google/wiki40b huggingface dataset:
Lännenkoukkukakadu

Koko ja ulkonäkö

Lännenkoukkukakadun pituus on 43–48 cm ja paino 700–860 g. Se muistuttaa suuresti idänkoukkukakadua, jonka alalajiksi se aikaisemmin luokiteltiin. Lännenkoukkukakadu on kuitenkin selvästi kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin valkoinen ja oranssinpunaista on vain naamassa ja kurkussa. Silmää ympäröivä paljas alue on siniharmaa. Nokka on valkoinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Ylänokka on pidentynyt ja lienee sopeutuma lajin tapaan etsiä ravintoa maanpinnan alta. Nuori lintu on lähes aikuisen värinen ja sen ylänokka on hieman lyhyempi.

Esiintyminen

Lännenkoukkukakadu elää Lounais-Australiassa (nimialalaji pastinator) ja Länsi-Australian vehnänviljelyalueella (alalaji derbyi). 1900-luvun alkupuolella lajia vainottiin ankarasti, sillä sitä pidettiin pahana viljatuholaisena. Kanta oli vain noin 100 yksilöä 1940-luvulla. Suojelun ansiosta nimialalaji on runsastunut ja sen kanta on nykyisin noin 3 000 yksilöä. Alalaji derbyi on voimakkaasti vähentynyt elinympäristön häviämisen seurauksena. Laji on paikkalintu.

Elinympäristö

Lännenkoukkukakadut asuvat eukalyptusmetsissä ja maanviljelysalueilla, missä vain on joitakin suuria puita, ja yleensä aina jonkin vesistön tuntumassa. Ne ovat äänekkäitä ja huomiota herättäviä lintuja, jotka pesimäajan ulkopuolella liikkuvat usein suurissakin parvissa.

Lisääntyminen

Lisääntymisaika on yleensä syyskuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Pesä on tavallisesti rannalla kasvavan, vanhan eukalyptuksen oksan tai rungon kolossa hyvin korkealla ja vaikeasti tavoitettavissa. Pesäpuiden ikähaitari oli erään tutkimuksen mukaan 167–1 333 vuotta. Valkoisia munia on yhdestä neljään, tavallisesti kaksi. Molemmat emot osallistuvat haudontaan, joka kestää noin 26–29 päivää. Poikasista selviää lentokykyiseksi usein vain yksi. Pesäpoikasaika on 8–9 viikkoa ja poikanen itsenäistyy sen jälkeen kolmen kuukauden kuluttua. Molemmat emot osallistuvat myös poikasen hoitamiseen ja ruokkimiseen. Lännenkoukkukakadu on sukukypsä 3–5 vuoden ikäisenä.

Ravinto

Lännenkoukkukakadut ruokailevat enimmäkseen maassa ja syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä, marjoja, sipuleita, juurimukuloita, hyönteisiä ja niiden toukkia sekä mahdollisesti mettä.
Rancid

