google/wiki40b huggingface dataset:
Islannin sinfoniaorkesteri

Islannin sinfoniaorkesteri (islanniksi Sinfóníuhljómsveit Íslands) on Islannissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin 9. maaliskuuta 1950. Orkesterin kapellimestarina ja taiteellisena johtajana toimii tällä hetkellä (huhtikuu 2006) Rumon Gamba. Hänen lisäkseen orkesteria on johtanut muun muassa suomalainen Osmo Vänskä.
Vuonna 2003 Islannin sinfoniaorkesteri esiintyi yhdessä Todmobile -yhtyeen kanssa. Esityksestä julkaistiin live-levy Sinfónía.
Nigula järv

Maantietoa

Järvi sijaitsee suuren Nigulan raban (suo) itäreunalla. Sen pinta-ala on 20 hehtaari ja se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 53,7 m meren pinnan yläpuolella. Järven ohittaa suoraksi kaivettu Rannametsä jõgi, josta on kaivettu järveen kaksi yhdysojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 4,6 neliökilometri.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys 3,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00049 km³ (kuutiokilometriä) eli 0,49 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat kaikkialla suota lukuun ottamatta kahdella itään työntyvällä lahdella, joissa rannat ovat metsää. Toisen ojan rannassa sijaitsee rakennus, jonne johtaa parkkipaikalta polku. Latvian rajalle on matkaa 3,5 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (vir. düstroofne tai rabade huumustoiteline, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).

Luontoarvoja

Järveltä lähteen Nigulan luonnonsuojelualueelle patikkareitti, jolla on pitkospuuosuus. Reitti on kokonaisuudessaan seitsemän kilometriä pitkä ja sen matkalla on lintutorni. Suoalue on kansainvälisesti merkittävä lintujensuojelualue.>
Laikkukenttämittari

Koko ja ulkonäkö

Väritykseltään hieman vaihteleva, harmaansävyinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, mutta sävy vaihtelee puhtaanvalkoisesta kellertävään ja vaaleanharmaaseen. Etusiiven tyvisarka on tummanharmaa ja keskisaran tummanharmaa vyö ulottuu siiven etureunasta likimain siiven puoliväliin. Lisäksi siiven etureunassa on tumma laikku lähellä kärkeä. Takasiivet ovat vaaleat, yleensä ulospäin harmaantuvat. Molempien siipien ulkoreunassa on ohut, katkonainen, musta viiru. Siipiväli 23–28 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Laikkukenttämittaria tavataan Länsi-Euroopasta Venäjän poikki Japaniin. Suomessa lajia tavataan koko maassa. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuusta heinäkuuhun ja heinäkuusta syyskuuhun.

Elinympäristö ja elintavat

Laikkukenttämittaria tavataan jokseenkin kaikissa ympäristöissä. Perhoset ovat aktiivisia hämärän laskeuduttua ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii ohuen seitin suojaamana lähellä maanpintaa.

Ravintokasvi

Toukka syö monia ristikukkaiskasveja, puutarhoissa ne voivat olla kaalien (Brassica) tuholaisia.
Shui hu zhuan

Shuihu zhuan (yksinkertaiset merkit: 水浒传, perinteiset merkit: 水滸傳; "Vesirajan tai vedenvarren tarinat"); on yksi kiinalaisten Neljästä huomattavasta romaanista.
Romaani perustuu historialliseen tarinaan Song-dynastian ajan kapinallisesta Song Jiangista ja hänen tovereistaan. He toimivat Huaijoen alueella ja lopulta antautuivat hallituksen joukoille vuonna 1121. Romaanin tapahtumien pääympäristönä on kuitenkin Shandongin maakunnan lounaisosan Liang-vuori ympäröivine vesistöineen ja marskimaineen (Song-dynastian aikana Keltaisenjoen uoma kulki alueen halki).
Nykytiedon mukaan teoksen on koonnut Shi Naian ja muokannut Luo Guanzhong 1300-luvulla eli noin 200 vuotta historiallisten tapahtumien jälkeen. Romaanissa yhdistyvät historialliset tapahtumat ja niistä alkunsa saaneet kansantarinat ja näytelmät sekä kirjoittajien kirjallinen luovuus yhdeksi Kiinan tunnetuimmista ja rakastetuimmista teoksista.
Shuihu zhuan on ollut kiellettyjen kirjojen listalla useaan otteeseen Ming- ja Qing-dynastioiden aikana, koska siinä ihailevaan sävyyn kerrotaan auktoriteettien ylivaltaa vastustavista henkilöistä ja heidän teoistaan, ja ylistetään "vihreiden metsien lainsuojattomia", jotka Robin Hood -tyyliin ryöstävät rikkaita vallan väärinkäyttäjiä. Kielloista huolimatta kirja onnistui leviämään laajalle.

