Massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli

Massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG, Massively Multiplayer Online Role-playing Game) tarkoittaa verkon kautta moninpelattavia tietokoneroolipelejä, joissa pelaaja luo itselleen kuvitteellisen pelaajahahmon, ja tämän jälkeen tutkii pelimaailmaa vuorovaikuttaen muiden pelaajien kanssa. MMORPG-pelien yläluokka ovat MMO-pelit. 
MMORPG-peleissä pelaajalla ei ole yksittäistä päämäärää, vaan tarkoituksena on lähinnä oman hahmon kehittäminen, tehtävien suorittaminen, oman varallisuuden hallinta ja pelaajien välinen taistelu. MMORPG:t ovat myös hyvin sosiaalisia paikkoja. Osan tehtävistä ja seikkailemisesta voi suorittaa yksin, mutta parhaiten pelit yleensä palkitsevat pelaajaryhmien yhteistyön. Peleissä tärkeänä osana on pelimaailman tutkiminen, erilaisia olentoja vastaan taistelu, aarteiden etsintä ja pelihahmon taitojen kehittäminen. Sosiaalisesta toiminnasta esimerkkejä ovat keskustelun lisäksi muun muassa ryhmäseikkailut, ylläpitäjien tai pelaajien järjestämät juonikehitykselliset tapahtumat ja kiltatoiminta.
MMORPG-pelit juontavat juurensa MUD-peleistä. Useimmat näistä peleistä ovat periaatteessa täysin graafisia MUDeja. MUDeista tärkeimpänä erona on kuitenkin massiivisuus: Siinä missä MUDeissa on parhaimmillaan muutamia satoja käyttäjiä kerralla, voi MMORPG-maailmoissa olla samaan aikaan käyttäjiä useista sadoista jopa kymmeniin tuhansiin käyttäjiin. Osa MMORPG-peleistä on myös julkaistu konsoleille, mutta niiden menestys ei ole ollut kaksista.
Peleissä olevilla kohteilla saattaa olla reaalimaailmassa mitattava rahallinen arvo, joka määrittyy sen mukaan miten hyödyllinen, kysytty ja harvinainen kyseinen esine tai hahmo on. Tällöin virtuaalisesta esineestä tai hahmosta saattaa tulla kaupankäynnin kohde. Pelien julkaisijoiden suhtautuminen reaalimaailman rahalla käytyyn virtuaalikauppaan vaihtelee – joissain peleissä se saattaa olla täysin tuettua toimintaa ja toisissa taas ehdottoman kiellettyä.