Historia

Rancid perustettiin vuonna 1991 Tim Armstrongin ja Matt Freemanin entisen yhtyeen Operation IVYn (1987–1989) hajottua. Vanhat lapsuuden ystävät ottivat mukaan skeittari Brett Reedin, joka Armstrongin mukaan osasi tuskin soittaa. Pari vuotta yhdessä soitettuaan ja keikkailtuaan yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa, Rancid, vuonna 1993. Levy sisälsi vauhdikkaita ja energisiä punk-kappaleita ja Rancid nousikin pian suuren yleisön tietoisuuteen. Huhujen mukaan jopa Madonna olisi lähettänyt alastonkuvansa yhtyeelle saadakseen nämä omalle levy-yhtiölleen. Lars Frederiksen liittyi yhtyeeseen levyn julkaisun aikoihin, muttei omien sanojensa mukaan halunnut ottaa kunniaa muiden tekemistä kappaleista, joten hän ei soita levyllä.
Seuraava levy Let's Go julkaistiin vuonna 1994. Tällä levyllä Lars Frederiksen soitti kakkoskitaraa ja lauloi. Let's Go'lla on huomattavissa jo myöhemmillä levyillä tutuksi tullut tapa Armstrongin ja Frederiksenin vuorotella lauluosuuksilla.
Vuonna 1995 julkaistiin Rancidin kolmas albumi ...And Out Come the Wolves, joka sisälsi punk rockin lisäksi ska-vaikutteisia kappaleita. ...And Out Come the Wolves on Rancidin menestynein levy, jonka tunnetuimmat kappaleet ovat Time Bomb ja Ruby Soho. Jatkoa albumille seurasi vuonna 1998, kun Life Won't Wait -albumi julkaistiin. Life Won't Waitillä oli mukana paljon ska- ja reggae-vaikutteita.
Rancidin viides albumi Rancid julkaistiin vuonna 2000. Levyllä musiikkityyli oli vaihtunut ska punkista enemmän hardcore punkin suuntaan. Seuraavaksi ilmestyi Rancid-albumi Indestructible joka tuli ulos vuonna 2003. Erityisesti yhtyeen fanit ovat kritisoineet levyä aavistuksen edeltäjiään pop-vaikutteisemmasta soundista. Kesällä 2009 ilmestyi Rancidin seitsemäs albumi Let The Dominoes Fall.
Alex Rider & kovisten koulu

Juoni

Kirjasarjan toisessa osassa Britannian salainen tiedustelupalvelu, M16 lähettää Alexin Ranskan Alpeille rikkaiden poikien sisäoppilaitokseen, koska useamman pojan isä on kuollut salaperäisissä olosuhteissa. Alex naamioituu Alex Friendiksi ja muuttaa Sir David Friendin perheen luokse päästäkseen sisään Point Blanciin, jota johtavat tohtori Grief ja rouva Stellenbosch. Selvittäessään oppilaitoksen toimintaa Alex kuulee Gemini-projektista. Tohtori Grief on luonut itsestään klooneja, joille hän luo leikkaussalissa sisäoppilaitoksen kuuden pojan kasvot. Alex ottaa yhteyttä tiedustelupalveluun päästäkseen pois Alpeilta mutta Alex on esittänyt rooliaan niin uskottavasti, että M16 pitää häntä epäluotettavana. Pian Alexin oikea henkilöllisyys paljastuu ja hänen on päästävä pois ilman M16 apua.
Green Zone

Arvioita

Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,8.
Mangaanihydroksidi

Ominaisuudet ja valmistus

Puhtaana mangaanihydroksidi on väriltään valkoista tai punertavaa. Se kuitenkin hapettuu herkästi hapetusluvuille +III ja +IV, minkä vuoksi väri muuttuu ruskeaksi. Mangaanihydroksidi ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja ammoniakkiliuoksiin. Mangaanihydroksidin alkeiskoppi on heksagonaalinen.  
Mangaanihydroksidia valmistetaan liukoisen mangaanisuolan, esimerkiksi mangaani(II)kloridin, vesiliuoksen ja hydroksidiliuoksen avulla, jolloin se saostuu. Reaktio suoritetaan hapettomissa olosuhteissa pelkistimen läsnä ollessa.
Tunturihilvet

Tunturihilvet Suomessa

Suomessa kasvaa laji tunturihilpi harvinaisena Pohjois-Lapissa Enontekiön pohjoisosassa.
HMS Lance

