google/wiki40b huggingface dataset:
Inuksuk

Inuksuk (inuitiksi monikossa inuksuit) on nimitys Pohjois-Amerikan pohjoisosien ja Grönlannin kansojen rakentamille kiviröykkiöille. Alun perin inuksukeilla oli monia eri tarkoituksia ja sittemmin niistä on tullut myös yksi pohjoisten kansojen symboleista.
Pohjois-Amerikan pohjoisosien kansat ovat rakentaneet inuksukeja jo esihistorialliselta ajalta lähtien. Esimerkiksi Baffininsaarella joitakin inusukeja on rakennettu 2 400- tai 1 800-luvuille ennen ajanlaskun alkua ajoitettujen arkeologisten paikkojen yhteyteen. Niitä rakennuttivat inuitit, inupiatit, kalaalliittit ja yupikit. 
Inuksukeja rakennettiin esimerkiksi osoittamaan metsästys- ja kalastusalueita, karibulaumojen sijaintia tai leiripaikkoja. Inuksukin yhteyteen saatettiin tehdä myös esimerkiksi ruoka- tai esinekätkö. Joihinkin inuksukeihin on liitetty myös uskonnollisia piirteitä ja palvontaa. Muodoltaan ne ovat yksinkertaisimmillaan vain kivikasoja, hieman kuten Suomessa merenkulkijoille rakennetut kummelit. Inusukien muoto riippuu huomattavasti lähialueella saatavilla olevista kokoavittavissa olevista kivistä.
Inuksukin omaksi tyylikseen erotetaan kuitenkiin niin sanotusti ihmisten muotoinen inuksuk, joilla on myös oma erillinen nimensä inunnguaq, vaikkakin jo sana inuksuk tarkoittaa suomeksi ihmisen näköistä. 
Inuksukista on tullut nykyisin Amerikan pohjoisten alueiden kansojen symboli. Inuksuk esiintyy esimerkiksi Nunavutin ja Nunatsiavutin lipuissa. Vancouverin talviolympialaisten tunnus 2010 oli inunnguaq. Monet inuitit yhdistävät kivikasat esi-isiinsä ja niitä mainitaan esimerkiksi matkalauluissa (aya-yait).
Imettäjä

Imettäjä on nainen, joka imettää vauvaa tämän äidin puolesta.

Syitä imettäjän käytölle

Imettäjä täydentää tai korvaa vauvan oman äidin suorittamaa imettämistä vauvan rintaruokinnan aikana. Syitä tähän voi olla vähäinen rintamaidon eritys, äidin sairaus tai haluttomuus imettää - toisinaan jopa imetyspelko. Äidin päihdeongelmat saattavat myös olla este imetykselle.
Äidin synnyttäessä useamman lapsen kerralla voi imettäjän käyttö olla perusteltua riittävän maitomäärän takaamiseksi kaikille lapsille.

Imettäjän rooli

Imettäjän käyttö on nykyään harvinaista teollisuusmaissa. Suomessa on lisäksi kattava sairaaloiden ja sairaanhoitopiirien äidinmaitokeskusten verkosto. Imettäjiä esiintyy sitä vastoin edelleen kehitysmaissa. Kätilön avustaessa kotisynnytyksessä, hän voi toimia samalla myös imettäjänä.
Yleinen käsitys on, ettei nainen pysty imettämään ilman raskauden läpikäyntiä. Naisella maidon eritys on toisinaan mahdollista käynnistää säännöllisellä nännipihan ja nännin hierontakäsittelyllä. Samalla periaatteella aikaisemmin synnyttänyt nainen saattaa pystyä aktivoimaan maidon erityksen.