Käännökset

Varhaisin japaninkielinen käännös Suikoden on vuodelta 1757, ja useita uusia käännöksiä on tehty myöhemmin. Tunnetuimpia englanninkielisiä käännöksiä ovat olleet Pearl S. Buckin All Men Are Brothers,"Kaikki miehet ovat veljeksiä" vuodelta 1933, sekä parhaimpana englanninnoksena pidetty Sidney Shapiron Outlaws of the Marsh, "Marskimaan lainsuojattomat", vuodelta 1980. Uusin englanninnos on Alex ja John Dent-Youngin The Marshes Of Mount Liang, 1994. Teos tunnetaan englanniksi myös nimellä Water Margin. Teosta ei ole käännetty suomeksi.
Stewart (elokuva)

Stewart (Assassination of a High School President) on vuonna 2008 kuvattu neo noir -komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Reece Thompson, Bruce Willis, Mischa Barton, Michael Rapaport, Kathryn Morris, Josh Pais, Michael Zegen ja Luke Grimes. Elokuvan on ohjannut Brett Simon.
Holmsk

Historia

Venäläiset perustivat nykyisen Holmskin alueelle armeijan vartioaseman vuonna 1870. Vuosina 1905–1945 Holmsk kuului Japanin keisarikuntaan Venäjän-Japanin sodan päättäneen Portsmouthin rauhansopimuksen mukaisesti, ja se tunnettiin nimellä Maoka (jap. 真岡, sananmukaisesti "aito kukkula"). Toisen maailmansodan seurauksena kaupunki palautui Neuvostoliitolle vuonna 1945. Nykyisellä nimellään Holmsk (venäjäksi холм tarkoittaa kukkulaa) sai kaupunkioikeudet vuotta myöhemmin.

Talous

Holmsk elää laivaliikenteestä ja kalataloudesta, joissa kummassakin kaupungin satama näyttelee tärkeää osaa. Lisäksi kaupungissa toimii yksi paperitehdas sekä pieniä ja keskisuuria rakennusalan ja elintarviketeollisuuden yrityksiä.
Szatmárin rauha

Szatmárin rauha solmittiin Szatmárin kaupungissa (nykyinen Satu-Mare Romaniassa) vuonna 1711 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle VI:n ja unkarilaisten sotilasjohtajien Sándor Károlyi ja János Pálffyn välillä. Sopimukseen päättyi myös Ferenc II Rákóczin johtamien joukkojen kahdeksan vuotta jatkunut kapinointi katolisten Habsburgien valtaa vastaan, sillä unkarilaisille ja transsilvanialaisille taattiin koskemattomuus ja uskonnonvapaus. Rauhansopimuksen solmimisen jälkeen noin 12 000 Rákóczin kannattajaa vannoi uskollisuutta Habsburgeille. Rauha oli tervetullut sillä sodassa oli kuollut yli puoli miljoonaa unkarilaista.
Petteri Jussila

Tero Petteri Jussila (26. tammikuuta 1970 – 27. heinäkuuta 2004 Ylöjärvi) oli suomalainen liikemies. Hän tuli tunnetuksi suoramarkkinointivalmentajana ja ternimaitoyrittäjänä.