Palvelus

HMS Lance liitettiin vastaanottokokeiden päätyttyä 4. hävittäjälaivueeseen. Alus oli koulutettavana Kotilaivastossa Scapa Flow'ssa. Se suojasi 22. toukokuuta 1941 taistelulaiva HMS King George V:tä etsittäessä Saksan laivaston taistelulaivaa Bismarckia Pohjois-Atlantilta. HMS Lancella havaittu konevika pakotti aluksen palaamaan satamaan, mistä alus palasi 26. toukokuuta etsintöihin. Alus liittyi 28. toukokuuta taistelulaivan suojaksi Bismarckin upottua, minkä jälkeen se palasi osaston mukana Loch Eween.
Alus määrättiin kesäkuussa Greenockiin 11. saattajaryhmään Läntisen reitin alaisuuteen, missä se suojasi Atlantin saattueita yhdessä HMS Gurkhan ja HMS Legionin kanssa. Alus suojasi 22. kesäkuuta lentotukialus HMS Furiousia Gibraltarille HMS Legionin kanssa, kun lentotukialus kuljetti lentokonetäydennystä Maltalle operaatio Railwayssä. Alus saapui 25. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille, jossa lentokoneet siirrettiin lentotukialus HMS Ark Royalille. HMS Lance suojasi seuraavana päivänä HMS Ark Royalia, taisteluristeilijä HMS Renownia ja risteilijä HMS Hermionea toimitettaessa koneet HMS Faulknorin, HMS Foresterin, HMS Furyn ja HMS Legionin kanssa. Alus palasi 28. kesäkuuta osaston mukana Gibraltarille.
HMS Lance muodosti 30. kesäkuuta lähes saman laivasto-osaston kanssa Force B:n toimitettaessa lentokoneita Maltalle operaatiossa Railway II. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi heinäkuussa Greenockiin saattajatehtäviin.
Besatt

Historia

Besatt perustettiin vuonna 1991 Beldarohin ja Weronisin ideasta levittää saatanallista ideoitaan musiikin välityksellä. Ensimmäisinä vuosina heillä oli paljon ongelmia kokoonpanon, välineistön ja harjoitustilojen kanssa. Näiltä vuosilta yhtyeeltä on kaksi nauhoitetta Ares ja Wieki ciemne. Vuonna 1994 Fulmineus liittyi yhtyeeseen, joten viimeinkin kokoonpano vakiintui: Beldaroh soitti bassoa, Weronis kitaraa ja Fulmineus hoiti työnsä solistina ja rumpalina.
Vuonna 1996 yhtye nauhoitti ensimmäisen demonsa nimeltään Czarci Majestat. Tämä sisälsi black metal -musiikkia keskitemmolla ja melodioilla. Tämä demo aloitti heidän uransa. Vuonna 1997 toinen kitaristi Creon liittyi yhtyeeseen ja he kävivät studiossa jälleen ja tekivät ensimmäisen levynsä In Nomine Satanasin. Tämän julkaisun jälkeen Weronis jätti yhtyeen ideologisista syistä. 1999 Besatt nauhoitti toisen virallisen levynsä, Hail Luciferin. 2000 oli vuorossa split-levy Underground Satanic Split puolalaisen Unhallowedin ja kreikkalaisen Tragedy Beginsin kanssa. Vuonna 2001 nauhoitettiin yhtyeen järjestyksessä kolmas albumi, Hellstorm, levy sisälsi materiaalia Besattilta vuosilta 1993–1999 uudelleen nauhoitettuna. Nauhoituksen valmistuttua Creon ja Fulmineus lähtivät yhtyeestä ja Agonus liittyi kitaristiksi.
Huhtikuussa 2002 yhtye nauhoitti uuden MCD:n Roots of Evilin levy sisälsi uusia kappaleita ja Gorgorothin Gorgorothin sekä Kreatorin Tormentorin coverit. Tämän levyn jälkeen Fulemineus tuli takaisin. Tammikuussa 2003 nauhoitettiin kaksi kappaletta split-albumille Scream of the Eastern Lands, jossa Besattin lisäksi soitti Dub Buk, Inferno, Immortal Hammer, Negurã Bunget sekä Verdeleth. Vuonna 2004 yhtye nauhoitti neljännen albuminsa, joka oli nimeltään Sacrifice for Satan. Huhtikuussa yhtye nauhoitti kolme kappaletta Split-vinyylilevylle, jolla soittivat myös ranskalainen Armageddon, portugalilainen Inner Helvete sekä yhdysvaltalainen Misantrophy. Nämä kappaleet julkaistiin myös Split-CD:llä Arkonan ja Thirstin kanssa. Pian tämän jälkeen Agonus lähti yhtyeestä. Hänen tilalleen nousi Fulmineus ja uusi rumpali Morbid liittyi ryhmään. Vuonna 2005 he nauhoittivat viidennen albuminsa nimeltä Black Mass. Vuonna 2006 tuli ulos yhtyeen kokoelmalevy, joka oli nimeltään Czarci Majestat, jonka jälkeen samaisen vuonna yhtye julkaisi neljä kappaletta sisältäneen Diabolic Altarin. Vuoden 2007 alussa yhtye jatkoi kokopitkien julkaisemista ja tällä kertaa päivänvalon sai järjestyksessä viides albumi Triumph of Antichrist. Yhtye äänitti kolme uutta kappaletta tammikuussa 2008, jotka julkaistiin samana vuonna ulostulleella split-levyllä, johon Besattin lisäksi osallistui Evilwar ja Infernal Kingdom.
Substantiivi

