google/wiki40b huggingface dataset:
Sammaltunturi

Reittejä ja tupia

Sammaltunturin länsipuolitse johtaa seututie 957 Särkijärveltä Raattaman kautta Peltovuomaan. Ennen tienoikaisua maantie kulki Kutunivan ja Pallas­järven välillä ylhäällä tunturissa puurajan tuntumassa. Vanha maantienura on talviaikaan käytössä latupohjana, ja kesäaikana se on kesäretkeilyreitti. Vanhalta tieltä johtaa polku Sammaltunturin Ylilaelle ja toinen polku autiotupana olevalle Mustavaaran porokämpälle tunturin pohjoispuolella. Toinen lähellä oleva autiotupa on tunturin itäpuolisen Keimiöjärven rannalla.

Tutkimusasema

Sammaltunturin Ylilaella on Ilmatieteen laitoksen ilmanlaatua tarkkaileva asema, joka on toiminut vuodesta 1991. Asemalla mitataan muun muassa typpidioksidin, otsonin ja rikkidioksidin pitoisuuksia ilmassa. Sammaltunturin ihmisperäisistä päästöistä vapaata ilmaa lähetetään viikoittain Yhdysvaltoihin analysoitavaksi. Näytteistä tutkitaan muun muassa niin sanottujen kasvihuonekaasujen ja pienhiukkasten vaikutusta ilmakehään. Mittausaseman yhteydessä on myös tavanomainen Ilmatieteenlaitoksen säähavaintoasema. Asema on täysin automatisoitu.
Lauri Mäkelä

Jalmari Lauri Mäkelä (12. lokakuuta 1885 Urjala – 7. kesäkuuta 1947 Luopioinen) oli suomalainen kansanedustaja. Hän oli Kansallisen Kokoomuksen edustaja 1930–1933 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Mäkelä oli maanviljelijä sekä puutavara- ja meijeriliikkeen harjoittaja. Hän toimi myös Koijärven ja Luopioisten kunnanvaltuutettuna. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kustaa Mäkelä ja Ida Karoliina Mattila. Hän oli naimisissa vuodesta 1916 Lempi Vilhelmiina Kaislan kanssa.
Alvet

Kuvaus

Alvet ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat ehytlaitaisia ja kasvavat vastakkain tai kiehkuroina. Verhiö on syvään liuskainen ja teriö 5–7-lehtinen. Hedelmä on pallomainen kota.
Yökerho

Yökerho on viihderavintola, jonka liiketoiminta tapahtuu ilta- ja yöaikaan.
Yökerhojen toimintakonsepti on yhdistää alkoholin anniskelu tanssimiseen ja tarjota asiakkaille ajoittain myös elävää musiikkia sekä viihde-esityksiä. Yökerhot profiloituvat tiloissa soivien musiikkityylien lisäksi myös sijaintinsa sekä asettamiensa ikärajojen ja pääsymaksujen kautta.
Monissa kielissä yökerhot ovat nimeltään disco tai discothèques (ransk. discothèque; saks. Disko tai Tanzveranstaltungen). Japanin kielessä disco viittaa vanhempaan, pienempään, ei niin suosittuun paikkaan, kun taas club viittaa viimeisimpään, suurempaan, suositumpaan paikkaan. Klubi-termiä (engl. club tai nightclub) on käytetty 1990-luvun puolivälistä brittienglannissa ja sen jälkeen myös muualla Euroopassa.
Jingei (1923)

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 sukellusveneidenemälaivaksi. Se upposi ilmahyökkäyksessä Okinawan länsipuolella 10. lokakuuta 1944 ja alus poistettiin alusluettelosta 10. marraskuuta.
Han Suyin

