google/wiki40b huggingface dataset:
Turvatiimi

Historia

Vuonna 2004 Suomen Turvatiimi Oy ja Vartioässät Oy yhdistivät voimansa Turvatiimi-nimen alle. Turvatiimi oli osa Helsingin pörssissä noteerattavaa yhtiötä Menire. Menire otti vuonna 2005 käyttöön nimen Turvatiimi. Tämän jälkeen Turvatiimi on ostanut paikallisia vartiointiliikkeitä ympäri Suomea. Nykyään Turvatiimi-konserniin kuuluu myös useita turvallisuustekniikkayrityksiä. Vuonna 2010 Turvatiimi osti suomalaisomisteisen Otso Palvelut Oy:n. Otso Palvelut, oli suomen toiseksi suurin suomalaisomisteinen turvallisuuspalveluita tarjoava yritys. Vuonna 2012 Turvatiimi osti Citywork Security Oy:n ja Entersec Oy:n Oulun liiketoiminnat.
Turvatiimi jätti Helsingin pörssin syyskuussa 2015, kun Atine Group sai lunastusmenettelyssä omistusoikeuden kaikkiin osakkeisiin. Yhtiö kerkesi olemaan Helsingin pörssissä vuodesta 2005. Yhtiö oli tehnyt vuodesta 2007 lähtien joka vuosi tappiota vuoteen 2013 saakka.
Tammikuussa 2016 Atine Group myi Turvatiimin norjalaiselle Sector Alarmille.

Yrityksen epäselvyydet

Keväällä 2012 paljastui, että yrityksen vartijat olivat videokuvanneet salaa VR:n työntekijää tämän kodissa sairausloman aikana maaliskuussa 2009. Helsingin Sanomien mukaan salakatselun teki vartiointiliike Otso. Salakatselu rikosnimikkeenä ehti kuitenkin vanhentua ennen poliisitutkinnan aloittamista.
Théâtre de Babylone

Théâtre de Babylone oli pariisilainen vasemman rannan pikku teatteri, joka tuli kuuluisaksi siitä, että Samuel Beckettin näytelmän Huomenna hän tulee ensi-ilta oli siellä 5. tammikuuta 1953. Teatteri sijaitsi Montparnassella osoitteessa 38 boulevard Raspail.
Teatterin perusti vaimonsa Geneviève Serreaun kanssa teatteria vuosina 1950–1960 johtanut Jean-Marie Serreau, joka antoi Roger Blinille tilaisuuden ohjata Beckettin näytelmän teatterinsa näyttämölle. Teatterin ohjelmisto oli muutenkin varsin kokeellinen. Serreaun ansiosta pääsi näyttämölle myös Eugene Ionescon, Arthur Adamovin ja Jean Genet'n teoksia.

Huomenna hän tulee

Teatteri Babylone oli tuossa vaiheessa jo lähes kuollut, kun Roger Blin kahden vuoden rahoituksen hankkimisen ja teatteritilan etsinnän jälkeen sai sen käyttöönsä. Beckettin näytelmäkin oli ollut valmis jo neljä vuotta, mutta Beckett ei ollut aiemmin löytänyt ketään, joka olisi innostunut sen saamisesta näyttämölle. Becket seurasi koko harjoituskauden näytelmän valmistumista, mutta ensi-iltaan hän ei tullut: "En kestäisi enää. Näytelmän ohjaus oli Roger Blinin, ja näytelmää esitettiin Théâtre de Babylonessa neljäsataa kertaa. Blin myös esitti Pozzoa.
Sega Superstars Tennis

Vastaanotto

V2.fin arvostelussa peli sai arvosanaksi 3,5/5 tähteä.
Kolombangaranmonarkki

Levinneisyys

Kolombangaranmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajia uhkaavat metsien hakkuut, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Suljetut ovet

Suljetut ovet: Pohjoismaiden romanipolitiikka 1500-luvulta EU-aikaan on Panu Pulman kirja romanien asemasta vuodelta 2006.
Marian Anderson