Historia

Imettäjinä toimineita naisia mainitaan jo muinaisissa egyptiläisissä ja heprealaisissa kirjallisissa lähteissä, kuten myös Raamatussa. Aikojen saatossa imettäjän käyttöön on usein liittynyt käsitys imettämisen sopimattomuudesta henkilön arvolle. Imettäjän käyttö on saattanut toimia osoituksena perheen vauraudesta. Myös tietoisuus imetyksen raskautta ehkäisevästä vaikutuksesta on saattanut olla syy imettäjän käyttöön.
Uuskolonialismi

Uuskolonialismi tai neokolonialismi tarkoittaa länsimaiden harjoittamaa kehitysmaiden hallintaa taloudellista hyötyä varten. Termin otti käyttöön Ghanan ensimmäinen presidentti ja panafrikanisti Kwame Nkrumah. Nkrumah kuvasi sillä toisen maailmansodan jälkeen tapahtunutta muutosta aikaisemmasta suorasta imperialistisesta vallankäytöstä kohti epäsuoraa vallankäyttöä, jossa entisten siirtomaiden johtajien ja eliitin kautta käytettiin niin taloudellista kuin poliittistakin valtaa ja maat pidettiin taloudellisesti riippuvaisina.
Kehitysmaiden hallitseminen tapahtuu pääasiassa taloudellisen hyödyn tavoittelemiseksi. Kehitysmaat tarjoavat kehittyneille maille tärkeitä raaka-aineita ja niiden työvoima on halvempaa ja työlainsäädäntö löyhempää kuin länsimaissa. Taloudellinen hyöty (tai riisto) ei tapahdu markkinamekanismin välityksellä, vaan maiden hallitusten painostuksen kautta. Tämän vuoksi on katsottu, että länsimaat ovat valikoivasti tukeneet sellaisia hallituksia ja hallitsijoita kehitysmaissa, jotka eivät vaaranna niiden taloudellisia etuja.
Uuskolonialismi-käsitettä on käytetty myös alkuperäisestä merkityksestä poiketen. William Pfaff esitti vuonna 1995 Foreign Affairs-lehdessä, että Euroopalla on moraalinen velvollisuus pakottaa Afrikka "pyyteettömän uuskolonialismin alle". Pfaffin mukaan Afrikka on niin toivottomassa rappion tilassa, ettei se omin voimin kykene hallitsemaan itseään ja Eurooppa, joka saattoi Afrikan modernisoitumisen tielle, tulisi valvoa, että kehitystä pystytään jatkamaan 
alkuperäisen kolonialismin romahtamisen jälkeen. 
Kansainvälisen valuuttarahaston (International Monetary Fund, IMF) toimia on kritisoitu uuskolonialistisiksi. IMF:n painostuksesta monet kehitysmaat joutuivat keskittämään resurssinsa vientituotteiden tuotantoon globaaleille markkinoille, jättäen huomiotta omien kansalaistensa sosiaaliset tarpeet, kuten koulutuksen ja terveydenhuollon.
RoboCop 2

Juoni

RoboCopin menestyksekkään käyttöönoton jälkeen OCP näkee tavoitteensa kaupungin rikollisuuden vähentämiseksi olevan lähempänä, mutta pian uusi huumausaine "Nuke" valtaa Detroitin kadut. Ryhmää johtaa jumalaa houraileva Cain, jonka kasvava huumetoiminta aiheuttaa liikaa vastusta RoboCopille. OCP yrittää muodostaa uuden version RoboCopista, mutta kaikki prototyypit ovat epäonnistuneita itsemurhaongelmien vuoksi. Paikalle saapu tohtori Faxx, joka ottaa haltuunsa RoboCop 2 -projektin ja käyttää myöhemmin pahasti loukkaantuneen Cainin aivoja robotin luomiseen. Tämä kuitenkin osoittautuu olevan edelleen sama murhaaja.

Muuta

Sarjakuvistaankin tunnetun Frank Millerin ensimmäinen laatima käsikirjoitusversio oli tuottajien mielestä mahdoton muuttaa elokuvaksi ja siksi sitä jouduttiin karsimaan elokuvan tarpeisiin. Vuonna 2003 kuitenkin julkaistiin sarjakuvaromaani Frank Miller's RoboCop, joka perustui tarkasti Millerin laatimaan käsikirjoitukseen.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa rahastuksen makuisena ja sarjakuvamaisuudessaan välillä yksioikoisena toimintaelokuvana ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Keltainen