Elämäkerta

Han Suyinin isä oli kiinalainen ja äiti belgialainen. He olivat kohdanneet Brysselissä, missä isä opiskeli insinööriksi, mutta muuttaneet sitten Kiinaan. Han Suyin syntyi Xinyangin kaupungissa syyskuussa 1917. Vuonna 1938 Han Suyin avioitui kiinalaisen upseerin Pao H. Tangin (Tang Paohuang) kanssa, josta tuli myöhemmin kenraali. He adoptoivat tytön, joka sai nimen Yungmei.
Han Suyin työskenteli vuodesta 1931 konekirjoittajana Pekingin sairaalassa. Vuonna 1933 hän pääsi Yenchingin yliopistoon. Vuonna 1935 hän matkusti Brysseliin opiskelemaan luonnontieteitä. Vuonna 1938 Han Suyin palasi Kiinaan, jossa hän työskenteli amerikkalaisessa kristittyjen lähestyssairaalassa Chengduissa Sichuanissa. Vuonna 1944 hän meni Lontooseen opiskelemaan lääketiedettä Royal Free Hospitaliin ja valmistui MBBS:ksi (Bachelor of Medicine & Surgery) 1948. 1949 hän muutti Hongkongiin työskentelemään lääkärinä Queen Mary Hospitalissa. Hänen miehensä oli sillä aikaa kuollut Kiinan sisällissodassa 1947.
Han Suyin avioitui 1952 brittiläisen poliisin Leon Comberin kanssa ja muutti tämän kanssa Johoreen Malaijaan (nykyisin Malesia), jossa hän työskenteli Johore Bahru General Hospitalissa ja perusti oman klinikan Johore Bharuun ja Upper Pickering Streetille Singaporeen. Vuonna 1955 Han Suyin oli mukana perustamassa Singaporeen Nanyangin yliopistoa. Hän tarjoutui toimimaan yliopistossa lääkärinä kieltäydyttyään tarjouksesta ryhtyä opettamaan kirjallisuutta. Kiinalainen kirjailija, yliopiston ensimmäinen rehtori Lin Yutang, oli palkannut hänet kirjallisuuden opettajaksi, mutta Han Suyin torjui tarjouksen viitaten "haluunsa tehdä uutta aasialaista kirjallisuutta, ei opettaa Dickensiä". Vuonna 1955 myös hänen tunnetuin teoksensa Päivien kimallus (A Many-Splendoured Thing) sovitettiin elokuvaksi Päivien kimallus (Love is A Many-Splendoured Thing). Elokuvan samanniminen tunnussävelmä (suomennoksena ”Niin paljon kuuluu rakkauteen”) on levytetty lukemattomia kertoja.
Comberin ja Han Suyinin avioliitto päättyi eroon vain muutaman vuoden jälkeen, ja 1950-luvun lopulla Han Suyin meni uudestaan naimisiin, tällä kertaa intialaisen sotilasinsinööri Vincent Ratnaswamyn kanssa. He asuivat jonkin aikaa Intian Bangaloressa ja myöhemmin Hongkongissa ja Sveitsissä. Vuodesta 1956 Han Suyin on käynyt Kiinassa lähes vuosittain.

Teosten aihepiiri

Nykyajan idän ja lännen kulttuuriset ja poliittiset ristiriidat ovat keskeisiä Han Suyinin teoksissa. Hän käsittelee kamppailua Kaakkois-Aasian vapautumista ja nyky-Kiinan sisä- ja ulkopolitiikkaa keisariajan päättymisen jälkeen. Monissa hänen teoksissa on taustalla siirtomaa-aika Itä-Aasiassa 1800- ja 1900-luvulla.
Hänen romaaninsa Päivien kimallus on tarina asumuserossa olevasta amerikkalaisesta toimittajasta, joka rakastuu euraasialaiseen lääkäriin.
Jean Eustache

Jean Eustache [øs.taʃ] (30. marraskuuta 1938 Pessac, Gironde – 3. marraskuuta 1981 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Lyhyen uransa aikana hän teki lyhytelokuvien lisäksi kaksi pitkää elokuvaa, joista vuoden 1973 elokuvaa Äiti ja huora (La Maman et la putain) pidetään ranskalaisen uuden aallon jälkeisen kauden yhtenä avainteoksena.
Elokuvantekijänä itseoppinut Eustache syntyi Pessacissa Bordeaux’n lähellä työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä juuri muuta kuin että hän toimi jonkin aikaa rautateillä. 1950-luvulla Eustache liittyi Cahiers du cinéma -elokuvalehden ympärille muodostuneeseen piiriin ja näytteli sivuosaa muun muassa Jean-Luc Godardin elokuvassa Viikonloppu (1967) ja Wim Wendersin elokuvassa Amerikkalainen ystävä (1977).
Eustachen pääteos Äiti ja huora on puhelias mustavalkoinen triangelidraama Jean-Pierre Léaud’n esittämästä työttömästä nuorukaisesta ajelehtimassa asuinkumppaninsa Marien (Bernadette Lafont) ja puolalaisen sairaanhoitajan Veronikan (Françoise Lebrun) välillä. Eustachen toinen pitkä elokuva Mes petites amoureuses (1974) on tyyliltään erilainen, vain vähän dialogia sisältävä nostalginen koulupojan kasvukuvaus, jonka kuvasi värifilmille maineikas Néstor Almendros. Näiden lisäksi Eustachen tuotantoon kuuluu tusinan verran lyhytelokuvia.
Eustache teki itsemurhan 42-vuotiaana 1981.
Matti Toivonen (taiteilija)