Ura

Jussila tuli kansallisesti tunnetuksi työskentelemällä ternimaitokapseleiden verkostomarkkinoinnissa. Hän oli naimisissa entisen poliisin Jutta Jussilan (nyk. Larm) kanssa, joka oli tullut tunnetuksi Miss Galaxyna ja varsinkin Suuri seikkailu -tositelevisiosarjan kilpailijana. Pariskunta esiintyi säännöllisesti keltaisen lehdistön sivuilla ja oli tunnettu näyttävästä elämäntyylistään. Petteri Jussila harrasti kehonrakennusta. Jussila tuomittiin 25-vuotiaana törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta ehdolliseen vankeuteen. Petteri Jussilan entinen puoliso oli Sari Peltonen.
Jussila aloitti GNLD:n jälleenmyyjänä, toimi muun muassa Matti Nykäsen managerina ja työskenteli keskeisessä osassa ternimaitovalmisteiden verkostomarkkinoinnissa. Tuotteen myynninedistäjinä olivat urheilijat kuten Mika Myllylä. Jussila oli myös mukana yrityksessä kehittää ternimaitokapseleiden myyntiä Pietarissa, mutta yritys ei menestynyt.
Petteri Jussila esiintyi 17. toukokuuta 2004 Yle TV1:n Päivärinta-ohjelmassa "Ternimaitovalmisteet testissä" puolustamassa tuotteitaan. Susanne Päivärinta uteli Jussilalta selvitystä tämän veroveloista ja ternimaitokapseleita markkinoivan yrityksensä omistusjärjestelyistä, miksi Jussilalla ei ollut verotettavaa tuloa ja miksi Petteri Jussila ilmoitti asuvansa ulkomailla. Jussila ei vastannut kysymyksiin ja jätti 31. toukokuuta rikosilmoituksen ohjelmasta. Jussila puolisoineen katsoi Päivärinnan syyllistyneen kunnianloukkaukseen. Petteri Jussilan hukkumisen jälkeen Jutta Jussila kuitenkin peruutti tekemänsä rikosilmoituksen.
Jussilan oli tarkoitus osallistua julkisuuden henkilöiden tositelevisiosarjaan V.I.P. Seikkailu MTV3:lla . Jussila hukkui kotinsa edustalla Näsijärvellä yrittäessään pelastaa veden varaan joutuneen poikansa 27. heinäkuuta 2004. Petteri Jussila siunattiin hautaan Kalevan kirkossa Tampereella.
YLE TV2 esitti ensimmäisen kerran 7. marraskuuta 2006 Petteri Jussilasta kertovan dokumentin Kansalainen Jussila.
Anthony Johnson

Alkuvuodet

Johnson syntyi Georgian osavaltiossa, jossa hän kävi West Laurens High Schoolin ja muutti sittemmin opiskelemaan Kaliforniaan Lassen Community Collegeen paini stipendillä. Hän voitti collegessa painin kansallisen painimestaruuden 2004. Collegen jälkeen Johnson työskenteli ovimiehenä, kunnes sai ystävänsä kehotuksesta kokeilla vapaaottelua painitaustansa myötä.

RMN

Johnson otteli ensimmäisen vapaaottelunsa elokuussa 2006 PF 2: Live MMA -tapahtumassa Jonathan Romeroa vastaan. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä minuutissa ensimmäissä erässä. Voiton jälkeen Johnson otti osaa syyskuussa 2006 Denverissä järjestettyyn Rocky Mountain Nationals järjestön turnaukseen. Hän otteli turnauksessa välisarjassa, jossa avausvastustajana oli Rich Moskowitz. Tuomariäänin voiton vienyt Johnson eteni loppuotteluun, jossa hän kohtasi Keith Wilsonin. Johnson voitti mestaruuden tuomariäänin.

UFC

Johnson siirtyi UFC:hen 2007 ja otteli avauskamppailussaan toista UFC otteluaan ottelevan Chad Reinerin. Johnson voitti kamppailin tyrmäyksellä 13 sekunnissa.
Humlegården

Humlegården on puisto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on suurin Tukholman keskustan alueen puistoista. Sen alueella sijaitsee Ruotsin kansalliskirjasto.
Puisto oli alun perin kuninkaallinen hedelmätarha, jonka perusti Juhana III 1500-luvulla. Hedelmien lisäksi kasvatettiin mausteita kuten humalaa, siitä periytyy puiston nimi (humle = humala). Julkisena puistona se on ollut vuodesta 1869. Puiston keskelle pystytettiin vuonna 1885 Carl von Linnén patsas.
Kristiansandin tykkimuseo