Keltainen on väri, jonka ihminen aistii silloin, kun silmän verkkokalvon pitkäaaltoiseen (L = Long) ja keskipitkään (M = Middle) valoon herkät tappisolut reagoivat suunnilleen yhtä voimakkaasti, mutta
vuorostaan lyhytaaltoiselle (S = Short) valolle herkät tappisolut eivät reagoi juuri lainkaan.
Keltainen väriaistimus syntyy esimerkiksi monokromaattisesta valoärsykkeestä, jossa on pelkästään 575 nanometrin aallonpituutta (spektrin keltainen). Toisaalta keltainen väriaistimus syntyy myös sekoituksesta, jossa on sopivassa suhteessa esimerkiksi 530 nanometrin vihreää ja 650 nanometrin punaista valoa. Silmään tuleva valo on siis näissä tilanteissa aivan erilaista, mutta ihminen näkee molemmat keltaisina. Ilmiötä kutsutaan metameriaksi.
Tyypillisiä keltaisia kohteita luonnossa ovat sitruuna, kananmunan keltuainen sekä monet kukat kuten voikukka. Monet myrkylliset eläimet varoittavat myrkyllisyydestään keltaisella värillä, muun muassa ampiaiset, gilaliskot ja monet nuolimyrkkysammakot.
Ethan Hawke

Ura

Hawke näytteli ensimmäisen kerran 14-vuotiaana elokuvassa Explorers – tutkimusmatkailijat (1985). Läpimurron hän teki neljän vuoden päästä elokuvalla Kuolleiden runoilijoiden seura.
Myöhemmin Hawke on näytellyt useissa merkittävissä elokuvissa, kuten Tahdon voitto (1992), Elossa (1993), Reality Bites (1994), Gattaca (1997), Loistava tulevaisuus (1998) sekä Richard Linklaterin ohjaamissa Rakkautta ennen aamua (1995), Legendaariset Newtonin pojat (1998), Rakkautta ennen auringonlaskua (2004) ja Rakkautta ennen keskiyötä (2013). Hän näytteli vuonna 1991 elokuvassa Valkohammas. Vuonna 2001 hän oli Oscar-ehdokkaana parhaasta sivuosasta elokuvassa Training Day.

Yksityiselämä

Hawke oli vuoteen 2005 saakka naimisissa näyttelijä Uma Thurmanin kanssa. Parilla on kaksi lasta. Kesällä 2008 Hawke avioitui Ryan Shawhughesin kanssa , jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Lauritsalan Työväen Palloilijat

Lauritsalan Työväen Palloilijat (LauTP) oli vuonna 1946 perustettu lappeenrantalainen palloiluseura.
LauTP:n jalkapallon edustusjoukkue pelasi I divisioonassa kolme kautta vuosina 1985–1987 ja II divisioonassa neljä kautta vuosina 1984 ja 1988–1990. Ensimmäisellä kaudellaan I divisioonassa joukkue oli lähellä nousta jopa Mestaruussarjaan, kun se sijoittui nousukarsintapaikkaan oikeuttaneelle toiselle sijalle tasapistein Lahden Reippaan kanssa. Karsintapaikan ratkaisseessa uusintaottelussa Reipas oli kuitenkin selvästi parempi maalein 5–0, ja LauTP:n sijoitukseksi jäi kolmas. Vuonna 1992 seura yhdisti edustusjoukkuetoimintansa Lappeenrannan Pallon kanssa muodostaakseen FC Lappeenrannan, joka myöhemmin vaihtoi nimekseen Rakuunat. LauTP:n kasvatteja ovat muun muassa veljekset Jyri, Harri ja Saku Puhakainen sekä Markku Timonen, jotka pelasivat urallaan myös pääsarjatasolla.
Jääpallossa LauTP pelasi TUL:n mestaruussarjassa vuonna 1954. Jääkiekkoa seura pelasi 1960-luvulla maakuntasarjassa.
LauTP poistettiin yhdistysrekisteristä vuonna 2007. Seuran perinteitä jatkaa vuonna 1993 perustettu LAUTP, joka keskittyy junioritoimintaan. Kaudella 2013 seuralla oli noin 300 pelaajaa.
Sointiväri