Elämä ja ura

Marian Andersonin lahjat huomattiin jo lapsena. Hän aloitti laulamisen kuusivuotiaana paikallisen baptistikirkon kuorossa. Perheellä ei ollut varaa hänen musiikkiopintoihinsa, mutta seurakunta keräsi rahat ja 19-vuotiaana Anderson pääsi opiskelemaan laulua Giuseppe Boghettin johdolla. Läpimurtovuonnaan 1925 hän voitti 300 osallistujan laulukilpailun ja pääsi esiintymään New Yorkin filharmonisen sinfoniaorkesterin solistina.
Maailmanlaajuinen kohu syntyi pääsiäisenä 1939, kun Anderson torjuttiin tumman ihonvärinsä vuoksi esiintymästä Daughters of the American Revolution -järjestön hallinnoimassa Constitution Hall -konserttisalissa, Washingtonissa. Tapauksen johdosta presidentin puoliso Eleanor Roosevelt erosi järjestöstä ja järjesti Andersonille samaksi päiväksi erillisen konsertin Lincoln Memorialin luona. Konsertissa oli yleisöä paikalla noin 70 000, ja se lähetettiin myös suorana radionkuuntelijoille. Konsertissa Andersonin säestäjänä toimi suomalainen Kosti Vehanen. Hän oli sama henkilö, joka oli tutustuttanut Andersonin Jean Sibeliukseen vuonna 1933. Marian Anderson esiintyi Sibeliukselle tämän kotona Ainolassa ja piti myöhemmin suurimpana saamistaan tunnustuksista Sibeliuksen toteamusta: "Kattoni on Teille liian matala." Sibelius omisti Andersonille yhden yksinlauluistaan. 
Marian Andersonista tuli syyskuussa 1954 ensimmäinen New Yorkin Metropolitan-oopperassa esiintynyt tummaihoinen henkilö. Vuonna 1958 hän sai ensimmäisenä tummaihoisena laulajana kiinnityksen samaiseen paikkaan.
Vuonna 1958 Anderson nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien hyvän tahdon lähettilääksi Afrikkaan ja Aasiaan.
Morterone

Kulkuyhteydet

Kylään johtaa tie Leccon kaupungin lähellä olevasta Ballabion kylästä. Kylässä sijaitsee helikopterikenttä vuorikiipeilijöiden evakuointia varten.
Shigechiyo Izumi

Shigechiyo Izumi (29. kesäkuuta 1865 tai 1880 – 21. helmikuuta 1986) oli maailman vanhin ihminen Niwa Kawamoton kuoleman jälkeen. Mikäli hän oli syntynyt vuonna 1865, hän olisi ollut kuollessaan 120 vuoden ja 237 päivän ikäinen, minkä mukaan hän olisi ollut pisimpään koskaan elänyt mies ja maailman toiseksi vanhin koskaan elänyt ihminen Jeanne Calmentin jälkeen. Mikäli hän oli syntynyt vuonna 1865, hän oli myös viimeinen 1860-luvulla syntynyt.
Viimeaikaiset tutkimukset ovat herättäneet epäilyjä Izumin todellisesta iästä. On mahdollista, että hänen syntymätodistuksensa on itse asiassa hänen nuorena kuolleen vanhemman veljensä syntymätodistus. Izumi olisi saattanut syntyä vasta vuonna 1880, jolloin hän olisi ollut kuollessaan vasta 105-vuotias. Mikäli näin on, maailman vanhin tunnettu mies on Jiroemon Kimura, joka kuoli 116-vuotiaana vuonna 2013.
Izumin elämäntarinassa on havaittu useita epäselvyyksiä. Hän kasvoi Tokunoshiman saarella. Izumin tiedetään myös nauttineen säännöllisesti shochua ja olleen säännöllinen polttaja. Ruokavalio kuitenkin koostui ennemmin kalasta ja vihanneksista kuin lihasta. Izumin tapaus on yhä kiistelty. Guinnessin ennätysten kirja tunnustaa hänen syntyneen vuonna 1865 ja olleen täten kuollessaan 120-vuotias.
Izumi kuoli keuhkokuumeeseen 21. helmikuuta 1986.
George Grosz