Historia

Norjan miehittämisen jälkeen toisessa maailmansodassa huhtikuussa 1940 saksalaiset alkoivat välittömästi suunnitella Skagerrakin salmen sulkemista liittoutuneiden laivastolta, osana Atlantin valli -puolustussuunnitelmaa. Hanke toteutettiin sijoittamalla neljästä 38 cm-kaliiperin tykistä koostunut rannikkotykistöpatteristo Møvikiin Kristiansandiin ja sen samanlainen sisarpatteristo Hanstholmiin Tanskaan, sillä Kristiansand ja Hanstholm olivat lähimmät salmen molemmilla puolilla olevat kaupungit. Suurten rannikkotykkien lisäksi Møvikiin asennettiin 16 pienempää tykkiä, lukuisia bunkkereita ja muita linnoitteita, parakkeja sekä 2,6 kilometriä rautateitä, joiden avulla ammuksia kuljetettiin varastoista tykeille.
Rakennustyöt alkoivat keväällä 1941 noin 1400 työntekijän voimin, joista puolet olivat norjalaisia ja loput tanskalaisia ja saksalaisia. Vuoden 1942 lopulta lähtien linnoitustöissä käytettiin myös neuvostoliittolaisia sotavankeja. Patteriston miehistövahvuus oli 600 sotilasta, joista 450 hoiti patteristoa ja 150 lähipuolustustehtäviä.
Kanuunoista asennettiin ja koelaukaistiin kolme vuoden 1942 loppuun mennessä. Neljäs kanuuna (joka tunnettiin nimellä Kanuuna 1) ei koskaan valmistunut, koska muun muassa kanuunan putkea kuljettanut laiva Porto Alegre upotettiin Kattegatissa 22. helmikuuta 1945. Museon johtaja Arild Andersenin mukaan saksalaismiehistö laukaisi tykin ilman kuulosuojaimia. Sen kantama 500-kiloisella räjähteellä oli 55 kilometriä, lähes Skagerrakin puoliväliin saakka.
Saksalaiset nimesivät patteriston Batterie Varaksi erään taistelussa kuolleen saksalaisen insinöörikenraalin mukaan.
Patteristoa ei koskaan käytetty taistelutilanteessa, mutta harjoituslaukauksia suoritettiin sekä sodan aikana että sen jälkeen. Sodan jälkeen patteri oli osa Norjan rannikkopuolustusjärjestelmää vuosina 1946–1957. Muut kanuunat romutettiin, mutta Kanuuna 2 on säilynyt ja museoitu. Tykeillä ammuttiin viimeisen kerran vuonna 1952. Tykin aiheuttama paineaalto oli niin suuri, että lähistön saarien taloista oli avattava ovet ja ikkunat ennen laukaisua, jotta paineaalto ei rikkoisi niitä. Käytöstä poiston jälkeen patteristo oli ilman huoltoa 39 vuotta museon perustamiseen saakka vuonna 1991.
Rodrigo Hernández

Seurajoukkueura

Rodri pelasi Atléticon juniorijoukkueissa ennen siirtymistään Villarrealiin, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2015–16. Atlético hankki hänet takaisin riveihinsä kesällä 2018.

Maajoukkueura

Rodri on edustanut Espanjaa eri ikäluokissa alle 19-vuotiaiden maajoukkueesta alkaen. Hän esiityi ensimmäisen kerran maansa A-maajoukkueessa maaliskuussa 2018 pelatussa harjoitusmaaottelussa Saksaa vastaan.
RN Peloro (1842)

Valmistus

Bourbonien laivasto tilasi aluksen Britteinsaarilta. Sen köli laskettiin vuonna 1841 ja alus laskettiin vesille 1842. Alus modernisoitiin Napolin laivastontelakalla vuonna 1857 ja se liitettiin Regia Marinaan 1861.

Palvelus

Alus luokiteltiin vuonna 1863 2. luokan avisoksi (ital. Avviso di 2a classe). Se poistettiin palveluksesta 1875.
Salibandyliigan kausi 2018–2019

Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa joukkueet pelaavat kaksinkertaisen sarjan siten, että jokainen joukkue pelaa muita joukkueita vastaan koti- ja vierasottelun. Yhteensä otteluita on 182, ja jokaisella joukkueella on 26 ottelua. Runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Puolivälieräparit määritetään siten, että runkosarjan voittaja saa valita itselleen vastustajan runkosarjassa sijoille 5.–8. sijoittuneista joukkueista. Tämän jälkeen runkosarjan toinen saa valita näistä samoista joukkueista itselleen vastustajan ja tämän jälkeen runkosarjan kolmas. Välierissä otteluparit muodostetaan siten, että runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtaa huonoiten sijoittuneen. Pudotuspeleissä kotietu on aina runkosarjassa parhaiten sijoittuneella joukkueella. Pudotuspelit pelataan paras seitsemästä –järjestelmällä. Runkosarjan viimeinen putoaa seuraavaksi kaudeksi Divariin. Runkosarjassa sijoille 12. ja 13. pelaavat playout-sarjan, jonka häviäjä karsii liigapaikasta Divarin loppuottelun häviäjää vastaan.

Pudotuspelit

Puolivälierät valittiin Salibandyliigan lehdistötilaisuudessa 4. maaliskuuta. Pudotuspelit pelataan pronssiottelua lukuun ottamatta "paras seitsemästä" -ottelusarjoina.

Puolivälierät

Puolivälierät pelattiin paras seitsemästä. Ensimmäinen ottelu pelattiin 7.3. ja kaikki välieräjoukkueet olivat selvillä  19.3.

Välierät

Välierät alkoivat 27.3 ja ne pelattiin paras seitsemästä systeemillä. Finaalijoukkueet olivat selvillä 7.4.

Pronssiottelu

Pronssiottelu pelattiin 14.4. Siinä olivat vastakkain SPV ja Oilers.

Finaalit

Finaalit alkoivat 13.4 ja mestarijoukkue oli selvillä 22.4. Finaalit pelattiin paras seitsemästä systeemillä. Finaaleissa kohtasivat hallitseva mestari Classic ja TPS. Classic onnistui jälleen voittamaan Suomen mestaruuden voittamalla TPS:n otteluvoitoin 4-1.
Pasi Tyynelä

Pasi Tyynelä on kaudella 2018 miesten Superpesiksessä pelaavan Vimpeliläisen Vimpelin Vedon 2. pelinjohtaja. Ammatiltaan Tyynelä on sairaanhoitaja. Omalla peliurallaan Tyynelä on edustanut Superpesiksessä Seinäjoen Maila-Jusseja.

Ura

Tyynelä on edustanut pelaajauransa ajan Seinäjoen Maila-Jusseja. Tyynelän peliura pääsarjatasolla päättyi vuonna 2005.
Tyynelä on toiminut Sami-Petteri Kivimäen kanssa JymyJussien pelinjohtoparina kaudesta 2013. Kaksikko on toiminut pelinjohtoparina myös aiemmin Koskenkorvan Urheilijoissa.
Nok-kulttuuri

Nok-kulttuuri oli Nigerian Benuen ylätasangolla noin 500–200 eaa. vallinnut rauta-aikainen kulttuuri. Nok-kulttuurin esineistöä löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928 pienestä Nokin tinakaivoskaupungista, ja sille ominaisia saviveistoksia on sen jälkeen löydetty noin 300 × 500 kilometrin laajuiselta alueelta. Veistokset esittävät yleisimmin eläinten päitä tai tyyliteltyjä ihmispäitä, joissa on rei'itetyt soikionmuotoiset tai kolmionmuotoiset silmät. Kulttuurin esineistöön kuuluu myös rautatyökaluja, kivikirveitä ja muita kivityökaluja sekä kiviornamentteja.
Antero Lumme

Reijo Antero Lumme (27. elokuuta 1934 Halikko – 11. lokakuuta 2016 Kokkola) oli suomalainen kilpapyöräilijä. Hän voitti maantieajon Suomen mestaruuden vuosina 1962–1965 ja aika-ajon Suomen mestaruuden vuosina 1962 ja 1964. Joukkueaika-ajossa hän voitti kultaa Gamlakarleby Idrottsföreningin (GIF) joukkueessa vuosina 1964–1965 ja joukkueajossa Salon Viestissä vuonna 1962 ja GIF:issä vuonna 1965. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti maantieajossa hopeaa vuonna 1963 ja joukkueajossa hopeaa vuosina 1962–1963 ja pronssia vuosina 1959, 1964 ja 1965.
Pietarin Lehti

