google/wiki40b huggingface dataset:
WOP-projekti

WOP-projekti on ESR-osarahoitteinen hanke, jonka päämääränä on nuorten rikollisten elämänhallintataitojen kehittäminen. Vuosina 2001 - 2003 sen suoritti 19 vankia.
Ohjelman keskimääräinen kesto vankia kohden on noin kuusi kuukautta. Hankkeen kohderyhmänä ovat alle 26-vuotiaat Uudellamaalta kotoisin olevat vangit.

Hankkeen rahoitus ja hallinnointi

Hanke käynnistyi vuonna 2001 ja sille on myönnetty jatkorahoitusta Euroopan sosiaalirahastolta vuoteen 2006 saakka. Hankkeen toteuttaja ja hallinnoija on Keravan vankila yhteistyössä Espoon, Helsingin, Keravan ja Vantaan kaupunkien kanssa. Lisäksi mukana toteuksessa ovat muun muassa kriminaalihuolto, poliisi, alueen Työ- ja elinkeinotoimistot ja Laurea-ammattikorkeakoulu.
Teatteri Akseli

Teatteri Akseli on vuonna 2014 perustettu ja vuoden 2015 alussa toimintansa aloittanut turkulainen harrastajateatteri.

Historia

Teatteri Akseli ry:n perustajajäsenet arvioivat loppuvuodesta 2014, että aika oli kypsä uuden harrastajateatterin perustamiselle Turkuun, ja teatteritilat löytyivät vuoden 2015 alussa osoitteesta Humalistonkatu 8 A. Keväällä 2015 uusissa tiloissa oli kaksi ensi-iltaa (Myrskyluodon Maija, Kahdeksan naista), ja toiminta jatkuu syksyllä kolmella uudella ensi-illalla (Ihmisen osa, Naisten koulu, Maanalainen armeija iskee jälleen), joista yksi avaa teatteritilan toisen näyttämön, Elinan. Yhdistys on voittoa tavoittelematon ja jäsenet toimivat harrastuspohjalta, ilman palkkiota.
Ohjelmistollaan Akseli pyrkii täydentämään Turun ja maakunnan teatteritarjontaa sekä tarjoamaan jäsenistölleen tilaisuuksia kehittää ja syventää harrastustaan ja osaamistaan. Jäseniä Teatteri Akseli ry:llä on n. 100. Teatteri Akseli tuottaa sekä kotimaisia että ulkomaisia, laadukkaita näytelmiä. Tarkoituksena on esittää sekä klassikkonäytelmiä että uudempaa tuotantoa. Mahdollisuuksien mukaan Teatteri Akseli valmistaa myös muita taide-esityksiä.
Vuonna 2016 keväällä ensi-iltoja olivat Hellyyden ehdoilla, Todellinen löytö ja Jäniksen Vuosi. Kesällä 2016 ensi-illan sai Kaikki vorot eivät tule varkaisiin. Sykysyllä 2016 ensi-iltoja olivat Sihteeriköt, Diivat ja Pieni Raha. Keväällä 2017 ensi-iltoja olivat Kattona Tähtitaivas, Täti ja minä sekä Odottamaton vieras.

Nykyisyys

Keväällä 2018 ensi-iltoja ovat Ruostetta ja timantteja, Kuilu sekä Liian paksu perhoseksi.

Esteettömyys

Teatteri on täysin esteetön huolimatta siitä, että se sijaitsee rakennuksen toisessa kerroksessa. 
Toiseen kerrokseen pääsee hissillä ja itse teatterissa kaikkialle pääsee sekä pyörätuolilla että rollaattorilla.
José Rodríguez Martínez

Seurajoukkueura

Rodríguezin kasvattajaseura on Real Madrid. Hän on pelannut seuran kakkosjoukkueessa Real Madrid Castillassa 60 ottelua onnistuen maalinteossa neljästi. Seuran edustusjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa hän pelasi toistaiseksi ainoan ottelunsa joulukuussa 2012 Atlético Madridia vastaan. Muutaman päivän päästä tästä hän debytoi Mestareiden liigassa AFC Ajaxia vastaan Real Madridin historian nuorimpana pelaajana.
Kaudeksi 2014-2015 Rodríguez siirtyi lainalle Primera Divisióniin nousseeseen Deportivo La Coruñaan. Hän teki avausmaalinsa liigassa elokuussa 2014 Rayo Vallecanon verkkoon. Rodríguez pelasi kauden aikana 25 ottelua tehden kaksi maalia.