George Grosz (26. heinäkuuta 1893 Berliini – 6. heinäkuuta 1959 Länsi-Berliini) oli saksalainen taidemaalari. Hän oli näkyvä hahmo Berliinin dadaskenessä ja Neue Sachlichkeit -liikkeessä.
Grosz sai syntyessään nimen Georg Ehrenfried Groß, mutta hän muutti sen nykyisin tunnettuun muotoon vuonna 1916. Hän sai vapautuksen palveluksesta kesken ensimmäistä maailmansotaa mutta joutui sodan jälkeen kahnauksiin viranomaisten kanssa saksalaista yhteiskuntaa parodisoivilla maalauksillaan.
Grosz kuului kommunistipuolue KPD:hen vuosina 1919–1922. Hän lähti tammikuussa 1933 Saksasta ja asettui ihannoimiinsa Yhdysvaltoihin ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1938. Hänen omaelämäkertansa A Little Yes and a Big No ilmestyi vuonna 1946. Hänet nimitettiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi vuonna 1954.
Grosz päätti 1950-luvun lopussa palata Saksaan ja asettui Länsi-Berliiniin, jossa hän kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan portaissa 65-vuotiaana.
Julayi

Vastaanotto

Julayi voitti kaksi Etelä-Intian kansainvälistä elokuvapalkintoa vuoden 2012 telugunkielisten elokuvien sarjassa: Rajendra Prasad sai parhaan sivuosan ja Sekhar parhaan tanssikoreografin palkinnon.
Dimităr Blagoev

Dimităr Blagoev (bulg. Димитър Благоев, 14. kesäkuuta 1856 Zagoritšanin kylä nykyisessä Kreikassa – 7. toukokuuta 1924 Sofia) oli bulgarialainen kommunistipoliitikko.
Blagoev syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Vuodesta 1881 lähtien hän opiskeli Pietarin yliopistossa. Vuonna 1883 hän perusti yhden Venäjän ensimmäisistä marksilaisista ryhmistä (ns. Blagojevin ryhmä). Vuonna 1885 Blagoev pidätettiin ja karkotettiin Bulgariaan.
Vuonna 1891 Blagoev perusti Bulgarian sosiaalidemokraattisen puolueen. Hän johti sen marksilaista ryhmää, josta vuonna 1903 tuli Bulgarian sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (vuodesta 1919 Bulgarian kommunistinen puolue). Blagoev toimi puolueen pääideologina ja toimitti sen teoreettista aikakauslehteä Novo vreme. Hän oli Bulgarian kansalliskokouksen edustaja.
Bulgarialainen Gorna-Džumajan kaupunki nimettiin Blagoevgradiksi vuonna 1950. Venäjällä Komin tasavallassa on Blagoevin mukaan nimetty taajama.
Saarijärvi (Kivijärvenmaa)

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 400 metriä. Järveen ei laske ojia, mutta sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkuunsa 950 metriä pitkä laskuoja Valkijärveen.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajautuu maatila ja etenkin järven itärannalla on loma-asuntoja. Kuntien välinen raja kulkee järvessä olevan saaren kautta.
Gaius Ophonius Tigellinus

Gaius Ophonius Tigellinus (noin 15 - 69) oli roomalainen henkilö, joka toimi pretoriaanikaartin prefektinä Neron aikana.
Tigellinus oli alkujaan sisilialainen. Hän vietti nuoruutensa Caligulan siskojen Agrippinan ja Julia Livillan kodeissa. Tigellinuksella väitettiin olleen suhde kummankin naisen kanssa ja tästä syystä Caligula ajoi hänet maanpakoon. Claudius antoi hänen palata Roomaan. Tigellinus teki vaikutuksen Neroon hevosenkasvatustaidoillaan. Nero nimittikin hänet kaupungin vartioiden päälliköksi (praefectus vigilum). Vuonna 62 hänet nimitettiin Burruksen seuraajaksi pretoriaanikaartin prefektinä Faenius Rufuksen kanssa. Tigellinus osallistui Pison salajuonen paljastukseen ja tästä hyvästä hänelle myönnettiin triumfaattorin tunnukset. Tigellinus seurasi Neron mukana tämän Kreikanmatkallaan. Neron kuoleman jälkeen Galba erotti Tigellinuksen ja ainoastaan hänen ystävänsä Vinius pelasti hänet kuolemalta. Otho sai kuitenkin hänet tekemään itsemurhan.
Tuulikki Soini

Terttu Seija Tuulikki Soini (s. 23. syyskuuta 1929 Petsamo) on suomalainen Naantalissa asuva kirjailija joka on varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja.  Soinin pääteos on 1980-luvulla ilmestynyt Petsamo-aiheinen romaanitrilogia.
Viktor Suvorov