Pietarin Lehti oli Pietarissa vuosina 1874–1879 ilmestynyt sanomalehti.
Lehden perustaja ja toimittaja oli Pietarin Sunnuntailehteä toimittanut kaupungin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkokoulun johtaja Tuomas Friman. Sen avustajina toimivat Marian seurakunnan kappalainen Aloys Jeremias Piispanen sekä opettajat Abraham Tiisnekka, Paavo Räikkönen ja J. Otsalainen. Ohjelmaltaan Pietarin Lehti oli eräänlainen Sunnuntailehden ja aiemman Pietarin Sanomien välimuoto. Uutislehden lisäksi se pyrki olemaan seurakunnallinen, kaunokirjallinen ja kansanvalistuksellinen julkaisu, joka kiinnittäisi huomiota myös taloudellisiin asioihin. Kerran viikossa ilmestynyt lehti painettiin Sunnuntailehden tavoin Pietarissa Krugin kirjapainossa. Se oli kolmipalstainen ja nelisivuinen, sivukooltaan Pietarin Sanomia vastaava. Lehden kokonaislevikistä ei ole säilynyt tietoja.
Pietarin Lehden pääkirjoituksista suuri osa oli lainattu kaupungin muista lehdistä. Ne käsittelivät etupäässä Venäjän keisarikunnan yleisiä tapahtumia ja Pietarin kaupungin oloja. Venäjän suomalaisia koskevissa asioissa esille nousivat muun muassa lestadiolaisuuden leviäminen Pietariin ja Inkerinmaalle sekä hanke suomalaisen oppikoulun perustamiseksi Pietariin. Lehdessä oli runsaasti kaunokirjallista ainesta kuten Tuomas Frimanin kertomuksia ja Paavo Räikkösen runoja. Hartauskirjoituksia oli Pietarin Sunnuntailehteen verrattuna vähän, mutta sekalaista palstantäytettä melko runsaasti.
Myös uutisaineistosta suurin osa oli käännetty Pietarin muista lehdistä. Valtaosa uutisista käsitteli Pietarin ja sen lähiympäristön sekä muun Venäjän tapahtumia. Ulkomaanuutisissa korostui vuosina 1877–1878 käyty Venäjän–Turkin sota. Venäjän suomalaisia koskevien uutisten osuus oli määrällisesti pieni, mutta maaseudun uutiskirjeiden vuoksi sisällöllisesti merkittävä. Uutiskirjeitä saatiin Inkerin lisäksi Muurmannin, Petroskoin ja Siperian suomalaisilta. Pietarin Lehti seurasi myös maaseudun kouluasioita ja raittiustyötä sekä Pietarin suomalaista kulttuurielämää. Edeltäjistään poiketen se julkaisi myös varsinaisia yleisönosastokirjoituksia, joissa keskustelu muuttui helposti kielenkäytöltään kärkeväksi kiistelyksi. Suomen uutisia oli aikaisempaa vähemmän eikä ilmoitusten ja mainosten osuus ollut kovin merkittävä.
Pietarin Lehti ilmestyi pitkään kaupungin ainoana suomenkielisenä sanomalehtenä, joskaan kaikki eivät olleet sen sisältöön tyytyväisiä. Vuoden 1879 alusta sen kilpailijaksi perustettiin Pietarin Viikko-Sanomat. Uuden lehden takana olivat kirkkoherrat J. W. Murman ja Johannes Öhquist, jotka olivat Tuomas Frimanin kanssa julkaisseet Pietarin Sunnuntailehteä. Pietarin Lehti lakkasi vuoden 1879 elokuussa Frimanin jäätyä eläkkeelle ja muutettua kotiseudulleen Jaakkimaan.
Makoto Hasebe

Ura

Hasebe pelasi juniorina Fujieda Higashi HS -joukkueessa, josta hän siirtyi vuonna 2002 Urawa Red Diamondsiin. Hänestä tuli joukkueen vakiojäseniä ja avainpelaajia kaudesta 2003 lähtien. Vuonna 2004 hänet valittiin sarjan uudeksi sankaripelaajaksi ja fanien suosikiksi.
Vuonna 2007 uutisoitiin, että Hasebe oli siirtymässä italialaiseen AC Sienaan. Tästä huolimatta hän teki sopimuksen Bundesliigassa pelaavan VfL Wolfsburgin kanssa. Hänestä tuli samalla ensimmäinen seurassa pelannut japanilainen. Hän voitti kaudella 2008–2009 Saksan mestaruuden toisena japanilaispelaajana. Hasebe jatkoi vuonna 2010 sopimustaan vuoteen 2012.
Hasebe kuului myös Japanin maajoukkueen vakionimiin. Hän debytoi maajoukkueessa tammikuussa 2006 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hänet valittiin Japanin kapteeniksi vuoden 2010 MM-kisoihin. Hän päätti maajoukkueuransa vuoden 2018 MM-kisoihin, joissa Japani putosi toisella kierroksella.
Matilda (Perniö)