Sointiväri (sointi, äänenväri, äänensävy) on se ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostaa erilaiselta. Esimerkiksi d1-sävel soitettuna kitaralla ja pianolla kuulostavat erilaiselta. Sointivärien perusteella erotamme äänilähteet toisistaan ja voimme tunnistaa äänilähteen. Sointiväreistä puhutaan metaforisesti; sointivärit eivät ole nähtävien värien tavoin ”objektiivisia” kvaliteetteja. Sointiväriä ei yleensä kuvailla väritermeillä esimerkiksi sininen, vaan muun muassa kirkas, kuulas, tumma, pehmeä, lämmin. Sointivärin fysikaaliset osatekijät voidaan jakaa harmonisen spektrin avulla tarkasteltaviin yläsävelsarjan ominaisuuksiin sekä verhokäyrän avulla tarkasteltaviin ajan suhteen muuttuviin ominaisuuksiin.

Osaäänesrakenne

Sävelen sointiväri syntyy pääosin niin sanottujen osavärähtelyjen aiheuttamien osaäänesten lukumäärän ja voimakkuuden perusteella. Luonnolliset äänet sisältävät aina useamman kuin yhden värähtelytaajuuden. Kaikissa sävelissä on mukana välittömästi kuultavan perussävelen lisäksi vaihteleva määrä sitä korkeampia osaääneksiä: yläsäveliä, jotka noudattavat tiettyä intervallirakennetta (yläsävelsarja). Äänessä soivat ja korostuvat erilaiset ylä-äänet vaikuttavat sointiväriin. Ylä-äänten voimakkuussuhteita kuvataan harmonisen spektrin avulla.
Sointivärin havaitsemiseen liittyvät myös kriittiset kaistat. Jos vähintään kaksi voimakasta ylä-ääntä osuu samalle kriittiselle kaistalle, auditorinen systeemi käsittelee näitä yhtenä äänenä. Mitä useampia tällaisia saman kaistan jakavia ylä-ääniä on ja mitä voimakkaampia ne ovat, sitä ”karkeampana” äänenväri koetaan.
Formantti on spektrissä todettavissa oleva vahvistunut osavärähtelyalue tai tämän taustalla vaikuttava siirtofunktio-ominaisuus. Formantit ovat useiden äänteiden kvalitatiivisten erojen perusta.

Verhokäyrä

Verhokäyrä eli vaippakäyrä kuvaa äänen amplitudin muutoksia aikatasossa. Transientti eli äänen aluke määrittelee pitkälti sen, millaisena ihminen äänen kokee.

Sointivärin tutkimus

Sointiväritutkimuksessa pyritään muun muassa löytämään akustisia ominaisuuksia, jotka korreloivat havaitun sointivärin kanssa. Sointivärien luokittelussa käytetään hyväksi annotointia, jossa koehenkilöt kuvailevat ääninäytteiden sointiväriominaisuuksia. Annotointiin kuuluvat esimerkiksi tunnistustehtävät (nimeä sointiväri), luokittelutehtävät (yhdistä samalta kuulostavat sointivärit), erittelytehtävät (ovatko kaksi sointiväriä samanlaisia vai erilaisia), sekä samanlaisuuden arviointi (arvioi, kuinka samanlaiselta kaksi eri sointiväriä kuulostavat).

Sointiväri musiikissa

1900-luvun musiikissa sointiväri alkoi saavuttaa asemaa itsenäisenä ilmaisullisena elementtinä melodian ja harmonian rinnalla. Edgar Varèsen näkemys musiikista organisoituna äänenä, hänen hälyääniä ja säveliä tasaveroisena yhdistelevä musiikkinsa sekä Arnold Schönbergin esittelemä sointivärimelodian käsite olivat tärkeitä askeleita uuden tyylin löytymiseen.
Gaseeli

Gaseeli (arab. ghazal) on persialainen runomuoto. Siihen kuuluu kaksisäkeisiä säkeistöjä. Ensimmäisen säeparin loppusointukaava toistuu myöhemmin parillisissa säkeissä. Persian runouden hallitsevaa muotoa on käyttänyt muun muassa Hafiz. Eurooppalaisessa kirjallisuudessa se oli suosittu romantiikan aikana.
Suomessa runomuotoa on käyttänyt Otto Manninen. Ruotsissa Gustaf Frödingillä on runo nimeltään "En ghasel".
Good Fridays