Viktor Andrejevitš Suvorov ( Ви́ктор Суво́ров; oikealta nimeltään Vladimir Bogdanovitš Rezun, Влади́мир Богда́нович Резу́н, s. 20. huhtikuuta 1947) on ukrainalaissyntyinen entinen neuvostoliittolainen, joka loikkasi vuonna 1978 Isoon-Britanniaan, josta haki poliittista turvapaikkaa. Suvorov on ollut ennen lännessä alkanutta kirjallista uraansa mahdollisesti Neuvostoliiton sotilastiedustelun GRU:n palveluksessa.
Suvorovin teosten kaunokirjallisesta luonteesta huolimatta ne on usein mielletty autenttisiksi kuvauksiksi neuvostotiedustelun toiminnasta.
Suvorov sydämistyi Ilkka Remeksen Pedon syleily -romaanin kohdista, jotka muistuttavat Suvorovin Akvaario -romaania, ja suunnitteli Remeksen haastamista oikeuteen plagioinnista.
José Trinidad Cabañas

Elämä

Cabañas oli kreolitaustainen, ja hänen vanhempansa olivat José María Cabañas ja Juana María Faillos. Kun José Justo Millan joukot syrjäyttivät 1827 Keski-Amerikan liittovaltioon kuuluneen Hondurasin valtionpäämiehen Dionisio de Herreran, Cabañas liittyi vapaaehtoisena liittovaltion joukkoihin. Hän taisteli pitkään liittovaltion johtajan Francisco Morazánin rinnalla. Cabañas oli mukana liittovaltion viimeisissä taisteluissa 1839–1842.
Cabañas asui El Salvadorissa San Miguelin kaupungissa, kun hänet valittiin vuoden 1851 lopussa Hondurasin presidentiksi. Hän lupautui astumaan virkaansa 1. maaliskuuta 1852, ja varapresidentiksi valittiin José Santiago Bueso. Hondurasin väestö tuki Cabañasia, mutta hänen liberaalit näkymyksensä herätti vastarintaa konservatiiveissa. Guatemalan konservatiivipresidentti Rafael Carrera yrittikin jatkuvasti puuttua Hondurasin asioihin. Cabañas luovutti presidenttiyden toukokuussa 1853 kenraali Francisco Gómezille, jotta pystyi itse johtamaan taisteluja Carreraa vastaan. Cabañas pelasi presidentiksi vuoden 1854 alussa.
Guatemalaisjohtoiset joukot kaatoivat Cabañasin lokakuussa 1855, jolloin varapresidentti Bueso seurasi häntä viransijaisena. Cabañas oli pyrkinyt valtakaudellaan yhdistämään jälleen Keski-Amerikan ja luomaan uuden liittovaltion. Lisäksi hän oli ensimmäinen keskiamerikkalainen presidentti, joka yritti rakentaa alueella rautateitä.
Cabañas pakeni El Salvadoriin, missä toimi muun muassa ministerinä. Hän yritti vielä palata Hondurasin presidentiksi ja haki tukea hankkeelleen Nicaraguan presidentiltä Patricio Rivasilta, joka ei sitä kuitenkaan antanut. Cabañas palasi Hondurasiin 1867 ja toimi virkamiehenä José María Medinan hallinnossa. Cabañas kuoli Comayaguassa 1871.
Demo Finland

Puolueiden kansainvälinen demokratiayhteistyö (lyh. Demo, Demo Finland) on eduskuntapuolueiden yhteistyöjärjestö, joka tukee monipuoluedemokratiaa uusissa ja kehittyvissä demokratioissa. 
Demon tavoitteena on edistää moniarvoista demokratiakehitystä tukemalla kumppanimaiden puolueiden toimintaedellytyksiä ja puoluerajat ylittävää yhteistyötä. Työn toimintamuotoina ovat jäsenpuolueiden yhteiset koulutus- ja vuoropuheluhankkeet. 
Demon hallituksen puheenjohtaja (2016-2017) on Eva Biaudet (RKP)  ja toiminnanjohtaja (vs) Anu Juvonen.
Demon jäseniä ovat Suomen Keskusta, Kansallinen Kokoomus, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Vasemmistoliitto, Sininen Tulevaisuus, Vihreä liitto, Ruotsalainen kansanpuolue, Suomen Kristillisdemokraatit ja Perussuomalaiset.
Retkeilykasvio