Matti Toivonen on turkulainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat akryyli- ja öljyväritöitä, jotka ovat naivistisia sekä surrealistisia. Toivonen itse pitää merkittävämpänä omana näyttelynään Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1981 pidettyä yksityisnäyttelyä.
Tillabéri (alue)

Maantiede ja ilmasto

Tillabérin alue muodostaa 7,7 prosenttia Nigerin pinta-alasta. Se rajoittuu koillisessa Tahouan ja idässä Dosson alueisiin, etelässä Beniniin, lännessä Burkina Fasoon ja pohjoisessa Maliin. Alueen keskellä sijaitsee Niameyn kaupunkialue. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä puolitasankoa, jota halkovat Nigerin, sen sivujokien ja vadien muodostamat laaksot. Tulvatasangon muodostavan Nigerin suurin sivujoki on Gorouol. Vadeja ovat Azawagh ja sen jatke Dallol Bosso.
Alueen eteläisin osa kuuluu Sudanin ja keskiosa Sahelin vyöhykkeisiin. Pohjoisosa on Sahelin ja Saharan siirtymäaluetta. Vuodenaikoja on kaksi. Kuiva kausi kestää marraskuusta toukokuuhun ja sadekausi kesäkuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa 200–300 ja etelässä yli 600 millimetriä. Lämpötilat vaihtelevat 17 ja 42 asteen välillä. Kasvillisuus on etupäässä pensas- ja puusavannia. Etelässä sijaitsee W-kansallispuisto.

Hallinnollinen jako ja väestö

Tillabérin alue on muodostettu vuonna 1988 entisestä Niameyn departementista, josta erotettiin Niameyn kaupunkikunta. Alueeseen kuuluu 13 departementtia, jotka ovat Abala, Ayerou, Balleyara, Banibangou, Bankilare, Filingué, Gotheye, Kollo, Ouallam, Say, Téra, Tillabéri ja Torodi. Kuntia on 45. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Perinteinen hallinto käsittää 31 kantonia, 9 fulbe- ja tuaregiryhmää sekä 1946 kylää ja heimoa.
Alueella oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 2 722 482 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on 3,2 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 50,7 prosenttia. Väestöstä 93,7 prosenttia asuu maaseudulla. Etnisiä ryhmiä ovat songhait ja djermat, fulbet, tuaregit, hausat, gurmat ja arabit.

Elinkeinot ja palvelut

Alueen pääelinkeino on maa- ja metsätalous, jota harjoittaa 80 prosenttia aktiiviväestöstä. Maanviljely perustuu sade- ja keinokasteluun. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu ja riisi. Karjanhoito perustuu paimentolaisuuteen, transhumanssiin ja laiduntamiseen. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta sekä hyödynnetään metsiä. Muita elinkeinoja ovat maataloustuotteiden jalostus, kaivostyö, kaupankäynti, käsityöammatit, liikenne, matkailu ja palvelut.
Alakoulua käy 21,6 ja yläkoulua 3,7 prosenttia ikäluokasta (vuonna 2017–2018). Tillbérissa on yliopisto ja Sayssa islamilainen yliopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, kuusi piirisairaalaa, joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottoja. Kulttuurilaitoksia ovat 13 kulttuuritaloa ja 11 kirjastoa.

Matkailu

Tillabérin alue on Agadezin jälkeen Nigerin toiseksi tärkein matkailukohde. Luonnonnähtävyyksiä ovat Nigerjoen laakso, W-kansallispuisto, Ayoroun virtahevot ja Länsi-Afrikan ainoa kirahvilauma Kourén länsipuolella. Lisäksi on useita historiallisia ja arkeologisia kohteita. Matkailusesonki kestää marraskuusta helmikuuhun.
Sistar