Matilda (ruots. Mathildedal) on Salon kaupungin Perniössä sijaitseva kylä, joka on pieni ruukkiyhdyskunta entisen rautaruukin ympäristössä. Matilda sijaitsee Halikonlahden itärannalla Teijon ja Strömman kanavan puolivälissä Teijon kansallispuiston länsipuolella. Vakituisia asukkaita kylässä on noin 100. Kesäisin väkimäärä kasvaa moninkertaiseksi eli asukkaita on noin 400. 
Kylän nimi juontaa ruukin omistajan vuorineuvos Viktor Zebor Bremerin (1804–1869) toisen vaimon vapaaherratar Ottiliana Mathilda Bremerin o.s. Rehbinder (1825–1900) toisesta etunimestä, jota hän pääasiassa käytti.

Ympäristö

Reilun kilometrin päässä Matildan kylän merenrannasta on Matildanjärvi. Sen rannoille on tehty laaja patikointiverkosto pitkospuineen ja laavuineen. Järven rannalla sijaitsee myös Teijon kansallispuisto ja luontokeskus.
Useimmat kylän rakennukset ovat 1800-luvun loppupuolelta, mutta työväenasuntoja on rakennettu vielä vuonna 1917. Ruukinkartanon kaksikerroksinen päärakennus sijaitsee mäen korkeimmalla kohdalla. Kartanon siipirakennuksissa oli virkailijoiden asuntoja ja ympärillä useita talousrakennuksia. 
Vanhojen rakennusten lomaan on rakennettu uusia asuinrakennuksia 1900–2000-lukujen vaihteessa. Mathildedalin ruukinkatujen varsilla on runsaasti puuistutuksia. Matildan puistotien sanotaan olevan Suomen pisin tammikuja.

Historia

Mathildedal on syntynyt Mathildedalin ruukin ympärille 1800-luvun puolivälistä alkaen.
Ruukin tuotantotoiminta loppui 1970-luvun lopulla ja kylän elinvoima alkoi hiipua. Vuonna 2003 kyläalue siirtyi uusille omistajille, joiden tavoitteena on säilyttää vanha kulttuurimiljöö ja herättää se eloon matkailuelinkeinoa ja vapaa-ajan palveluja kehittämällä. 
Vuonna 2004 perustetun Mathildedalin kulttuuriyhdistyksen tarkoituksena on edistää alueen kulttuuritoimintaa ja vaalia alueen kulttuurimaisemaa ja rakennusperintöä. Yhdistys järjestää teatteriesityksiä ja muita kulttuuritilaisuuksia, kesäkursseja, taidenäyttelyitä, konsertteja, kyläjuhlia ja markkinoita. Se toimii yhteistyössä muiden Salon alueen kulttuuri- ja taideyhdistysten kanssa.  
Matildan kylä oli vuonna 2017 Salon suosituin matkailukohde noin 120 000 kävijällään. Toiseksi tuli läheinen Teijon kansallispuisto 80 000 kävijällä. Ruukin rakennuksissa toimivat muun muassa kyläravintola Terho, ravintola Ruukin Krouvi, Kahvila Kyläkonttori, Kyläpanimo ja  Kyläleipuri sekä alpakanvillaan erikoistunut Ruukin kehräämö ja puoti.

Palvelut

Matildassa sijaitsee muun muassa Metsähallituksen luontokeskus ja vierasvenesatama palveluineen. Kylässä toimii myös Hotel Mathildedal ja oma kyläpanimo.
Alueella toimii myös Teijon Alueen Kyläyhdistys ry, joka järjestää tapahtumia ja toimintaa.
Mathildedalin työväentalo eli Matilda-talo on Mathildedalin työväenyhdistyksen ylläpitämä seurantalo.