Retkeilykasvio on kasvien tunnistamiseen tarkoitettu maastokäyttöön soveltuva käsikirja. Siinä esitellään yleensä tietyn alueen kasvilajisto (tai osalajisto), lajien tuntomerkit, taksonomia ja levinneisyys. Usein mukana on määrityskaavoja, joiden avulla kasvi voidaan nimetä eri heimoja, sukuja ja lajeja erottavien tuntomerkkien avulla.
Itsenäisen Suomen peruskasvioita ovat olleet Ilmari Hiitosen Suomen kasvio ("Iso-Hiitonen") ja Koulu- ja retkeilykasvio ("Pikku-Hiitonen").
Uusi Retkeilykasvio-niminen teos ilmestyi vuonna 1984 Suomen Luonnonsuojelun Tuki ry:n kustantamana. Teoksen neljäs, täysin uudistettu painos julkaistiin vuonna 1998.
Hydratsiinisulfaatti

Ominaisuudet

Hydratsiinisulfaatti on huoneenlämpötilassa värittömiä kiteitä, jotka sulavat 254 °C lämpötilassa. Kuumennettaessa yli sulamislämpötilansa yhdiste hajoaa. Aine liukenee vain pieniä määriä veteen, mutta runsaammin kuumaan veteen.
Glaukos (Hippolokhoksen poika)

Glaukos (muinaiskreikaksi Γλαῦκος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hippolokhoksen poika ja Bellerofonin pojanpoika. Hän toimi kapteenina Lyykian armeijassa hänen hyvän ystävänsä ja serkkunsa Sarpedonin komennossa. Troijan sodassa lyykialaiset taistelivat Troijan puolella, ja Glaukos oli taistelussa tunnettu urheudestaan.
Glaukos kohtasi taistelukentällä Diomedeen kasvokkain. Diomedeen haasteeseen hän vastasi, että Bellerofonin pojanpoikana hän taistelisi ketä tahansa vastaan. Kuultuaan tämä Diomedes iski keihäänsä maahan ja kertoi isoisänsä Oineuksen olleen Bellerofonin läheinen ystävä ja julisti, että vaikka he ovatkin eri puolilla, heidän tulisi jatkaa ystävyyssuhdetta. Ystävyytensä merkiksi Diomedes antoi pronssisen haarniskansa Glaukokselle ja Glaukos oman kultaisen sotisopansa Diomedeelle.
Troijalaisten hyökätessä kreikkalaisten muurin kimppuun Glaukos oli Sarpedonin ja Asteropaioksen joukoissa. Heidän ryhmänsä taisteli urhoollisesti mahdollistaen Hektorin murtautua muurin läpi. Hyökkäyksen aikana Teukros haavoitti Glaukosta nuolella, ja tämä joutui vetäytymään taistelusta. Myöhemmin, nähtyään Sarpedonin kuolettavasti haavoittuneena, Glaukos rukoili Apollonia auttamaan häntä pelastamaan kuolevan ystävänsä ruumis. Apollon paransikin hänen haavansa, ja Glaukos kokosi troijalaiset Sarpedonin ruumiin ympärille, kunnes jumalat kantoivat sen pois.
Myöhemmin sodassa, kun taistelut Akhilleuksen ruumiista käynnistyivät, Aias tappoi Glaukoksen. Aineias pelasti hänen ruumiinsa ja antoi sen sureville ystäville kuljetettavaksi Iliumin linnoitukseen.
Vapaan Syyrian armeija

Perustaminen

Ryhmän perusti seitsemän maan puolustusvoimista loikannutta upseeria , jotka liittoutuivat vastarintaliikkeen kanssa taistelemaan Bašar al-Assadin hallintoa vastaan. Ryhmän muodostuminen ilmoitettiin 29 heinäkuuta 2011 internetvideona jossa univormuiset loikkarit kutsuivat muita sotilaita loikkaamaan ja liittymään heihin. 17. tammikuuta 2012 sen muonavahvuudeksi ilmoitettiin 40 000 miestä, kukin yhtenäisen johdon alaisuudessa.

Luonne

FSA koostui alusta asti monista paikallisista yksiköistä. Sisällissodan alkuvuosina moni kapinallisryhmä sanoi toimivansa FSA:n lipun alla, vaikka ei ollut järjestön johdon komennossa. FSA:n merkitys pieneni melko nopeasti. Syynä tähän oli islamististen taistelijaryhmien nousu.