Historia

Sistar debytoi kappaleellaan "Push Push" 3. kesäkuuta 2010, ja esiintyi 4. kesäkuuta korealaisessa musiikkiohjelmassa Music Bank. Yhtye palasi pian toisella singlellään "Shady Girl" 25. elokuuta, ja myöhemmin singlellään "How Dare You" marraskuussa. Joulukuussa, Sistar osallistui korealaiseen palkintogaalaan Golden Disk Awards, voittaen tulokkaan palkinnon.
Sistarista muodostettiin toinen yhtye Sistar19, johon kuuluvat Hyorin ja Bora. He debytoivat kappaleella "Ma Boy", joka julkaistiin 3. toukokuuta 2011. Sistar teki comebackin 9. elokuuta ensimmäisellä studioalbumillaan So Cool.
Sistar julkaisi ensimmäisen minialbuminsa Alone 12. huhtikuuta 2012, joka sisältää kuusi Brave Brothersin tuottamaa kappaletta. Heidän toinen minialbuminsa Loving U julkaistiin 28. kesäkuuta. Minialbumi sisältää pääkappaleen "Loving U", uuden kappaleen "Holiday" sekä yhtyeen kappaleiden remixejä. Kappaleen "Loving U" musiikkivideo julkaistiin 28. kesäkuuta. 
Sistar19 julkaisi ensimmäisen minialbuminsa Gone Not Around Any Longer ja samannimisen musiikkivideon 31. tammikuuta 2013. Sistarin toinen studioalbumi Give It To Me julkaistiin 11. kesäkuuta. 
Sistar julkaisi kolmannen minialbuminsa Touch N Move 21. heinäkuuta 2014, yhdessä musiikkivideon "Touch My Body" kanssa. Pian kappaleen markkinoinnin jälkeen, Sistar julkaisi neljännen minialbuminsa Sweet & Sour 26. elokuuta.
Hyorin tulee esiintymään Mnetin musiikkikilpailuohjelmassa Unpretty Rapstarissa.
WWE ’13

Arvostelu

WWE ’13 sai pääosin positiivista palautetta. Metacritic antoi keskiarvoksi useiden arvosteluiden perusteella 78/100. IGN antoi arvosanaksi 8,4/10 kehuen Attitude Era -tilaa, mutta kritisoi kommentaattoreita, jotka olivat huonoja eläytymään rooleihinsa kuulostaessa siltä, kuin he lukisivat repliikkinsä suoraan paperilta. Myös uudet kamerakulmat ja yleisön ääninäytteet saivat IGN:ltä kritiikkiä.
WWE ’13 huomioitiin Spike Video Game -ehdokkuudella 2012, parhaana urheilupelinä.
Katariina Kettunen

Sofia Katharina Lautonen, kirjailijanimi Katariina Kettunen (s. 10. elokuuta 1919 Juva) on suomalainen kirjailija.
3GPP

3rd Generation Partnership Project on usean standardointijärjestön yhteistyöorganisaatio, joka pyrkii luomaan kolmannen sukupolven matkapuhelinjärjestelmille eli 3G-järjestelmille maailmanlaajuisia teknisiä määrittelyjä. Mukana olevia järjestöjä ovat ARIB, CCSA, ETSI, ATIS, TTA ja TTC.
3GPP:n spesifikaatiodokumenteista löytyvät mm. GSM-, W-CDMA- ja LTE-määritykset.
Kent Sjöman

Kent Sjöman (s. 25. kesäkuuta 1948) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Kotikatu-televisiosarjassa.
Elossa todistamaan

Vastaanotto

Helsingin Sanomien ensi-ilta-arviossa Helena Ylänen pitää elokuvaa juonettomana ja sen vyöryttämää murha-aaltoa täysin suhteettomana tarinan teemoihin nähden. Vuoden 1994 Video-oppaassa Bello Romano antoi kylmäkiskoiseksi perhedraamaksi kuvaamalleen elokuvalle kaksi tähteä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Wesley Hoedt

Seurajoukkueura

Hoedtin kasvattajaseura on AZ Alkmaar. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Eredivisiessä huhtikuussa 2014 Roda JC:tä vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden joulukuussa Feyenoordin verkkoon. Tammikuussa 2015 selvisi, että Hoedt siirtyy kesällä 2015 Italian Serie A:n SS Lazion riveihin. Hän teki AZ:n paidassa kaksi maalia 26 pelaamassaan ottelussa.
Lazion paidassa Hoedt teki debyyttinsä syyskuussa 2015 Udinesea vastaan.