Substantiivit eli nimisanat ovat yksi sanaluokista. Substantiivi ilmaisee asiaa tai esinettä ja suomessa sitä taivutetaan sijamuodoissa, luvuissa ja omistusliitteitä liittämällä, minkä lisäksi voidaan lisätä liitepartikkeleita. Suomessa substantiivi kuuluu nomineihin. Muissa kielissä substantiivia voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvussa eli genuksessa. Esimerkiksi saksassa jokaisella substantiivilla on suku ja sen mukainen artikkeli, jota taivuttamalla ilmaistaan sanan sijamuoto. Saksassa nämä artikkelit ovat yksikössä der (maskuliini), das (neutri) ja die (feminiini) sekä monikossa pelkkä die. Joissain kielissä substantiiveihin voidaan myös liittää verbien taivutuspäätteitä.
Substantiivit jaetaan yleisnimiin (appellatiivit) ja erisnimiin (proprit). Erisnimi viittaa yksilöityyn henkilöön, olioon, asiaan tai esineeseen. Yleisnimi puolestaan viittaa henkilöihin, olioihin, asioihin tai esineisiin lajinsa edustajana.  Yleisnimi siis luokittelee, esimerkiksi vuoristo, kun taas erisnimi yksilöi, esimerkiksi Kalliovuoret.
Yleisnimet voidaan edelleen jakaa laskettaviin ja ei-laskettaviin. Laskettavat yleisnimet viittaavat yksilöihin tai yksittäisiin asioihin/esineisiin, kun taas ei-laskettavat viittaavat yleensä aineisiin tai abstraktioihin, joita ei voi laskea. Laskettavia substantiiveja on esimerkiksi koira, joiden lukumäärä voidaan todeta. Ei-laskettaviin aine- ja abstraktisanoihin kuuluvat esimerkiksi maito  tai  matematiikka.
Ylipää (Lumijoki)

Ylipää on Lumijoen kunnassa sijaitseva kylä.
Kylä sijaitsee noin 9 kilometriä kunnan keskustaajamasta lounaaseen. Kylällä sijaitsee muun muassa vuonna 2001 avattu Eerikin Puttiikki-niminen liike, joka sijaitsee Ukuranperäntien ja valtatielle 8 johtavan Lurutien risteyksessä.
On esitetty väitteitä, että Sakari Topeliuksen Koivu ja tähti -kertomus pohjautuisi ylipääläisten lasten kokemuksiin.
Lumijoki lähtee Ylipään Lumijärvi-nimiseltä suoalueelta.
Agent Hugo

Johdanto

Agentti Hugo on RISK-viraston uusi jäsen. Ensimmäisenä työpäivänään salaisena superagenttina hän saa vastaansa SUSPECTRAn, joka uhkaa hukuttaa koko Aquapolisin. Taistelussaan agentti Hugo joutuu takaa-ajoihin, jotka kuljettavat kaupunginosasta toiseen niin kuivalla maalla kuin vesiteitse. Hugon täytyy voittaa SUSPECTRA ennen kuin hiekka tiimalasissa on kokonaan valunut.
Turtola (Tampere)