Maajoukkueura

Rodríguez on edustanut monia Espanjan nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2015 lähtien hän on kuulunut Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Urpalanjoki

Pääuoma ja vesistöalue

Urpalanjoen vesistö saa alkunsa ensimmäisen Salpausselän eteläpuolelta Luumäeltä ja Lappeenrannan länsiosista. Latvaosien järviä ovat Latvanen (63,5 m) ja Urpalonjärvi (60,2 m). Urpalonjärven jälkeen jokeen yhtyy lännestä Kirkkojoki Luumäen kirkonkylän ja Taavetin suunnasta. Keskijuoksulla merkittävin sivujoki on Ihaksenjärvestä virtaava Ihakselanjoki. Lähellä rajaa on järviosuus Pitkäjärven, Suurijärven, Väkevänjärven ja Kavalanjärven kautta. Venäjän puolella sijaitsevat Laihajärvi ja Laihalampi laskevat vetensä Suomen puolelle Urpalanjokeen hieman ennen kuin joki virtaa Miehikkälässä Venäjän puolelle. Joen Venäjän puoleinen osuus on noin 15 km. Jokisuussa sijaitsi entinen Virolahden kylä Ala-Urpala.
Marian kirkko (Hamina)

Historia

Vehkalahden kirkkojen historia ulottuu 1300-luvulle; ensimmäinen maininta kirkosta löytyy Viipurin linnanisännän kirjeestä, joka on päivätty 2. helmikuuta 1396. Nykyisen kivikirkon kohdalla oli todennäköisesti yksi tai kaksi puukirkkosukupolvea ennen kivikirkon rakentamista, joka tapahtui arviolta vuosien 1430 ja 1470 välisenä aikana. Kirkon suunnittelijana pidetään samaa Pernajan mestaria joka suunnitteli muun muassa Pyhtään, Pernajan ja Sipoon kirkot ja Porvoon tuomiokirkon.
Sijainnistaan johtuen kirkko joutui 1500-luvulla kahdesti sotien aikana ryöstön ja polton kohteeksi, jolloin kirkon seinä- ja kattomaalaukset tuhoutuivat ja muutkin aarteet hävisivät. Myöhemmin, kun kirkon viereen kohosi Haminan kaupunki, Marian kirkko palveli maaseudun lisäksi myös kaupungin suomalaisväestöä, ruotsinkielisellä väestöllä oli oma kirkkonsa.
Kirkon nykyinen ulkoasu on täysin erilainen kuin alkujaan, sillä kirkko vaurioitui pahoin Haminan tulipalossa vuonna 1821. Aiemmin gotiikkaa edustanut rakennus sai nykyisen empiretyylisen ulkoasunsa Carl Ludvig Engelin käsissä, ja uudistunut kirkko valmistui 1828. Ennen tulipaloa kirkon edessä oli erillinen kellotapuli, mutta jälleenrakennuksen yhteydessä kirkkoon rakennettiin oma torni. Tämän jälkeen kirkkoa remontoitiin vielä vuonna 1963 Veikko Leisténin suunnitelmien mukaisesti, jolloin muun muassa sisätilojen uunit poistettiin, alttaria uudistettiin ja ylimmät parvet poistettiin.

Vuoden 2013 korjaukset

Marian kirkkoa alettiin jälleen korjata vuoden 2013 alussa. Työn yhteydessä uusittiin sisäkatot, valaistus, alttarit, lattialämmitys ja kirkkotekstiilit. Seinät ja penkit maalattiin ja kirkon vanhat urut korvattiin uusilla Paschen Kiel Orgelbaun rakentamilla. Ne edustavat soinniltaan ja rakenteeltaan ranskalaista sinfonis-romanttista tyyliä. Urut otetaan käyttöön 1. adventtisunnuntain messussa Marian urkuviikolla joulukuussa 2013. Muutostöissä pyrittiin palauttamaan kirkon ilmeeseen vanhaa kauneutta.
Viimeinen jumalanpalvelus ennen remontin alkua pidettiin loppiaisena 6. tammikuuta 2013, ja kirkko vihittiin uudelleen käyttöön saman vuoden ensimmäisenä adventtina.
Kirkon uudet tekstiilit on suunnitellut taiteilija Helena Vaari.
Trevor Pinnock

