Paavali

Kristittyjen vainoaja

Paavali oli Apostolien tekojen mukaan kotoisin Kilikian Tarsoksesta. Hänen syntymäaikaansa ei tiedetä, mutta yleisesti hänen arvioidaan syntyneen muutama vuosi ajanlaskumme alun jälkeen. Paavali sai ympärileikkauksessa nimen Saul. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli teltantekijä.
Paavali oli alun perin fariseus. Farisealaisen kasvatuksen hän sai varakkaan ja oppineen perheensä tukemana kuuluisalta rabbi Gamaliel Vanhemmalta. Jouduttuaan tekemisiin kristittyjen kanssa Paavali ryhtyi ensin ankarasti vainoamaan heitä. Hänen kerrotaan esimerkiksi hyväksyneen Stefanoksen kivittämisen. Paavali kääntyi kuitenkin itse kristinuskoon noin vuonna 33-36.

Kääntyminen apostoliksi

Paavali ei koskaan tavannut Jeesusta henkilökohtaisesti, mutta kertoi ylösnousseen Kristuksen ilmestyneen hänelle. Luukas kuvaa Apostolien teoissa Kristuksen ilmestymistä Paavalille Damaskon tiellä. Apostolien tekojen mukaan Paavali menetti näkönsä kirkkaan näyn vuoksi ja kuuli kehotuksen mennä tapaamaan kristittyä nimeltä Ananias. Ananias julisti hänelle evankeliumia, jolloin Paavali sai näkönsä takaisin, kastettiin, tuli täytetyksi Pyhällä Hengellä ja koki kääntymyksen.
Paavali kolme vuotta kääntymisensä jälkeen hän oli noin kaksi viikkoa Pietarin (Keefaan)  vieraana. Paavali itse uskoi kohdanneensa ylösnousseen Jeesuksen ja ymmärsi tämän kohtaamisen kutsumusnäyksi, jossa hänet kutsuttiin julistamaan evankeliumia.
Paavalin kääntymisen muistopäivää on kristikunnassa paikoitellen vietetty 25. tammikuuta. Ennen vuotta 1774 se oli Suomessakin pyhäpäivä, ja nykyäänkin sama päivä on Paavalin nimipäivä.

Lähetystyöntekijä ja teologi

Kääntymisen jälkeen Paavalista tuli alkukirkon merkittävä lähetystyöntekijä. Raamatun kanonisoidut kirjeet eri seurakunnille sisältävät suuren määrän Paavalin teologiaa ja Apostolien teot kertovat kolmesta Paavalin tekemästä lähetysmatkasta. Ensimmäisen lähetysmatkansa Paavali teki Syyrian ja Kilikian paikkakunnille, miisä toiminnan keskuksena toimi Antiokia. Tämä helpotti hänen toimintaansa valtakunnan alueella.

Antiokian kausi ja apostolien kokous

Jerusalemin apostolikokouksessa 40-luvun lopulla sovittiin työnjaosta Paavalin ja Jerusalemin seurakunnan johtajien välillä. Sovittin että Paavali toimii muiden kansojen eli pakanoiden keskuudessa ja ettei Paavalin perustamia pakanakristillisiä seurakuntia velvoitettu noudattamaan Vanhan testamentin lakia eikä juutalaisia tapoja. Tämä sopimus aiheutti myöhemmin närää esimerkiksi Paavalin ja Pietarin välille.

Toinen ja kolmas lähetysmatka

Jerusalemissa pidetyn apostolien kokouksen jälkeen Paavali lähti toiselle lähetysmatkalleen. Sen hän aloitti kulkemalla jälleen Syyrian ja Kilikan kautta,, mutta hän jatkoi matkaansa Makedonian Filippiin sekä edelleen muun muassa Tessalonikaan, Ateenaan ja lopulta Korinttiin, jossa hän asui puolitoista vuotta, ennen kuin palasi Antiokiaan. Kaikille näille paikkakunnille hän perusti seurakuntia. Antiokiasta Paavali lähti myöhemmin vielä kolmannelle lähetysmatkalle, jolla hän kävi muun muassa Efesoksessa.

Matka Roomaan ja kuolema

Apostolien tekojen loppuluvuissa kerrotaan, että kun Paavalia vastaan oli nostettu oikeusjuttu, hänet vangittiin ja vietiin laivalla Roomaan. Matkan varrella hän joutui haaksirikkoon, mutta pelastautui Maltaan, ja vasta kolmen kuukauden kuluttua matkaa voitiin jatkaa Roomaan. Hän asui Roomassa kaksi vuotta ja julisti siellä evankeliumia.
Raamatussa ei kerrota Paavalin kuolemasta. Kristillisen perimätiedon mukaan Pietari ja Paavali kuitenkin teloitettiin Neron kristittyjen vainoissa, mahdollisesti samana vuonna. Koska Paavali oli Rooman kansalainen, hänet mestattiin miekalla. Tarkasta vuodesta ei ole varmuutta, mutta useimmiten Paavalin kuolinvuosi ajoitetaan keisari Neron vainoihin tai sen kynnykselle vuoteen 63 tai vuoteen 64.