Turtola on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Kaakkois-Tampereella noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Sen naapurikaupunginosia ovat Muotiala, Aakkula, Messukylä, Viiala ja Korkinmäki. Turtolan läpi kulkee Hervannan valtaväylä. Turtolassa sijaitsee yksi Tampereen hypermarkettikeskittymistä.
Vuoden 1540 maakirjassa mainittu Turtola oli yksi Messukylän – alkujaan Suur-Pirkkalan pitäjään kuuluneen Messukylän henkikirjakylän – taloista. Kuitenkin jo vuodelta 1465 olevassa asiakirjassa mainitaan Messukylän jakokunnan edustajana Olaff Twrdo. Täyttä varmuutta Turto-nimen alkuperästä ei ole, mutta professori Viljo Nissilän mukaan Turto-nimi on yhdistettävissä verbiin turtua ja adjektiiviin turta. Myös professori K. V. Kaukovalta yhdistää sanan adjektiiviin turta merkitykseen ’raskasmielinen ja vakava’. Samaa juurta on mahdollisesti kylännimi Tursola Kangasalla ja Sahalahdella. Turto-nimi on joissakin lähteissä yhdistetty myös ruotsalaiseen miehennimeen Tord. Turtolasta tuli rustholli 1700-luvulla ja se jaettiin kahteen osaan, Turtolaan ja Turtoseen, vuonna 1773. Messukylän kunta liitettiin Tampereen kaupunkiin vuoden 1947 alussa ja Turtolan kaupunginosan ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1963.
Taina Bertell

Taina Bertell (1953–13. kesäkuuta 1986) oli toimittaja, runoilija ja feministi. Hän oli Ylioppilaslehden toimittaja 1983–1984. Hän oli Suomen Vihreän liikkeen alkuaikojen aktivisteja.
Bertell valittiin Helsingin Vihreitä edeltäneen Helsinki-liikkeen ensimmäiseksi varavaltuutetuksi kunnallisvaaleissa 1980. Hänen aloitteestaan joukkoliikennevälineissä saa matkustaa lastenvaunujen kanssa ilman lippua.
Bertell kuoli aivokasvaimen nujertamana.
Kunnallisalan kehittämissäätiö

Kunnallisalan kehittämissäätiö (KAKS) on vuonna 1990 perustettu suomalainen säätiö, joka rahoittaa kuntia palvelevaa tutkimus- ja kehittämistoimintaa. Säätiön toiminnan tavoitteena on tukea kuntien itsehallintoa ja parantaa niiden toimintamahdollisuuksia. Säätiön toiminta suuntautuu hankkeisiin, joiden merkityksen säätiö arvioi kuntien tulevaisuuden kannalta kaikkein keskeisimmiksi.
KAKS on taloudellisesti riippumaton organisaatio, ja se toimii täysin itsenäisesti. Säätiön peruspääoma noin 80 miljoonaa markkaa (13,5 miljoonaa euroa) on peräisin vuonna 1989 myydystä Kunnallispainosta. Säätiön toiminta rakentuu pelkästään pääoman sijoitustuotolle.
Säätiö myöntää hakemuksista rahoitusta tutkimus- ja kehittämishankkeisiin ja apurahoja tutkijoille. Säätiö julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää Polemiikki-lehteä. Säätiö julkaisee myös kahta julkaisusarjaa Polemiaa ja Tutkimusjulkaisut -sarjaa.
KAKS:n toimisto on Helsingissä. Säätiön asiamiehenä toimii valtiotieteiden maisteri Antti Mykkänen ja tutkimusasiamiehenä hallintotieteiden maisteri Veli Pelkonen.
KAKS järjestää vuosittain seminaarin, johon osallistuu tutkijoita ja kunta-alan vaikuttajia. Seminaarissa KAKS jakaa Arjen turvaaja -palkinnon. Palkinnolla säätiö haluaa nostaa esiin arjen kuntatyön tekijöitä. Palkinnon antaa presidentti Tarja Halonen. Ensimmäinen palkinto myönnettiin vuonna 2004.