Good Fridays oli Kanyen ja levy-yhtiö GOOD Musicin järjestämä tapahtuma, jossa julkaistiin perjantaisin kappale mainostaakseen Kanyen tulevaa My Beautiful Dark Twisted Fantasy -albumia, joista vain neljä kappaletta päätyi albumiin. Vuonna 2016 Good Fridays palasi mainostamaan The Life of Pablo -albumia.
Poptravel

Palvelut

Poptravel tarjoaa palveluja niin vapaa-ajan matkustukseen kuin liikematkustukseenkin. Verkkosivuillaan Poptravel tarjoaa mahdollisuuden vertailla halvat lento-, hotelli-, autonvuokraus-, sekä matkapaketti- hinnat valittuun kohteeseen.
Palvelun käyttö on täysin ilmaista.
Dimetyyliallyylitranstransferaasi

Dimetyyliallyylitranstransferaasi eli farnesyylipyrofosfaattisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi isopentenyylipyrofosfaatin ja dimetyyliallyylipyrofosfaatin kondensoitumista.

Reaktio

Dimetyyliallyylitranstransferaasi katalysoi isopentenyylipyrofosfaatin ja dimetyyliallyylipyrofosfaatin kondensoitumista geranyylipyrofosfaatiksi. Kondensoituminen tapahtuu dimetyyliallyylipyrofosfaatin ykköshiilen ja isopentenyylipyrofosfaatin neloshiilen kesken. Samalla reaktiossa vapautuu pyrofosfaatti-ioni. Entsyymi katalysoi myös geranyylipyrofosfaatin ja isopentenyylipyrofosfaatin reaktiota, jonka tuote on farnesyylipyrofosfaatti. Tyypiltään tämä reaktio on samanlainen kuin edellinenkin. Entsyymi ei katalysoi enää suurempien terpeenien esiasteiden kondensaatiota. Entsyymin rakenne sisältää runsaasti asparagiinihapporyhmiä, jotka sitoutuvat entsyymin toiminnalle tärkeisiin magnesium- ja mangaani-ioneihin sekä isopentenyylipyrofosfaatin pyrofosfaattiryhmään.

Olosuhteet ja inhibiittorit

Entsyymi vaatii toimiakseen magnesium- tai mangaani-ioneita. Eliöstä riippuen entsyymi toimii parhaiten, kun lämpötila on 30–90 °C ja pH 5,5–9. Dimetyyliallyylitranstransferaasin inhibiittoreita ovat muun muassa eräät orgaaniset pyrofosfaatit, Triton X-100, joka toimii pieninä pitoisuuksina myös entsyymin aktivaattorina, ja pyrofosfaatti-ionit. Typpeä sisältävät bisfosfonaattilääkkeet, kuten risedronihappo, pamidronihappo ja tsoledronihappo estävät entsyymin toimintaa kiinnittymällä pyrofosfaattien ja metalli-ionien sitoutumiskohtaan.
Dimetyyliallyylitranstransferaasin entsyyminumero on EC 2.5.1.1 ja CAS-numero 9032-79-5.
Anteplan

Tuotteet ja palvelut

Laitteistojen ja laitoksien suunnittelu ja tuotekehitys sekä teknisen tuoteinformaation ratkaisut ja palvelut.
Oracle (tietokanta)

Triviaa

Perinteisesti Oracle-tietokannan esimerkkikäyttäjä on scott ja salasana tiger. Bruce Scott oli yksi Ellisonin perustajakumppaneista ja Tiger hänen kissansa.
Maria Kuusiluoma

Maria Hannele Kuusiluoma (s. 2. marraskuuta 1969 Pori) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1994. Hän on näytellyt monissa näytelmissä Helsingin Kansallisteatterissa, johon hän on ollut kiinnitettynä vuodesta 1997 lähtien. Hän on näytellyt myös monissa lastennäytelmissä, muun muassa Peppi Pitkätossussa (vuonna 1998). Kuusiluoma näytteli näytelmässä "Kaikkien aikojen Pertsa ja Kilu" (Ohj. Taavi Vartia) vuosina 2009 ja 2010, näytelmä oli hyvin suosittu ja sitä pidetään Kuusiluoman läpimurtoroolina.
Kuusiluoma on antanut myös äänensä moneen animaatioon, muun muassa Stuart Little -elokuvaan. Hän on näytellyt myös MTV3-kanavan suositussa Käenpesä-sarjassa.
Mikko Blomqvist