Maajoukkueura

Hoedt pelasi Alankomaiden alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2013-2014. Otteluita kertyi kuusi. Vuosina 2015–2016 hän kuului Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Vuonna 2017 hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Alankomaiden miesten maajoukkueessa.
Henrika Andersson

Henrika Madeleine Andersson (s. 2. syyskuuta 1965 Tammisaari) on suomalainen näyttelijä ja kirjailija.
Andersson opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1985–1989 ja vuoden Pariisin CNSAD:issa. Hän on näytellyt elokuvissa, teatterissa ja televisiossa. Andersson on myös ohjannut ja käsikirjoittanut näytelmiä ja kirjoittanut novelleja ja lastenromaaneja. Anderssonin toinen romaani Emma Gloria ja Kalamaran varjot (2006) oli Finlandia Junior -palkintoehdokas. Anderssonin isä oli psykiatri, kansanedustaja ja ministeri Claes Andersson.
The Theosophist

The Theosophist on teosofinen aikakauslehti, jota julkaisee Kansainvälisen Teosofisen Seuran Intian osasto. Sen perusti vuonna 1879 Helena Blavatsky. Artikkelit käsittelevät itämaista filosofiaa, taidetta, kirjallisuutta ja okkultismia. Nykyinen päätoimittaja on Radha Burnier. Lehdessä on keskustelua liittyen muun muassa jooga- ja satirituaaleihin.
Cleveland Rebels

Historia

Seura perustettiin vuonna 1946. Rebels voitti kaudella 1946–1947 puolet runkosarjan otteluista ja sijoittui läntisen divisioonan kolmanneksi. Pudotuspeleissä joukkue kohtasi New York Knickerbockersin, jolle Rebels hävisi otteluvoitoin 2–1. Kauden jälkeen seuran toiminta lopetettiin.
Pirjo Kauppinen

Pirjo Helena Kauppinen (1961 – 5. maaliskuuta 2018) oli suomalainen toimittaja ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi Ei koskaan sunnuntaisin- ja Divaani-ohjelmista. Ennen televisiouraansa Kauppinen työskenteli muun muassa Jaana-lehden toimittajana sekä Radio Ykkösen päätoimittajana. Hänet tunnettiin myös lempinimellä ja nimimerkillä ”Kaustinen”.
Kauppinen neliraajahalvaantui vuonna 1998 kaaduttuaan kotinsa kierreportaissa. Hän palasi työelämään reilun vuoden kuluttua, ja alkoi juontamaan Naisten makasiini -nimistä ohjelmaa (myöhemmin Helmi). Vuonna 2002 Kauppinen valittiin vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi. 
Kauppinen oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi aikuista lasta. Kauppisen omaelämäkerta Elämän polte ilmestyi vuonna 2003.
Pärttylinyön verilöyly