Historia

Säätiön ensimmäisenä päätoimisena asiamiehenä toimi vuosina 1992–2007 Lasse Ristikartano. Alkuvaiheessa asiamiehen tehtäviä hoiti oman toimensa ohella Kunnallisliiton silloinen toimitusjohtaja Mikko Jokela. Säätiön hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi vuosina 1990–2006 Kuntaliiton varatoimitusjohtaja Timo Kietäväinen.

Organisaatio

Säätiöllä on 16-jäseninen hallitus ja tieteellinen neuvottelukunta, joka toimii yhdyssiteenä tiedeyhteisöihin. Säätiön hallitus valitsee neuvottelukunnan, jonka toimikausi on kolme vuotta. Neuvottelukunnassa ei tehdä rahoituspäätöksiä.
Principia Mathematica

Principia Mathematica on kolmiosainen matematiikan perusteita käsittelevä teos, jonka kirjoittivat Alfred North Whitehead ja Bertrand Russell ja joka julkaistiin vuosina 1910–1913.  Se pyrkii johtamaan kaikki matemaattiset totuudet joukosta hyvin määriteltyjä symbolisen logiikan aksioomia ja päättelysääntöjä.
Principia Mathematica sai innoituksensa Gottlob Fregen varhaisemmista logiikan töistä, jotka johtivat Russellin havaitsemiin paradokseihin (Russellin paradoksi). Principia Mathematica vältti nämä rakentamalla yksityiskohtaisen tyyppiteorian: joukolla on korkeampi tyyppi kuin sen osilla, eikä näin voida puhua "kaikkien joukkojen joukosta" ja muista rakennelmista, jotka johtivat paradokseihin.
Principia Mathematica luetaan yleensä yhdeksi merkittävimmistä ja uraauurtavimmista teoksista matemaattisen logiikan ja filosofian alalla. Modern Libraryn mukaan se oli 1900-luvun 23. merkittävin teos.

Sisältö

Teos käsittelee ainoastaan joukko-oppia, kardinaalilukuja, ordinaalilukuja ja reaalilukuja. Siihen ei kuulunut reaalianalyysin syvällisempiä teoreemoja, mutta kolmannen osan loppuun mennessä asiantuntijoille oli selvää, että suuri osa tunnettua matematiikkaa oli periaatteessa kehiteltävissä käytetyllä formalismilla. Oli myös selvää, kuinka pitkä tällaisesta esityksestä tulisi.
Whitehead ja Russell suunnittelivat neljättä geometriaa käsittelevää osaa, mutta myönsivät työn käyneen ylivoimaiseksi kolmannen osan valmistuttua.

Avoimia kysymyksiä

Teos jätti avoimeksi sen, voitaisiinko sen aksioomista johtaa ristiriitoja (johdonmukaisuus), ja sen, olisiko olemassa matemaattinen väittämä, jota ei voitaisi sen enempää todistaa kuin kumotakaan järjestelmän avulla (täydellisyys).
Propositiologiikka itsessään tiedettiin sekä johdonmukaiseksi että täydelliseksi, mutta sama ei ollut selvää Principian joukko-opin aksioomista (katso Hilbertin toinen ongelma).
Gödelin epätäydellisyyslause tarjosi odottamatonta lisävalaistusta näihin kahteen toiseensa liittyvään kysymykseen. Gödelin ensimmäinen epätäydellisyyslause osoitti, ettei Principia voinut olla sekä johdonmukainen että täydellinen. Lauseen mukaan jokaista riittävän vahvaa loogista järjestelmää (kuten Principiaa) kohtaan oli olemassa väite G, joka pohjimmiltaan sanoo "Väittämää G ei voida todistaa". Tällainen väittämä on eräänlainen catch-22 -kehäpäätelmäristiriita: jos G on todistettavissa, se on epätosi, jolloin järjestelmä on epäjohdonmukainen; ja jos G ei ole todistettavissa, se on tosi, jolloin järjestelmä on epätäydellinen. Toisin sanoen väittämää "Principian järjestelmässä ei ole ristiriitoja" ei voi todistaa todeksi tai epätodeksi Principian järjestelmässä, ellei siinä ole ristiriitoja.
Gödelin toinen epätäydellisyyslause osoitti, ettei aritmetiikkaa voida käyttää todistamaan sen omaa sisäistä johdonmukaisuutta, jolloin sitä ei voida käyttää varsinkaan minkään sitä vahvemman johdonmukaisuuden todistamiseen.
Kellukat