Mikko Blomqvist (s. 1990) on suomalainen uimari, joka edustaa ÅSK:n uintiklubia. Hän voitti vuonna 2008 Suomen Mestaruuskilpailuissa Espoonlahdessa kultaa 400 metrin sekauinnissa sekä sijoittui pronssille 200 metrin selkäuinnissa.
Tulipääbulbuli

Levinneisyys

Tulipääbulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Singaporessa. Laji oli vielä yleinen 1980-luvulla, mutta sen uskotaan sen jälkeen hävinneen Thaimaasta, Jaavalta ja ehkä Sumatraltakin. Laji on vähenemeässä nopeasti häkkilintupyynnin ja elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja koko kannan kooksi on arvioitu alle 2 500 yksilöä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen siksi äärimmäisen uhanalaiseksi.

Elinympäristö

Tulipääbulbuli elää jokien, purojen, marskimaiden ja muiden kosteiden alueiden lähellä, yleensä alangoilla. Tulipääbulbulit elävät yleensä pareittain tai pienissä, korkeintaan viiden yksilön perhekunnissa.
Charles Swann

Charles Swann on henkilöhahmo Marcel Proustin teoksesta Kadonnutta aikaa etsimässä.
Punatukkainen ja vihreäsilmäinen dandy, hänellä on parta ja monokkeli ja hän on erittäin hienotunteinen ja elegantti. Swann on sitä miestyyppiä, jotka ovat tyylikkäitä, hienokäytöksisiä, ja jotka eivät pidä isoa ääntä suhteistaan. Kuitenkin hän on myös Walesin prinssin hyvin läheinen ystävä.
Swann asuu nuoruudessaan Pariisissa sijaitsevan Orléansin rantakadun erässä isossa yksityistalossa. Kun hän tapaa Odette de Crécyn niin hän yhä asuu samassa talossa. Hän rakastuu hullaantuen Odetteen. Tämä rakastumistarina muodostaa suuren osan niteestä ”Swannin tie”, teoksessa Kadonnutta aikaa etsimässä.
Eräät taideteokset ovat inspiroineet Proustin luovaa työtä Swannin henkilökuvaa kirjoitettaessa. Luinin maalauksessa ”Kuninkaiden kumarrus”, vaaleatukkainen tietäjä on esimerkiksi ollut erittäin todennäköinen hahmo Swannin ulkonäön rakentamisessa.
Avioiduttuaan Odetten kanssa he muuttavat Acacias-puistokadulle ja saavat tyttären. Tytär, Gilberte, johon kertoja Marcel rakastuu, avioituu kertojan parhaan ystävän Robert de Saint-Loupin kanssa.
Urtimojärvi