Tapahtumat

Kolmannen sodan jälkeen vuonna 1570 rauha näytti mahdolliselta. Jyrkkämielisen Guisen suvun hovisuosio oli vähentynyt ja heidät oli korvattu maltillisemmilla. Hugenotit pitivät hallussaan muutamia linnoitettuja kaupunkeja, kuten La Rochellea. Katariina de' Medici toivoi että avioliitot, kuten suunniteltu avioliitto hänen poikansa Françoisin ja Englannin Elisabet I:n kanssa edesauttaisivat rauhaa. Jo vuonna 1571 rauha oli kuitenkin romuttumassa, katolisten ja hugenottien suhteet heikkenivät, ja Rouenissa surmattiin neljäkymmentä hugenottia näiden kieltäydyttyä kumartamasta katolisten katukulkueen alttarille.
Guisen suvun poissa ollessa hugenottijohtaja Gaspard de Coligny valittiin kuninkaan neuvostoon syyskuussa 1571. Guiset vihasivat Colignyä siksi, että tämä oli hugenotti ja siksi, että he epäilivät Colignyn järjestäneen François Guisen murhan 1563. Asiaa mutkistivat entisestään Colignyn vaatimukset hollantilaisten protestanttikapinallisten tukemisesta. Sen takia sisällissodan uhan lisäksi oli olemassa vaara sotaan joutumisesta Espanjan kanssa. Näissä olosuhteissa Katariina de' Medici perinteisen käsityksen mukaan päätyi suunnittelemaan Colignyn murhaa.
Katariina de' Medici vaati hugenottien korkea-arvoisen suosijan, Bourbonin herttua Henrik Navarralaisen naimaan hänen tyttärensä Margueriten. Näennäinen peruste oli uskonsuuntien välisen vihan liennytys, mutta todellisuudessa häät saattoivat olla suunniteltu, jotta saataisiin mahdollisimman monta johtavaa hugennottia samaan paikkaan. Katariinan tarkoituksena oli murhata Coligny ja mahdollisimman monta hugenottijohtajaa, mutta hänellä oli täysi työ saada poikansa kuningas Kaarle IX, joka oli ystävystynyt Colignyn kanssa, suunnitelman taakse. Lopulta Kaarle suostui ja, epävarman perimätiedon mukaan, määräsi murhatyön tehtäväksi perusteellisesti, jotta ei jäisi kostajia.
22. elokuuta Charles Maurevert, ilmeisesti Katariinan lähettämänä, yritti murhata Colignyn kadulla, mutta onnistui vain haavoittamaan tätä. Aikaisin aamulla 24. elokuuta, pärttylinpäivänä, Coligny ja useita kymmeniä muita hugenottijohtajia murhattiin majatalossa Ponthieu'ssa, johon he olivat kokoontuneet. Murhat suoritti kuninkaallinen sveitsiläiskaarti.
Hugenottijohtajien murhat toimivat alkusysäyksenä murha-aallolle. 24. elokuun ja 17. syyskuuta välisenä aikana kansanjoukot murhasivat Pariisissa hugenotteja spontaanin oloisesti. Elokuusta lokakuuhun samanlaiset spontaanin näköiset vainot alkoivat muissa kaupungeissa, kuten Toulousessa, Bordeaux'ssa, Lyonissa, Bourgesissa, Rouenissa ja Orléansissa. Murhat tekivät väkijoukot, eivät kruunun viranomaiset. Arviot uhrimäärästä ovat enimmillään 100 000, hugenottien omien lähteiden mukaan 70 000. Muiden lähteiden mukaan 30 000 tai vähemmän. Aikalaistarinat kertovat että ruumiita lojui joissa kuukausien ajan, eikä kalaa voinut syödä. Paavi Gregorius XIII:n reaktio tapahtumiin oli riemuitseva ja Roomassa järjestettiin asian tiimoilta useita juhlamenoja. Protestanttiset maat puolestaan olivat kauhistuneita barbariasta, ja Katariinan lähettiläät onnistuivat vain suurella työllä säilyttämään suhteet niihin.
Steven Crowder

Change My Mind -meemi

Change My Mind (suomeksi: muuta mieleni) on Internet-meemi, joka on peräisin valokuvasta, jossa on Crowder, joka istuu merkin takana, jossa lukee "Male Privilege is a myth (miesten ylivalta on myytti) / Change my mind (muuta mieleni)."   Crowder pystytti pöydän Texasin kristillisen yliopiston kampuksen ulkopuolelle ja kutsui ohikäveleviä opiskelijoita haastamaan hänen mielipiteensä aiheesta, osana säännöllistä segmenttiä jota Crowder esittää YouTube-kanavallaan ja podcastissaan, jossa hän istuu pöydän ääressä, jonka edessä on kyltti, jossa sanotaan "Change my mind".  Kun Crowder julkaisi sen Twitter-tililleen 18. helmikuuta 2018, ihmiset alkoivat muokkaamaan mielen muuttamisen aiheita.

Louder With Crowder

Steven Crowder julkaisi ensimmäisen videon Youtube-kanavalleen Louder With Crowder 4. tammikuuta 2009.
Särkijärvi (Joutsa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 85 hehtaaria, se on 2,0 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 7,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,2 metriä mpy.
The Tomorrow People

Juoni

Evoluution seurauksena on kehittynyt uusi tavallisia ihmisiä edistyneempi ihmislaji, homo superior. Lajiin kuuluvilla ihmisillä, joita kutsutaan ”huomisen ihmisiksi”, on käytössään kolme T-voimaa – teleportaatio, telepatia ja telekinesia. Sarjan keskiössä on juuri joukkoon liittynyt Stephen Jameson, joka yrittää löytää samaan lajiin kuuluvan isänsä, joka katosi vuosia sitten. Hallituksen alaisuudessa toimiva ULTRA haluaa neutralisoida tai tappaa uuteen lajiin kuuluvat ihmiset, koska pelkää niiden olevan uhka tavalliseen homo sapiens -lajiin kuuluville ihmisille. ULTRAan kuuluu homo superior -lajin edustajia, jotka on taivuteltu tai painostettu omiaan vastaan.
Madagascar (elokuva)