Lajit Suomessa

Suomessa kasvaa neljä kellukkalajia. Ojakellukka ja kyläkellukka ovat alkuperäiskasveja, idänkellukka ja japaninkellukka uustulokaskasveja. Yleisin on ojakellukka, jota on hyvin tavallinen Etelä-Suomessa ja kasvaa paikoin aivan Pohjois-Lapissakin.
Markus Baur

Seurajoukkueura

Baur edusti seuratasolla lähinnä saksalaisia seuroja. 2000-luvulla Baurin edustama HSG Wetzlar ja  TBV Lemgo menestyi kansallisella ja eurooppalaisella tasolla voittaen mm. EHF Cupin vuonna 2006.

Maajoukkueura

Saksan maajoukkueeseen vuodesta 1994 kuulunut Baur osallistui pelaajana kolmiin kesäolympialaisiin 1996–2004. Hän voitti olympiahopeaa Ateenassa 2004. Atlantassa 1996 Saksa sijoittui seitsemänneksi ja Sydneyssä 2000 viidenneksi. Yhteensä Baur on pelannut olympialaisissa 21 ottelussa ja tehnyt niissä 53 maalia.
Baur kuului Saksan joukkueeseen sen voittaessa MM-kultaa vuonna 2007 ja EM-kultaa vuonna 2004. Baur pelasi maajoukkueessa 227 ottelua tehden 706 maalia.

Yksityiselämä

Baur on naimisissa, ja avioparilla on yksi tytär, Chiara, sekä kaksi poikaa, Mika ja Kimi.
Heikki Tiitola

Heikki Tiitola (3. elokuuta 1874 Kangasala – 18. syyskuuta 1952) oli tamperelainen rakennusmestari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kaarlo Tiitola ja Maria Kristiina Uotila. Tiitola valmistui 1895 rakennusmestariksi teollisuuskoulusta.
Tiitola oli Tampereen kaupungin kunnallisraatimies 1926–1944, Tampereen rahatoimikamarin jäsen 1913–1918 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1921–1926. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1930.
Tiitolan tuotanto käsittää julkisia rakennuksia ja yksityisiä asuintaloja. Tiitolalla oli myös merkittävä kunnallispoliittinen ura Tampereen kaupunginvaltuustossa. Heikki Tiitolan pojat Risto, Martti, Jaakko, Matti ja Jussi pelasivat jääkiekon SM-sarjaa Ilveksessä ja muissa seuroissa.
Hitchin

Historia

Varhaisin maininta Hitchinin kaupungista löytyy 600-luvulta peräisin olevasta dokumentista, jossa se ilmoitetaan Hicce-kansan keskukseksi. Modernia kirjoitustapaa 'Hitchin' käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1618.