Trevor David Pinnock (s. 16. joulukuuta, 1946) on brittiläinen kapellimestari ja cembalisti. Hän on tunnettu erityisesti barokkimusiikin tulkinnoistaan.
Pinnock syntyi Canterburyssä, jossa hän kävi Cathedral Choir Schoolia ja opiskeli urkujen ja cembalon soittoa Lontoossa Royal College of Musicissa. Hän teki ensiesiintymisensä Lontoossa Galliard Ensemblen kanssa Royal Festival Hallissa vuonna 1966. Vuonna 1973 hän perusti The English Concert -yhtyeen, joka on erikoistunut barokkimusiikin esittämiseen periodi-instrumenteilla. Hän jatkoi yhtyeen johtamista vuoteen 2003 saakka, jolloin seuraajaksi tuli viulisti Andrew Manze.
Vuonna 1988 hän teki ensiesiintymisensä New Yorkissa johtaen Händelin oopperan Giulio Cesare. Vuosina 1991–1996 hän oli taiteellisena johtajana National Arts Centre Orchestrassa Ottawassa.
Pinnockille myönnettiin CBE-kunniamerkki vuonna 1992.
Erkki Eronen

Erkki (Erik) Simo Kalervo Eronen (11. maaliskuuta 1926 Pälkjärvi – 11. helmikuuta 2018 Hyvinkää) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän on suunnitellut runsaasti julkisia ja monia yksityisesti omistettuja ulko- ja sisätiloihin sijoitettuja taideteoksia. 
Eronen aloitti taideopintonsa Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän jatkoi opintojaan Ateneumin päiväkoulussa 1948–1951 ja Vapaassa taidekoulussa 1954–1955. Hänen opettajanaan oli Wäinö Aaltonen, jonka apulaisena hän työskenteli vuosina 1950–1951 ja 1959. Eronen on saanut Valtion Taiteen Keskustoimikunnan kohdeapurahat 1975, 1978 ja opetusministeriön myöntämän elinikäisen taiteilijaeläkkeen vuodesta 1988 lähtien. Eronen oli Viipurin Taideseuran jäsen, hallituksen jäsen ja kunniajäsen, Järvenpään Taideseuran perustajajäsen, varapj., puheenjohtaja ja kunniajäsen. Järvenpää Seura palkitsi hänet Kulttuurijärvenpääläisenä vuonna 2005. Eronen osallistui lukuisiin näyttelyihin.
Hänen julkisia teoksiaan ovat esimerkiksi Maiju Lassilan muistomerkki Tohmajärvellä (1962), Sibelius-patsas (1964) Järvenpää-talon edustalla Järvenpäässä, Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Joensuussa (1966), alttariveistos Krusifiksi (1968) Järvenpään uudessa kirkossa, Pikkuvihan muistomerkki Kiihtelysvaarassa (1972), Jouluyön ihme -reliefi (1978) Laurilan seurakuntakodissa Järvenpäässä, Pikku-Kalle -veistos valtion virastotalon edustalla Järvenpäässä (1980), Karjalan jääkäri -monumentti Joensuussa (1987), Optarien purjehdus -mobile Tuusulanjärven Purjehtijoilla Järvenpäässä (1987), JR9:n muistomerkki Kontiolahdella (1988), Soihtu-suihkukaivoveistos Järvenpään kaupungilla (aiemmin Fortumilla) (1993), Pälkjärven sankaripatsas Venäjällä (1994), Veljeä ei jätetä Sotaveteraanien muistomerkki Järvenpäässä (1995), Nimikirja - Pro Patria muistomerkki, Tuusulassa (1999) ja Siivet Mannerheim-ristin ritarien hävittäjälentäjien muistomerkki Lappeenrannassa (2004). Eronen teki 84 muotokuvaa ja lukuisia hautamuistomerkkejä.
Angela Little

Angela Michelle Little (s. 22. heinäkuuta 1972 Albertville, Alabama) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa American Pie Presents: Band Camp, Rush Hour 2 ja Pomon tytär- elokuvissa. Little oli "Playboy's Playmate of the Month" elokuussa 1998 ja hän on esiintynyt useissa Playboyn videoissa. Playboyn perustaja ja kustantaja Hugh Hefner nimesi hänet "Little Marilyniksi".
Lisäksi hän on vieraillut televisiosarjoissa, kuten CSI, Siskoni on noita sekä Kauniit ja rohkeat, ja esiintynyt joissain softcore-pornoelokuvissa käyttäen salanimeä Katie James.
Rohtosarviapila

Ulkonäkö ja koko

Rohtosarviapila kasvaa noin 50 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kolmilehdykkäiset lehdet ja kellanvaaleat kukat. Hedelmä on 8–10 cm pitkä palko.