Ominaispiirteet

MMORPG-peleissä on paljon yhdistäviä tekijöitä, jotka erottavat ne muuntyyppisistä peleistä.
MMORPG:ssä on laaja pelimaailma, joka säilyy pääosin samanlaisena riippumatta pelaajien toimista siellä. Pelaajat voivat esimerkiksi louhia kalliosta materiaaleja tai tappaa hirviöitä, mutta ne palaavat eli ”spawnaavat” takaisin tietyn ajan kuluttua. Näin pelimaailma säilyy tietyllä tapaa pysyvänä. Uusissa MMO-peleissä on kuitenkin joitakin ominaisuuksia, joiden ansiosta pelimaailma hieman voi juonen edetessä muuttua siten, että kohteet näyttäytyvät eri pelaajille eri tavalla riippuen heidän toimistaan, valinnoistaan ja tarinan juonen vaiheesta.
MMORPG:t ovat laajoja moninpelejä, mutta niissä voi olla laajoja yksinpeliosioita tai -ominaisuuksia. Ns. huvipuisto-tyylisissä peleissä pelaajan on läpäistävä pitkä yksinpelikampanja, jolla hän kerää kokemustasoja (engl. level). MMORPG-pelin tilannetta, jossa hahmo on korkeimmalla kokemustasolla tai muuten käynyt läpi pelin sisällön kattavasti, kutsutaan loppupeliksi (endgame).
Tässä vaiheessa MMORPG-pelaaminen keskittyy toistuvaan sisältöön, kuten päivittäin suoritettaviin tehtäviin (dailies, daily quests), pelaajien välisiin PvP taisteluihin, PvE-instanssiluolastoihin, tai rahan keräämiseen virtuaalituotteiden valmistamisen (crafting) sekä myymisen kautta. Yksi yleinen motiivi pelata vielä loppupelissä on erilaisten ainutlaatuisten haasteiden kautta saatavien uusien ja entistä parempien varusteiden kerääminen sekä hahmonsa kehittäminen ainutlaatuisilla virtuaalisilla saavutuksilla (achievements) ja titteleillä, jotka antavat sosiaalista statusta pelaajayhteisössä.
Pelaajat jotka haluavat pelata yksin löytävät kuitenkin runsaasti tekemistä ns. PvE eli ”pelaaja vastaan ympäristö, Player vs. Environment” -sisällöstä. Jotkin PvE sisällötkin, kuten suuret tapahtumat tai taistelut NPC-hahmoja vastaan, voivat vaatia suurien ihmispelaajien joukkojen koordinoitua yhteistyötä. Nämä voivat olla pelimaailmassa spontaanisti esiintyviä tapahtumia, joihin voivat osallistua kaikki paikalle osuvat tai suunnitelmallisempaa toimintaa vaativia vaikeampia instanssiluolastoja. Instansseissa tarvitaan yleensä vähintään suunnitelmien tekoa tekstichatissä tai mikrofoneilla pelin ”puhelu”/ääni-ominaisuudella tai jollakin kaikkien käyttämällä VoIP-ohjelmalla, kuten TeamSpeak, Ventrilo tai Mumble ohjelmia.
Toisiin moninpeleihin verrattuna MMO-peleissä on valtava määrä pelaajia samassa pelimaailmassa, jotka kaikki vuorovaikuttavat toistensa ja saman pelimaailman kanssa. Monella suositulla MMO-pelillä on kullakin hetkellä kymmeniä tai satoja tuhansia pelaajia pelimaailmaan kirjautuneena. Teknologisen kehityksen mukana pelimaailmojen koot ovat kasvaneet entisestään ja on alettu puhua ns. megapalvelimista (megaservereistä). Esimerkiksi Elder Scrolls Online -pelissä kaikki EU-alueen pelaajat pelaavat samassa pelimaailmassa. Samoin koko Yhdysvaltojen pelaajat on kasattu omalle megapalvelimelleen. Vertailun vuoksi tavallisilla moninpeleillä, kuten ensimmäisen persoonan ammuntapeleillä Battlefield tai Call of Duty, on vain kymmeniä samanaikaisia pelaajia kerrallaan samassa pelimaailmassa ja niitä pelataan monesti yksityisillä palvelimilla peliyhtiön palvelinten sijaan.
Monissa peleissä pelimaailma on jaettu niin sanottuihin shardeihin (shards), jolloin pelaajia jaetaan identtisiin pelimaailmoihin ja eri palvelimille palvelinkuormituksen jakamiseksi. Shard-nimitys juontaa juurensa Ultima Online -MMO-pelistä. Kehitys kulkee kuitenkin kohti suurempia yhtenäisiä palvelimia.
MMO-pelimaailmat eivät yleensä koskaan ”nollaudu” eli kaikki pelihahmolla saavutetut tavarat, kokemus ja taidot säilyvät ikuisesti. Tämä on hyvin tärkeää, sillä hahmojen kehittäminen on pitkä ja aikaa vievä prosessi.
Pelaajien ryhmät voivat muodostaa peleissä omia ryhmiään eli niin sanottuja klaaneja (Clan), kiltoja (Guild) tai factioneita (Faction), joissa yleensä kasataan alaryhmiä instanssien suorittamiseen. Pelaajat yleensä myös edustavat ryhmäänsä esimerkiksi PvP-tapahtumissa.