Kulttuuri

Hitchinissä järjestetään vuosittain ilmainen Rhythms of the World -niminen maailmanmusiikkifestivaali. Rhythms of the World on osa kolmiviikkoista Hitchin Festivalia, jolloin järjestetään paljon konsertteja, teatteriesityksiä, pikniktapahtumia, taidenäyttelyitä ja kesäjuhlia.
Puoliksi englantilainen suomalaisartisti Kristiina Wheeler on kotoisin Hitchinistä.
Nelma Sibelius

Kaino Ihanelma (Nelma) Sibelius, o. s. Swan (1. joulukuuta 1878 Janakkala – 12. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Sibeliuksen vanhemmat olivat Carl Gustaf Swan ja Emilia Malin. Perheessä oli yhdeksän tytärtä, joista tunnetuin oli lastenkirjailija Anni Swan.
Nelma Sibelius oli naimisissa säveltäjä Jean Sibeliuksen veljen psykiatrian professori Christian Sibeliuksen kanssa. Miehensä kuoltua hän työskenteli piirustuksenopettajana, kirjailijana ja suomentajana.
Lasten ja nuorten taidekeskuksen säätiö

Lasten ja nuorten taidekeskuksen säätiön perustivat opetusministeriö ja Hyvinkään kaupunki vuonna 1980. Säätiö ylläpitää taidekeskusta, jonka ytimen muodostaa kansainvälinen lasten ja nuorten taiteen arkisto. Arkisto sai alkunsa hyvinkääläisen kuvataiteilijan ja taideopettajan Eino Vesalaisen 1970-luvulla pitämistä kansainvälisistä maalauskilpailusta. Hyvinkäällä oli Vesalaisen toiminnan ansiosta vahva asema, kun opetusministeriö 1970-luvun lopulla päätti käynnistää valtakunnallisen lasten taidekeskuksen perustamisen eräiden ulkomaisten esikuvien innostamana. Taidekeskuksen tehtävänä on sääntöjen mukaan kansainvälisen lasten ja nuorten taiteen kokoelman kartuttaminen ja arkistointi, kotimainen näyttelytoiminta, kansainvälinen toiminta, koulutus- ja tutkimustoiminta, taiteellinen kokeilutoiminta sekä paikallinen taidekasvatustoiminta.
Paikallisesti, valtakunnallisesti ja kansainvälisesti toimiva Lasten ja nuorten taidekeskus edistää taidekasvatusta pääasiassa visuaalisissa taiteissa. Taidekeskus toimii yhteistyössä nuorisotyön, kulttuurin, taiteen, tutkimuksen sekä opetuksen ja koulutuksen asiantuntijoiden kanssa. Se toimii linkkinä taidealan, lasten ja nuorten sekä heidän kanssaan työskentelevien välillä. Taidekeskus tuottaa näyttelyitä, kokoaa koti- ja ulkomaista lasten ja nuorten taidetta, tutkii, kouluttaa ja innostaa elämyksiin taiteen parissa. Taidekeskus on yksi opetus- ja kulttuuriministeriön nimeämistä nuorisotyön valtakunnallisista palvelu- ja kehittämiskeskuksista.
Taidekeskuksen toimitilat ovat Hyvinkään Villatehtaalla vuonna 2005 avatussa Lasten ja nuorten kulttuurikeskus Villa Artussa. Samoissa tiloissa toimivat myös taiteen perusopetusta antavat Hyvinkään kaupungin Lasten ja nuorten kuvataidekoulu sekä Taito-Uusimaan käsityökoulu Helmi. Kulttuurikeskuksen toimijoita yhdistää innostus luoda Villa Artusta valtakunnallinen kokeellisen taidekasvatuksen laboratorio ja innostava oppimisympäristö eri ikäisille taiteen tekijöille ja kokijoille. Taidekeskuksen tutkimuksellisen toiminnan keskiössä on kansainvälinen lasten ja nuorten taiteen arkisto, jossa on arviolta 100 000 teosta yli 130 maailman maasta. Aineisto on digitoitu ja asiasanoitettu, ja sitä voi tutkia niin taiteellisista kuin kulttuurihistoriallisista lähtökohdista käsin. Sekä maantieteellinen kattavuus että eri-ikäisten lasten ja nuorten tekemät teokset tarjoavat mahdollisuuden myös vertailevaan tutkimukseen.