Ulkomaalainen tuki ja rahoitus

Ryhmän komentaja on vaatinut ulkovaltojen ilmaiskuja Syyrian strategisiin kohteisiin. Vapaan Syyrian armeija kärsi vuonna 2012 vakavasta asepulasta. Vapaan Syyrian armeijaa rahoittaa etupäässä Saudi-Arabia, Qatar ja Yhdistyneet Arabiemiraatit. Maita yhdistää Syyrian virallisen hallinnon vastustus. Yhdysvallat ilmoitti huhtikuussa 2012 myös liittyvän kapinallisryhmää suoraan varustavien ja rahoittavien valtioiden joukkoon. Kesäkuussa 2013 Yhdysvallat ilmoitti antavansa suoraa sotilaallista apua kapinallisarmeijalle, koska Syyrian hallitus käyttää kemiallisia aseita.

Vihollisen sydänten syönti

Internetiin levitettiin maaliskuussa vuonna 2013 video, jossa Homsissa taistelevan Vapaan Syyrian armeijan osan Farouqin prikaatin Abu Sakkarina tunnettu perustaja kaivaa kuolleelta hallituksen sotilaalta sydämen ja keuhkoa ja syö keuhkosta palan. Abu Sakkar, jonka syntymänimi on Khalid al-Hamad, ei pahoitellut jälkikäteen tekoaan, jonka sanoi olevan kosto hallitusta tukevien sabiha-joukkojen harrastamista kidutuksista. Sakkar kertoi Time-lahdelle, että sotilaan kännykästä löytyi alaston nainen ja lapsi, joita nöyryytetään pistelemällä kepein. Erään Sakkarin taistelijan mukaan hallituksen joukot olisivat raiskanneet ja tappaneet Sakkarin sukulaisnaisen.

Alueellinen eteneminen

FSA ja sen liittolaiset etenivät vuonna 2014 Etelä-Syyriassa. 2014 FSA sai vastaansa äärisunnalaisena pidetyn Isis:in, joka pyrki luomaan kalifaatin Syyriaan ja Irakiin.
Helmikuussa 2015 Vapaan Syyrian armeija onnistui häätämään islamistiryhmittymät pohjoisen suurkaupunki Alepposta ja otti sen pääosin hallintaansa. Vastaavasti uutisoitiin ryhmittymän onnistuneen liittolaisineen häätämään ääri-islamistitaistelijat pois luoteisesta maakuntakeskus Idlibistä ympäristöineen, pääosin koko maakunnasta. Järjestö oli myös kertonut pyrkivänsä noudattamaan Geneven sopimuksia sotilaallisessa toiminnassaan ja perehdyttävänsä uudet taistelijansa näihin sodan sääntöihin. Järjestöä pidetäänkin suhteellisen maltillisena sotilaallisena ryhmänä.
Santa Maria Novella

Santa Maria Novella on basilika Firenzessä Italiassa. Se oli Firenzen ensimmäinen merkittävä basilika ja on dominikaanien pääkirkko kaupungissa.
Kirkossa ja sen vieressä olevissa luostarissa ja tuomiokapitulirakennuksessa on monia merkittävä taideteoksia ja hautamonumentteja. Erityisen kuuluisia ovat gotiikan ja varhaisrenessanssin mestareiden freskot. Taideteosten tekemistä rahoittivat Firenzen merkittävimmät perheet, jotka varmistivat hautapaikkansa pyhällä maalla.

Historia

Vuonna 1221 Bolognasta lähetetyt dominikaanimunkit hankkivat pienen Santa Maria Novella -kirkon, joka oli vihitty käyttöön vuonna 1049. Kirkko oli rakennettu 800-luvulta peräisin olleen kappelin päälle. Tämä kirkko kävi kuitenkin nopeasti pieneksi ihmisille, jotka halusivat tulla dominikaanien jumalanpalveluksiin. Vuodesta 1246 alettiin myöntää aneita henkilöille, jotka osallistuivat uuden kirkon kustannuksiin. Uuden kirkon, jonka julkisivu on etelään, rakennustyöt aloitettiin vuonna 1279.
Kirkon vihki virallisesti käyttöön paavi Eugenius IV vuonna 1420. Todennäköisesti itse kirkkorakennus mukaan luettuna kellotorni valmistuivat jo vuonna 1360. Kirkon kuuluisa julkisivu on tehty kahdessa vaiheessa. Alempi osa on 1300-luvulta ja Leon Battista Albertin suunnittelema yläpuoli rakennettiin vuosina 1456–1470.
Nykyisen muotonsa Santa Maria Novella -kirkko sai 1500-luvulla Giorgio Vasarin suunnittelemana. Muutoksiin oli syynä Trenton kirkolliskokouksen päätökset kirkollisen liturgian uudelleenjärjestelystä. Vasari muotoili uudelleen laivat ja apsiksen.