Käyttö

Rohtosarviapilaa on käytetty antiikin ajoista lähtien maustamiseen, värjäämiseen, lääkkeenä ja jopa eläinten rehuna. Intialaisessa keittiössä käytetään siemeniä sekä kuivattuja lehtiä, joiden kitkerä maku muistuttaa läheisesti laakerinlehteä. Egyptiläiset tarvitsivat rohtosarviapilaa ruumiiden balsamoinnissa. Rohtosarviapilan siemenet kannattaa paahtaa ennen käyttöä, koska se antaa mausteelle täyteläisen maun. Siemeniä käytetään myös monissa currysekoituksissa yhtenä raaka-aineena.
Paldiski

Historiaa

1600-luvulla ruotsalaiset rakensivat nykyisen Paldiskin kohdalle sataman, jota he kutsuivat nimellä Rogerwiek (Rågervik). Vuonna 1718 tsaari Pietari I aloitti linnoitetun syväsataman rakentamisen.
Vuonna 1762 venäläiset nimesivät kaupungin Baltijski Portiksi (ven. Балтийский Порт, ’Baltian satama’), ja 1700-luvulla siitä tuli Venäjän laivaston tukikohta. Kaupunkioikeudet Baltijski Port sai 1783. Vuonna 1787 valmistui Pyhän Yrjön ortodoksinen kirkko ja 1842 Pyhän Nikolain luterilainen kirkko. Rautatie Baltijski Portiin rakennettiin 1870. Kaupungin edustalla Pakrin saarilla on 1889 valmistunut majakka. 
Vuonna 1933 kaupungin viralliseksi nimeksi tuli virolaistettu muoto Paldiski. 
Paldiskissa sijaitsi 1965–1968 rakennettu Neuvostoliiton sukellusvenetukikohta, myös ydinkäyttöisille sukellusveneille, ja Neuvostoliiton laajin sukellusvenesodankäynnin koulutuskeskus. Sukellusvenekoulutuskäytössä Paldiski oli jo ollut vuodesta 1962. Siellä oli kaksi ydinreaktoria sukellusveneiden ydinreaktorien käyttöön harjoittelemista varten.
21. marraskuuta 1956 neuvostoliittolainen sukellusvene M-200 törmäsi miinalaivaan, minkä seurauksena 29 sukellusveneen miehistöön kuulunutta kuoli. Heidät haudattiin salaa noin 50 metrin päähän merenrannasta eteläsatamaan. Myöhemmin vainajat haudattiin uudelleen ortodoksiselle hautausmaalle.
Neuvosto-Viron aikana Paldiski oli suljettu kaupunki sotilaallisen luonteensa johdosta. Alueella oli enimmillään 16 000 sotilashenkilöä. Viimeinen venäläisten sotilasalus lähti Paldiskin satamasta elokuussa 1994.

Väestö

Vuonna 2011 Paldiskin kaupungissa oli 4 085 asukasta, joista 1 338 (32,8 %) oli virolaisia, 2 181 (53,4 %) venäläisiä ja 561 (13,7 %) muita kansallisuuksia.

Liikenne

Paldiskista on säännöllinen Tallinkin liikennöimä laivayhteys Kapellskäriin, Ruotsiin, sekä DFDS Seawaysin liikennöimä laivayhteys Hankoon. Valtatie 8 kulkee Paldiskista Keilan kautta Tallinnaan. Paldiskiin on rautatieyhteys ja säännöllinen Elronin henkilöliikenne Tallinnasta.
PIM

