menneisyyteen ja erityisesti isoisänsä vaiheisiin.

Tausta

Motossa, jonka Hilvo on teokseen poiminut Erik Lindgrenin Kasvitarhakirjasta vuodelta 1903, sanotaan muun muassa: ” ...emme saa koskaan pakottaa puuta muodostumaan vastoin sen omaa taipumusta...”
Teos pohjautuu paljolti Kansallisarkistossa säilytettäviin sotapäiväkirjoihin ja kahden rintamasotilaan väliseen kirjeenvaihtoon, joiden pohjalta kirjan päiväkirjanomaiset jaksot on hienosti rakennettu.

Vastaanotto

Antti Majanderin mukaan Hilvo kuvaa karskejakin yksityiskohtia mutta oikeassa suhteessa. Kriitikon mukaan Viinakortti on hieno romaani. Toinen kriitikko on varovaisempi sanoissaan: ”Ehkä vähempikin olisi riittänyt.”
Keskisuomalaisen Pertti Ehrnroothin mukaan teos tarjoaa merkittäviä lupauksia kirjailijan tulevasta urasta.
Hilvo on kirjoittanut kielellisesti hyvin tarkkaa tekstiä, jolla hän on tavoitellut ja myös saavuttanut tavoittelemaansa herkkyyttä, kunnioitusta ja haavoittuvuutta. Teos on ehjä ja hallittu, muoto ja sisältö istuvat yhteen kuin hansikas käteen.
Erkki Guseff

Erkki Sergei Guseff (s. 23. maaliskuuta 1937 Muolaa) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Suomea kahdessa A-maaottelussa ja yhdessä B-maaottelussa. Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan kolmesti viidenneksi, vuosina 1962, 1964 ja 1965. Ennätyksekseen hän heitti 78,04 m vuonna 1965. Hän edusti urallaan Björkbodan Tähteä, Turun Pyrkivää, Turun Urheiluliittoa ja HIFK:ta.
Ruokonen (Kuhmoinen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,2 metriä mpy.
Ari Aaltonen

Pelaajaura

Aaltonen oli Porin Ässien kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1980. Aaltonen pelasi kaudella 1981–1982 Ässissä kaksi SM-liigaottelua, kunnes hän siirtyi vuoden 1981 lopulla I-divisioonajoukkue Joensuun Kiekko-Poikiin hakemaan nostetta uralleen. Aaltonen pelasi hetken myös Karhu-Kissoissa opiskellessaan Helsingissä palomieheksi. Pääosin hän pelasi uransa kuitenkin JoKP:ssa ja hän oli kaudella 1984–1985 16 osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja ja jakoi Ketterän Jari Lippojoen kanssa koko I-divisioonan puolustajien maalipörssin toisen sijan edellään vain KalPan Jari Järvinen. Aaltonen oli JoKP:n tehokkain puolustaja myös kahdella seuraavalla kaudella. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 1988.

Valmentajaura

Aaltonen aloitti valmentajauransa Suomen Jääkiekkoliiton Savo-Karjalan aluevalmentajana 1980-luvun lopulla. Hän valmensi sittemmin Jokipoikia, joiden miesten joukkueen apuvalmentajana Aaltonen toimi Seppo Revolle I-divisioonassa kaudella 1999–2000. Kaudeksi 2000–2001 hänet nimettiin I-divisioonan korvanneeseen Mestikseen Jokipoikien päävalmentajaksi. Aaltonen joutui kuitenkin jättämään tehtävänsä joulukuussa 2000 palkkarästien vuoksi. Joukkuetta valmensi loppukauden ajan Markku Kyllönen. Jokipojat ajautui kauden päätteeksi konkurssiin ja putosi Suomi-sarjaan. Aaltonen itsekin siirtyi joukkueen jätettyään valmentamaan Suomi-sarjajoukkue Savonlinnan Pallokerhoa helmikuussa 2001. Hän valmensi joukkuetta myös seuraavan kauden 2001–2002.
Aaltonen suoritti ammattilaisvalmentajatutkinnon Lapin Urheiluopistossa vuonna 2002. Hän valmensi sittemmin Jokipoikien junioreita eri ikäluokissa; mm. C-nuorten SM-sarjajoukkuetta kausina 2008–2009 ja 2014–2015 sekä B-nuorten SM-sarjajoukkuetta vuosina 2012–2014. Kaudeksi 2015–2016 Aaltonen nimettiin taas Jokipoikien edelliskeväänä takaisin Mestikseen nousseen miesten joukkueen päävalmentajaksi. Jokipoikien varsin omavaraisella ja vähäisellä Mestis-kokemuksella varustettu pelaajarunko sijoittui runkosarjassa yllättäen kolmanneksi ja voitti lopulta pronssia. Aaltonen palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana valmentajana Raimo Määttänen -palkinnolla.
Kaudella 2016–2017, helmikuussa 2017 Jokipojat oli Mestiksessä kuudentenä. Joukkueella oli kuitenkin takanaan seitsemän ottelun tappioputki, joten Aaltonen sai väistyä päävalmentajan paikalta 20. helmikuuta 2017, jolloin hänen tilalleen Jokipoikien peräsimeen siirtyi joukkuetta aiemminkin valmentanut Jouni Varis.

Muuta

Aaltosen isä Heikki pelasi 1950-luvulla SM-sarjaa Rauman Lukossa. Ari Aaltosen poika Miro pelaa KHL-joukkue Vitjaz Podolskissa ja hänellä on NHL-joukkue Anaheim Ducksin varaus vuodelta 2013. Arin lapsista myös Reetu ja Anniina ovat pelanneet jääkiekkoa. Hän itse harrasti nuorempana jääkiekon ohella myös jalkapalloa.
Aaltonen on työskennellyt siviilielämässään palomiehenä Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksella.
Tommi Niemelä

Ura

Niemelä on Helsingin IFK:n kasvatteja, joka siirtyi A-juniori-ikäisenä paikallisvastustaja Jokereihin. Jokereissa tilille kertyi yhteensä 8 ottelua SM-liigassa kaudella 2002–2003, joista yhdessä Niemelä pääsi maaliin. Jokereiden lisäksi Niemelä on edustanut Suomessa Mestiksessä Hyvinkään Ahmoja, Kiekko-Vantaata, Forssan Palloseuraa sekä Kouvolan KooKoota kausien 2003–2007 välisenä aikana. Ulkomailla Niemelä pelasi Ruotsin, Tanskan, Hollannin, Italian ja Saksan eri sarjoissa, ennen kuin loukkaantuminen lopetti pelaajauran.
Niemelä toimi edelliset kaudet alle 17- ja alle 16-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Hän oli osa myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueen johtoryhmää vuoden 2017 MM-kisoissa Montrealissa. Sitä ennen hän toimi kuuden kauden ajan Pelicansin organisaatiossa eri huippuvaiheen ikäluokkien päävalmentajana. Niemelä on toiminut viimeksi Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana.
Amos Brotherus

Amos Brotherus (s. 2001) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Billy Elliot -musikaalin pääroolista. Billyn roolia näyttelivät myös Lassi Hirvonen ja Henrik Björklund. Brotheruksen vanhemmat ovat Hanna Brotherus ja Antti Ikonen. Amos kuuluu Brotherus Brothers -bändiin, jossa ovat myös hänen veljensä Johannes ja Robert. Heillä on myös sisko, Elsa. Tanssin lisäksi Brotherus soittaa selloa.