Juoni

Neljä eläintä asustaa onnellisina newyorkilaisessa eläintarhassa: Alex-leijona, Marty-seepra, Mellman-kirahvi sekä virtahepo Gloria. Marty on kuitenkin kyllästynyt elämään eläintarhassa ja haluaisi karata ”villilään” eli luontoon. Toiset vastustavat ajatusta, mutta siitä huolimatta Marty pakenee kaupunkiin. Toiset lähtevät etsimään häntä, mutta kaikki neljä eläintä jäävät kiinni. Ihmiset päättävät siirtää eläimet toiseen eläintarhaan ja kuljettavat heidät laatikoissa laivalla meren yli. Nelikon laatikot kuitenkin putoavat laivasta, kun pieni ryhmä pingviinejä valtaa aluksen päämääränään Etelämanner.
Eläimet päätyvät Madagaskarille, jota asuttavat vain makit ja fossat. Makit liittävät nelikon laumaansa, mutta Alex villiintyy täysin viidakossa ja alkaa käyttäytyä luontaisesti. Hän on ainoa lihansyöjä, ja hän on vaarassa vahingoittaa ystäviään nälissään. Alex pakenee saaren toiseen päähän, mutta ystävät palaavat hakemaan häntä. Hän kuitenkin on asettunut ilkeiden fossien alueelle, ja kaikki ovat vaarassa päätyä niiden ruuaksi. Alex kuitenkin hyökkää fossien kimppuun ja pelastaa ystävänsä. Alex on niin pelottava, että fossat pakenevat kauas viidakon syvyyksiin jättäen muut eläimet lopullisesti rauhaan. Ystävykset ovat iloisia ja Alexkin oppii syömään kalaa. He päättävät palata rantaan tulleella laivalla kotiin Amerikkaan, mutta viimeisenä repliikkinä Alokas sanoo: ”Pitäisikö kertoa heille, että bensa on loppu?” Näin elokuva päättyy.
Kevin Michael Richardson

Ura

Richardson aloitti uransa näyttelijänä opiskeltuaan Syracusen yliopistolla näyttelemistä. Hän esiintyi valmistumisensa jälkeen teatterissa ja muutaman kerran televisiossa, kuten televisiosarjassa Teho-osasto. Richardson kokeili hetken aikaa stand up -koomikon työtä, mutta ei kiinnostunut tekemään sitä työkseen menestyksestä huolimatta.
Hän esiintyi myös lyhytkestoisessa komediasarjassa The Knights of Prosperity vuonna 2007.

Ääninäyttelijänä

Richardson päätyi uransa alku vaiheessa vuonna 1992 tekemään enemmän äänityötä animaatioihin ja televisiomainoksiin, sekä elokuvien trailereihin. Hän on siitä lähtien tehnyt lukuisia rooleja piirrettyihin, kuten Batman of the Futureen, Buzz Lightyear of Star Commandiin, Samurai Jackiin, Villit Marjaset – elokuvaan, Codename: Kids Next Dooriin, Teen Titansiin, Kim Possibleen, The Batmaniin, Jake Long – amerikkalainen lohikäärmeeseen ja Class of 3000:n. Richardson teki myös pitkään useita sivurooleja Family Guyhin vuosina 1999–2010. Sittemmin hän sai isomman roolin The Cleveland Show -animaatiosarjasta, joka oli myös Seth MacFarlanen luoma Family Guyn tapaan.
Matalan äänensä myötä hän on usein saanut konnien rooleja, kuten Gantu (Lilo ja Stitch), Tartarus (Halo 2), Jokeri (Batman), Sarevok (Baldur's Gate) ja Goro (Mortal Kombat). Jokerin roolissa Richardson oli vuosina 2004–2008 ja kertoi luoneensa hahmolle Jiminy Glick ja Hannibal Lecter hahmojen pohjalta äänen. Richardson on ollut Silppurin äänenä vuodesta 2012 lähtien Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa.
Richardson on myös ääninäytellyt noin 70 konsolipelissä, kuten Kingdom Hearts II, Metal Gear Solid 2 ja Fallout: Brotherhood of Steel.

Yksityiselämä

Richardson harrastaa vapaa-ajallaan videopelien pelaamista, kuten Halo 2. Hän omistaa Xbox ja PlayStation 3 pelikonsolit.