Historia

Alkuun Ninni soitti rumpuja laulamisen ohella varsinaisen rumpalin puuttuessa. Muutaman tilapäisen soittajan jälkeen yhtyeeseen pyydettiin vihjeen perusteella rumpaliksi Marianne Loppi, joka oli soittanut aiemmin yhtyeessä Geisha.
PIM keikkaili Suomessa ja Ruotsissa, sekä levytti studiossa kolme singleä. Vuonna 1985 julkaistiin Nancy Sinatran kappale "These boots are made for walking" sekä oma kappale "Drink it". "Fade away" jäi viimeiseksi levytykseksi. Yhtye on saanut vaikutteita Sinatran lisäksi muun muassa The Crampsiltä ja Link Wrayltä. Ensisinglen B-puolen raita, "Dee-Lay", sai innoituksensa The Nights of Iguana -yhtyeen basisti Dile Kolasesta, joka tunnetaan myös nimellä Delay. Delay antoi PIMille musiikillisia neuvoja muun muassa sovitukseen liittyen. Sen lisäksi yhtyeet keikkailivat usein yhdessä, mutta keikalle lähtiessä Delay oli, nimensä mukaisesti, monesti vähällä myöhästyä.
Vuonna 1986 yhtyeen jäsenistössä tapahtui muutoksia. Kesällä PIM käytti keikoilla kakkoskitaristia, joka ei jäänyt pysyväksi jäseneksi. Sitten rumpali Marianne lähti Ranskaan opiskelemaan. Yhtye päätyi valitsemaan uudeksi rumpaliksi lähipiiristään tutun Ykä Knuuttilan (Musta Paraati, Shadowplay), joka oli mukana levyttämässä "Fade away" -singleä.
Lepakko eli Helsingin Lepakkoluola oli merkittävässä asemassa yhtyeelle niin harjoittelu- kuin esiintymisasujen hankintapaikkana, sekä kokoonpanon syntymisessä, "henkinen koti". Yhtyeen esiintymisessä garage-tyylisen rock-musiikin ohella tärkeitä olivat vaaleat, pulleat peruukit, kimaltavat lurex-mekot sekä pitkävartiset platform-kengät.
PIM keskittyi soittamiseen ja hauskanpitoon. "Kaikki oli hyvin sattumanvaraista", sanoi yhtyeen kitaristi Vilma. Yhtye ei koskaan tehnyt LP-levyä. Yhtyeen tarina päättyi vuonna 1988. PIM jätti jäähyväiset kuvattuna yleisellä kaatopaikalla Iltalehden juttuun.
Yhtyeen nimi oli peräisin klassisesta Carl Barksin Aku Ankka -tarinasta "Vaarallinen lelu", jossa Aku hypnotisoituu sanoilla "PIM! Olet kana!"
Sarvisammal

Ulkonäkö

Sarvisammal muistuttaa ulkonäöltään puikkosammalta. Se on yksikotinen ja sillä on usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat kärkiosastaan mustia.

Levinneisyys

Sarvisammalta kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla, lauhkealla vyöhykkeellä ja havumetsävyöhykkeen eteläosassa. Suomessa sitä on tavattu Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta, Satakunnasta, Etelä- ja Pohjois-Hämeestä sekä Etelä- ja Pohjois-Savosta ja Pohjois-Karjalasta.

Elinympäristö

Sarvisammal on ihmisen seurassa viihtyvä lyhytikäinen pioneerilaji. Se kasvaa paljaalla hienojakoisella maalla pellonojissa, kasvimailla ja peltoteillä.
Stabiilisuuden saari

Stabiilisuuden saari, vakaussaareke (engl. Island of stability) on termi ydinfysiikassa, joka kuvaa mahdollisia alkuaineita, joilla on tietty määrä protoneja ja neutroneja. Protonien ja neutronien lukumääriä kutsutaan "maagisiksi luvuiksi" (eng. "magic numbers"). Tämä mahdollistaa tiettyjen transuraanien isotooppien olevan vakaampia, eivätkä ne hajoa niin nopeasti.
Idean "saaresta" keksi yhdysvaltalainen ydinkemisti Glenn Theodore Seaborg. Hypoteesin mukaan atomin ydin, nuklidi, koostuu kuorista samalla tavalla kuin elektroniverho koostuu elektronikuorista. Molemmissa tapauksissa kuoret ovat energiatasoja, jotka ovat verrattain lähellä toisiaan. Kahden erillisen energiatason välillä on Seaborgin hypoteesin mukaan suhteellisen suuri aukko. Kun neutronit ja protonit täyttävät tietyn kuoren atomin ytimessä, nukleonien sidosenergia saavuttaa miniminsä, ja ydin on stabiilimpi eikä hajoa niin nopeasti kuin isotoopit, joilla näitä kuoria ei ole täytetty.
Tietylle kuorelle mahtuu vain tietty määrä protoneja ja neutroneja. Lukumäärää tietylle kuorelle mahtuvista nukleoneista sanotaan "maagisiksi luvuiksi". Yksi mahdollinen maaginen luku neutroneille on 184, ja sitä vastaavia protonin maagisia lukuja ovat 114, 120 ja 126, mikä tarkoittaisi sitä, että kaikkein kestävimmät isotoopit olisivat flerovium-298, unbinilium-304 ja unbiheksium-310.

