google/wiki40b huggingface dataset:
Norvel Lee

Urheilu-ura

Lee nyrkkeili amatöörinä koko uransa. Hän oli Lontoossa 1948 varamiehenä, muttei päässyt kehään. Tämän jälkeen Lee voitti vuosina 1950–1952 arvostetun amatöörinyrkkeilyturnauksen Intercity Golden Glovesin ja Amateur Athletic Unionin nyrkkeilymestaruuden 1950 ja 1951. Pan-Amerikan kisoissa vuonna 1951 Lee sijoittui kolmanneksi raskaassa sarjassa, eli yli 81-kiloisissa.
Helsingin 1952 olympiakisoja varten käydyissä Yhdysvaltain karsinnoissa Lee hävisi jo avauskierroksilla. Nyrkkeilyjoukkueen valmentaja Pete Mello kuitenkin vaati, että Lee otetaan tästä huolimatta mukaan olympialaisiin. Aikaisemmin keväällä Lee oli voittanut tulevan olympiavoittajan Ed Sandersin. Lee osallistuikin kisoissa raskaaseen keskisarjaan, kun Yhdysvaltain-edustaja sairastui Helsingissä, vaikka olikin alkujaan raskaan sarjan varamies. Hän laihdutti kuusi kilogrammaa päästäkseen sarjaan. Lee voitti hallitusti sarjansa, eikä kukaan vastustajista ollut lähelläkään hänen voittoaan. Finaalissa kaatui argentiinalainen Antonio Pacenza. Lee palkittiin myös olympialaisten teknisimpänä nyrkkeilijänä. Lee saavutti toisen pronssinsa Pan-Amerikan kisoista vuonna 1955.

Siviilielämä

Vuonna 1948 Lee tuomittiin kahdessa oikeudessa Virginian osavaltion rotuerottelulain rikkomisesta. Hän ei ollut suostunut istumaan Chesapeake and Ohio Railwayn junassa tummille varatussa osiossa. Leen tapaus meni Virginian osavaltion korkeimpaan oikeuteen, joka yksimielisesti kumosi Leen saamat tuomiot.
Valmistuttuaan Howardin yliopistosta Lee opetti Washingtonissa nuorisorikollisille suunnatussa koulussa englantia, matematiikkaa ja yhteiskuntaoppia. Lisäksi Lee valmensi nyrkkeilijöitä sekä tuomaroi amatööri- ja ammattilaisotteluita.
Lee kuoli syöpään Yhdysvaltain merivoimien sairaalassa Bethesdassa vuonna 1992.
Kowloon-Canton Railway

Kowloon-Canton Railway (KCR; perinteiset merkit: 九廣鐵路; pinyin: Jiǔ-Guǎng Tiělù) oli rautatieverkko Hongkongissa. Verkon ensimmäinen rataosa avattiin 1910, jolloin junia vetivät höyryveturit. 1980-luvulla KCR:n rautatieverkkoa täydennettiin pikaraitiotielinjoilla luoteisissa territorioissa. KCR:n verkosto käsitti lopuksi 32 rautatieasemaa ja 68 pikaraitiotieasemaa. Verkostoa operoi ja ylläpiti Hongkongin hallinnon täysin omistama Kowloon-Canton Railway Corporation (KCRC). Vuonna 2007 KCR:n verkosto yhdistettiin Hongkongin metroon. Kokonaisuutta kutsutaan samalla nimellä kuin metroa aiemmin (Mass Transit Railway, lyh. MTR). 
Vuonna 2006 KCR:n verkostossa Hongkongissa (pois lukien kaukoliikenne) kulki 544 miljoonaa matkustajaa.
Illyricum

Illyricum oli Rooman valtakunnan provinssi. Se sijaitsi Adrianmeren koillis- ja itärannikolla, suunnilleen nykyisen Kroatian ja Albanian alueella. Provinssi korvasi aiemman Illyrian kuningaskunnan, jonka viimeinen kuningas Gentius kukistettiin kolmannen makedonialaissodan jälkeen 160-luvulla eaa. Vasta roomalainen kenraali ja myöhemmin keisari Tiberius onnistui kukistamaan täysin illyrialaiset ensimmäisellä vuosisadalla. Myöhäisantiikin aikana monet illyrialaiset sotapäälliköt toimivat Rooman keisareina.
Angelo Carbone