Taide

Santa Maria Novellassa on monien mestareiden töitä. Alttarin takana olevassa syvennyksessä on Filippo Brunelleschin ainoa puinen veistos Krusifiksi. Se työstettiin vuosina 1410–1425, ja Vasarin mukaan Brunelleschi halusi tehdä sen vastavetona Donatellon tylyn realistiselle puuveistokselle Kristus ristillä. Kirkon sakaristossa on Giotton varhainen maalaus Krusifiksi vuodelta 1312. Kirkon kolmannessa kappelissa on yksi taidemaalari Masaccion tunnetuimmista töistä Kolminaisuus, Maria ja Pyhä Johannes noin vuodelta 1427.
Lisäksi kirkossa on maalauksia Paolo Uccellolta ja Alessandro Allorilta sekä freskoja Orcagnalta ja Agnolo Gaddilta.
Keiji Kaimoto

Jalkapallomaajoukkue

Keiji Kaimoto edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2000. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 2000.
Sukupuolivaikutusten arviointi

Sukupuolivaikutusten arviointi (lyhenne suva) tarkoittaa sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseen tähtäävää toimintaa, jossa pyritään ottamaan sukupuolinäkökulma huomioon niin, että esimerkiksi lain valmistelemisessa arvioidaan, miten kyseinen laki tulee vaikuttamaan naisiin ja miehiin.
Sukupuolivaikutusten arviointi on tärkeä väline tasa-arvon edistämisessä, sillä useilla yhteiskunnan alueilla (esimerkiksi työmarkkinoilla) on sukupuoleen liittyviä tekijöitä, joiden takia neutraaleilta vaikuttavat toimenpiteet voivat vaikuttaa eri tavoilla naisiin ja miehiin, ja toimia tällä tavalla epätasa-arvoa tuottaen.
Sukupuolivaikutusten arviointi on käytäntönä peräisin Yhdysvalloista, jossa sitä on pitkään edellytetty käytettävän erilaisten projektien suunnittelemisessa ja arvioinnissa.

Sukupuolivaikutusten arviointi Suomessa

Suomi on sitoutunut EU:n tasa-arvonormien ja YK:n Pekingin vuoden 1995 tasa-arvojulistuksen mukaisesti toimimaan tasa-arvon puolesta, sekä myös siihen, että sukupuolinäkökulma otetaan huomioon kaikilla aloilla ja että päätösten vaikutukset sukupuolille arvioidaan.
Sosiaali- ja terveysministeriön vuonna 2002 antama ohje edellyttää, että sukupuolinäkökulma ja tasa-arvo pitää sisällyttää kaikkeen Sosiaali- ja terveysministeriön piiriin kuuluvaan lainsäädännön valmisteluun, ohjelmiin, hankkeisiin ja henkilöstöpolitiikkaan.
Työmarkkinakeskusjärjestöt julkaisivat vuonna 2007 ensimmäisen kerran suosituksen koskien sukupuolivaikutusten arviointia työpaikoilla. Suositusta on päivitetty vuosina 2010 ja 2011. Siinä suositellaan, että työehtosopimusosapuolet arvioisivat tietyin väliajoin, miten solmitut sopimukset ovat vaikuttaneet naisten ja miesten välisiin palkkaeroihin.
Autosotamies

Autosotamies on Suomen puolustusvoimien koulutushaara ja sotamiestä vastaava sotilasarvo. Autosotamiehet palvelevat nykyisin kuusi tai kaksitoista kuukautta. Kuusi kuukautta palvelevat huoltomiehinä tai b-kuljettajina. Kaksitoista kuukautta palvelevat koulutetaan ajamaan kuorma-auton tai raskaan perävaunun yhdistelmää. Autosotamiehet palvelevat autojoukoissa ja erillisissä autokomppanioissa, kuten 1. erillinen autokomppania tai 4. erillinen autokomppania. 
Kaksitoista kuukautta suorittaneella kuljettajalla on mahdollisuus saada puolustusvoimilta tutkintotodistus, jolla voi hakea yhdistelmäkorttia siviiliin.