Epästabiilisuuden meri

Epästabiilisuuden meri (engl. Sea of instability) on nimitys ydinfysiikassa, joka kuvaa alkuaineiden joukkoa, jossa alkuaineet ovat hyvin epävakaita ja niiden puoliintumisaika on alle mikrosekunti tai jopa alle nanosekunnin.
Grant Wood

Grant Wood, syntymänimeltään Grant DeVolson Wood (13. helmikuuta 1891, Anamosa, Iowa – 12. helmikuuta 1942, Iowa City, Iowa) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan parhaiten maalauksista, jotka kuvaavat Yhdysvaltain Keskilännen maaseutua. Hän matkusti neljästi Eurooppaan opiskelemaan maalaustekniikoita, erityisesti impressionismia vuosina 1920–1928. Suurin vaikuttaja oli kuitenkin Jan van Eyck. Wood opetti maalausta Iowan yliopistossa vuonna 1934. Yksi hänen tunnetuimpia teoksiaan on Amerikkalaista gotiikkaa.
Andromeda I

Andromeda I on kääpiösferoidigalaksi Andromedan tähdistössä. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Andromedan galaksin satelliittigalaksi. Galaksi sijaitsee 2,4 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Andromeda I löydettiin vuonna 1970. Myöhemmin Hubble-avaruusteleskooppi kuvasi sen.
Jaakko Nygård

Jaakko Kalevi Nygård (s. 31. elokuuta 1936 Vimpeli) on entinen suomalainen  pesäpalloilija.
Nygård palkittiin PPL:n kultakellolla vuonna 1963 kauden parhaana pesäpalloilijana. Itä-Länsi edustuksia hänellä on viisi ja PPL-Lehdistö edustuksia kolme. SM-kultaa Jekki voitti 1960 ja 1965 jonka lisäksi hän on voittanut neljä hopeaa ja viisi pronssia sekä Pesäpallon Maakunta Cupin voitto 1964 ja kaksi alle 16-vuotiaiden Suomen mestaruutta. Vuonna 1972 Nygård voitti ikämiesten SM-kultaa.
Nygårdin poika, Marko Nygård on myös pääsarjatason pesäpalloilija.
Jonne Lakanen

Jonne Sakari Lakanen (s. 26. helmikuuta 1979 Lohjan kunta) on suomalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Lappeen Rientoa. Aikaisemmin hän edusti Vaajakosken Terää ja Deltaa. Lakanen asuu Lappeenrannassa.
Nuorten MM-kilpailuissa Lakanen voitti vuonna 1998 viestihopeaa ja vuonna 1999 kultaa keskimatkalta ja viestistä. Aikuisten MM-kilpailuissa Århusissa 2006 hän sijoittui neljänneksi sprintissä.
Lakanen on voittanut useita Suomen mestaruuksia sekä nuorten sarjoissa että aikuisten sarjassa. Jukolan viestissä hän voitti hopeaa Deltan joukkueessa vuonna 2003 ja Tiomilassa hopeaa Vaajakosken Terän joukkueessa 2007.
Hänen vanhempi veljensä Jani on suunnistuksen maailmanmestari.
Julin

Julin on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet Suomen teollisuuteen varsinkin Fiskarsin ruukin omistajina, mutta myös merkittävästi Suomen metsäteollisuudessa. Suvun juuret löytyvät Säbyystä Österåkersin pitäjästä Sörmlanti. Sukunimi Julin tulee Österåkersin naapuripitäjästä Julita-nimisestä pitäjästä. Suku saapui Suomeen Johan Julinin mukana vuonna 1782. Hänen poikansa Johan Jakob Julin aateloitiin vuonna 1849, minkä jälkeen nimi on hänestä polveutuvalla sukuhaaralla ollut muodossa von Julin.
Natriumatsidi

Käyttö orgaanisessa kemiassa

Natriumatsidia voidaan käyttää valmistettaessa primäärisiä amiineja. Atsidit reagoivat alkyylihalidien kanssa muodostaen alkyyliatsideja, jotka voidaan pelkistää primäärisiksi amiineiksi.