Maantietoa

Järvikokonaisuudella on kaksi järviallasta, jotka ovat yhteydessä toisiinsa yhdysojan välityksellä. Molemmissa järvialtaissa on vedenpinnan korkeus sama. Läntistä allasta kutsutaan nimellä Vähä Urttimenjärvi ja se sijaitsee Juupajoen puolella. Itäinen allas on nimeltään Iso Urttimenjärvi ja se on Oriveden puolella. Järvet sijaitsevat ylänköalueella, missä on runsaasti kallio- ja moreenimäkiä. Vähäisen Urttimenjärven länsi- ja eteläpuolella kohoavat Tuohivuori, Tukkivuori ja Kuppilanvuori. Näissä mäenrinteissä on jyrkänteitä, jotka näkyvät järvelle. Ison Urttimenjärven lounaispuolella kohoaa Kuppilanvuori, mutta muut mäet ovat sitä matalampia. Järvillä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee Ison Urttimenjärven keskellä. Saari on 280 metriä pitkä ja 140 metriä leveä. Sen pinta-ala on kartasta karkeasti mitattuna kaksi hehtaaria.
Ison Urttimenjärven pinta-ala on 31 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee yksi maatila ja järvialtaan rannoille on rakennettu 17 vapaa-ajan asuntoa. Maatilan kaksi peltopalstaa ulottuu rantaan asti.
Vähän Urttimenjärven pinta-ala on 25 hehtaaria  ja se on 970 metriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä  ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Ristijärven kylän kautta kulkevalta yhdystieltä 14299. Oriveden ja Juupajoen välinen kuntaraja kulkee järvialtaiden välistä niiden välisen yhdysojan ylitse.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Läntiseen altaaseen laskee viisi metsäojaa ja itäiseen altaaseen yksi. Tämän laskuoja pääjärvenä on Iso-Röyhkönen, jonne laskee vuorostaan Pieni-Röyhkönen, Pierujärvi ja Ruutana. Urtimojärven laskuoja lähtee Vähä-Urttimenjärven itäpäästä ja se laskee yli 700 metrin päässä Ristijärveen. Laskuojaan yhtyy lisäksi Kalliojärven laskuoja. Vesireitti jatkaa Nautajärven, Äväntäjärven ja Lopenselän kautta Koljonselkään.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa länsiallasta kutsuttiin nimellä ”Urtimenjärvi” itäallasta nimellä ”Urtimojärvi”. Tämä on ilmeisesti ollut väärin, sillä seuraavissa vuosien 1977 ja 1986 kartoissa nimet olivat vastaavasti ”Vähä Urttimenjärvi” ja ”Iso Urttimenjärvi”, mutta järvialtaiden yhteisnimeksi oli merkitty ”Urtimojärvi”.
The Star-Spangled Banner

Historia

Laulun sanat kirjoitti 1814 Francis Scott Key, 35-vuotias lakimies ja amatöörirunoilja, joka oli ollut seuraamassa, kun brittiläinen maihinnousulaivasto tulitti Baltimoren satamaa suojannutta Fort McHenryn rannikkolinnaketta vuoden 1812 sodassa. Hän kirjoitti sen runoksi nimeltään "Defense of Fort M'Henry", koska hän näki pommitusten jälkeen Yhdysvaltain lipun yhä pystyssä, josta tuli kuuluisat sanat "And the rocket’s red glare, the bombs bursting in air, Gave proof through the night that our flag was still there.” kansallislauluun. Siitä tuli suosittu patrioottien laulu, kun se sovitettiin englantilaiseen juomalauluun To Anacreon in Heaven. The Star-Spangled Bannerista tuli Yhdysvaltain kansallislaulu kongressin päätöksellä 3. maaliskuuta 1931, jos kohta armeija ja laivasto olivat käyttäneet sitä kansallislaulun omaisesti jo kauan sitä ennenkin.

Soittaminen urheilutapahtumissa

Kansallislaulu alettiin laulaa urheilutapahtumissa noin vuonna 1918 World Seriesin aikana. Toisen maailmansodan päätyttyä laulua alettiin laulaa NFL-pelien alussa.

Laulun haastavuus

Laulua pidetään yleisesti haastavana laulettavana, sillä se sisältää sekä matalia että korkeita säveliä ja vaikeita sanoja. Useimmat kuorotkaan eivät osaa laulaa laulua hyvin, ja jotkut ihmiset kieltäytyvät laulamasta sitä sen vaikeuden vuoksi. Populäärimusiikin laulajilla on tapana esittää laulusta oma tulkintansa.

Muuta

The Star-Spangled Banneria Yhdysvaltojen kansallislauluina toimivat "My Country, 'Tis of Thee", joka tunnetaan myös nimellä "America", sekä "Hail, Columbia"-marssi. "My Country, 'Tis of Thee":n melodia on sama kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansallishymnin "God Save the Queen":in.
Noesis

Noesis (kreik. νόησις: "ymmärrys", "käsityskyky", "ajattelu") on fenomenologiassa tietoisuuden intentionaalinen akti (noeettinen akti). Esimerkiksi "ajattelu", "rakastaminen", "vihaaminen" ja "kuvitteleminen" ovat kaikki sanoja, jotka kuvaavat, mitä mieli tekee. "Rakastamista" ei kutsuta uskomukseksi, koska se on jotain, mitä tehdään, eikä jotain, mitä vain pidetään totena.