Myrkyllisyys

Natriumatsidi on hyvin myrkyllistä, lähes yhtä myrkyllistä kuin natriumsyanidi. Aine voi kulkeutua kehoon hengitettynä, ihon läpi imeytyneenä tai nieltynä. Myrkytysoireita ovat huonovointisuus, verenpaineen lasku, sydämen lyöntien hidastuminen ja tajuttomuus. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa hermostovaurioita tai jopa kuoleman. Natriumatsidin on todettu olevan mutageeninen.
Cierra Ramirez

Cierra Ramirez (s. 9. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan ​​Mariana Adams-Fosterina tv-sarjassa The Fosters.

Musiikki

Musiikki johti Ramirezin tekemään televisio-debyyttinsä – kun hän oli 10-vuotias, hän lauloi Apolloon kuuluvan Showtime-elokuvan ”Apollo Kids Star of Tomorrow” -kappaleen. Hän on esiintynyt useiden musiikillisten teosten, kuten Earth Wind and Firein, Chicagon ja Ruben Studdardin avaustyönä.
Ramirez julkaisi 20. kesäkuuta 2016 ensimmäisen EP:nsä Discreetin.

Näyttely

Vuonna 2007 Ramirezilla oli rooli Disney Channel -sarjan Zack & Cody -televisio-sarjassa. Ramirez sai roolin vuoden 2012 elokuvassa ”Tyttö käynnissä”, josta hän voitti ALMA-palkinnon suosikkielokuva-näyttelijän roolista. 
Vuodesta 2013 Ramirez esitti Mariana Fosteria The Fosters -sarjassa. Hän esitti teini-ikäistä koululaista, joka adoptoitiin lapsena lesbopariskunnan monikulttuuriseen sekoitettuun perheeseen.
João Rafael Kapango

Ura

Kapango aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan, jossa hän pelasi viisi kautta Ferroviário de Maputossa. Sittemmin Kapango siirtyi Egyptiin Al-Tersanan joukkueeseen vuonna 2004. Hän vietti seurassa kahdeksan kautta, kunnes palasi takaisin vanhaan seuraansa Ferroviário de Maputoon.

Maajoukkueura

Kapango on edustanut Mosambikin maajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien yhteensä 29 ottelun verran. Hän oli maansa ykkösvahti vuoden 2010 Afrikan kisoissa.
Eino Rannikkoluoto

Eino Rannikkoluoto (30. lokakuuta 1901 Pielavesi – 6. marraskuuta 1960 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Rannikkoluoto toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1952–1954 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Rannikkoluoto nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Paavo Leskisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Rannikkoluoto toimi Nokian kunnanvaltuuston jäsenenä.
Rannikkoluoto kävi kansakoulun. Hän toimi rakennustyömiehenä Nokialla vuoteen 1930, Sosialistisen työväenpuolueen toimitsijana, oli vankilassa poliittisista syistä 1930–1934, toimi parturiliikkeen omistajana Nokialla, Kymissä, Kotkassa ja Tampereella vuoteen 1939, oli uudelleen vankilassa 1939–1940 ja 1941–1944, toimi Suomen kansan demokraattisen liiton Pohjois-Hämeen piirin piirijärjestäjänä Nokialla 1945, Suomen kommunistisen puolueen piirijärjestön toimitsijana Kuopiossa ja Vuoksenlaaksossa, Suomen kansan demokraattisen liiton Etelä-Saimaan piirijärjestön piirisihteerinä vuoteen 1960 sekä Suomen kansan demokraattisen liiton Imatran kunnallisjärjestön toimitsijana vuoteen 1960.
Rannikkoluodon vanhemmat olivat pienviljelijä Janne Saastamoinen ja Hilda Sofia Rytkönen. Rannikkoluodon puoliso vuodesta 1922 oli Lyydia Josefina Malmberg.
Tulsipur

Tulsipur (nepaliksi तुल्सीपुर) on Nepalin Keskilännen kehitysalueen 1,29 miljoonan asukkaan Raptin vyöhykkeen keskuskaupunki. Vuonna 2011 Tulsipurin kaupungin väkiluku oli 51 537. Kaupunki kuuluu Dang Deukhurin piirikunnan (Dang) alueeseen.