Angelo Carbone (s. 23. maaliskuuta 1968 Bari) on italialainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija. Hän pelasi keskikenttäpelaajana. Carbone kiersi urallaan paljon: seitsemäntoista peliuransa vuoden aikana hän edusti kymmentä seuraa Italiassa. Hänen suurin menestyksensä on AC Milanista, jossa hän voitti kahden eri jakson (1990–1991, 1993–1994) aikana Mestarien liigan, Italian mestaruuden, Intercontinental Cupin ja UEFA Super Cupin. Italian miesten maajoukkueessa Carbone ei koskaan pelannut. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän voitti EM-pronssia vuonna 1990. Vuonna 2005 uransa lopettanut Carbone on ollut uransa jälkeen mukana muun muassa AC Milan Glorie -joukkueessa, joka pelasi Helsingissä HJK Legendoja vastaan.
Hyperbolinen geometria

Yhdensuuntaiset suorat

Koska hyperbolisessa geometriassa voidaan suoran ulkopuolisen pisteen kautta piirtää useampi kyseisen suoran kanssa yhdensuuntainen suora, ei euklidisen geometrian paralleeliaksiooma ole voimassa. Tästä seuraa, että monet euklidisessa geometriassa yhdensuuntaisille suorille tunnetut asiat eivät päde hyperbolisessa geometriassa. Muun muassa suorien m ja n ei täydy olla yhdensuuntaisia keskenään, vaikka ne olisivat molemmat yhdensuuntaisia suoran l kanssa. Lisäksi suorasta l vakioetäisyydellä olevat pisteet eivät muodosta suoraa hyperbolisessa geometriassa.
Euklidisessa geometriassa kaikki yhdensuuntaisten suorien väliset etäisyysjanat  ovat kohtisuorassa eli suoran ja etäisyysjanan välinen kulma on 90°. Hyberpolisessa geometriassa kulmien suuruus vaihtelee.

Historia

Kahden tuhannen vuoden ajan monet matemaatikot, kuten Proklos, Ibn al-Haitham, Omar Khaijam, Nasir al-Din Tusi, Witelo, Gersonides, Alfons, ja myöhemmin Saccheri, John Wallis, Lambert ja Legendre yrittivät todistaa paralleeliaksioomaa. Koska heidän yrityksensä epäonnistuivat, alkoivat matemaatikot tutkia tilannetta, jossa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Aluksi Gauss, Bolyai ja Lobatševski kehittivät epäeuklidisen geometrian aksiomaattisesti, ilman analyyttisiä malleja. Perusteet hyperbolisen geometrian analyyttiselle tulkinnalle loivat Euler, Monge ja Gauss, ja vuonna 1837 Lobatševski ehdotti negatiivisesti kaarevaa pintaa malliksi hyperboliselle geometrialle.

Hyperbolisen geometrian malleja

Hyperbolisessa geometriassa on neljä yleisesti käytettyä mallia: Kleinin malli, Poincarén kiekkomalli, Poincarén puoli-taso –malli ja Hyperboloidimalli, joista kolme ensimmäistä ovat Beltramin kehittämiä, eivätkä Kleinin ja Poincarén, joiden mukaan mallit on nimetty.
Uralmaš

Uralmaš (ven. Уральский завод тяжёлого машиностроения, УЗТМ, UZTM, «Уралмаш», "Uralin raskas koneenrakennustehdas", ПАО «Уралмашзавод») on konetehdas Jekaterinburgissa Sverlovin alueella Uralilla. Neuvostoaikoina tehdas oli nimetty G. Ordžonikidzen mukaan
Tehdas aloitti toimintansa heinäkuussa 1933. Suuren isänmaallisen sodan aikana se tuotti 19 000 panssariajoneuvon runkoa, 30 000 tykkiä ja 5 500 panssarivaunua tai telatykkiä.
Tehdas tuottaa porausvälineistöä ja kaivinkoneita kaivostoimintaan, valssaus- ja valukoneita, kaasu- ja höyryturbiineja.
Vuonna 1996 tehdas liitettiin osaksi Yhdistyneet konetehtaat -yhtiötä (OMZ). Uralmaš irrotettiin tästä yhtiöstä elokuussa 2015 omaksi Uralmash-Izhora Group -yhtiökseen, jonka omistaa Gazprombank-koneenrakennus.
Hr. Ms. Banckert (1929)

Palvelus

Postilaiva Van der Wijck kaatui 20. lokakuuta 1936 Jaavanmerellä. Banckert osallistui uponneen aluksen miehistön pelastamiseen. Operaatiossa saatiin pelastettua 210 henkeä 261 hengen miehistöstä.
Hr. Ms. Van Ghent ajoi 14. helmikuuta 1942 riutalle, jonka jälkeen aluksen miehistö määrättiin sytyttämään aluksensa tuleen. Banckert pelasti miehistön. Alus osallistui Palembangille hyökänneen keisarillisen Japanin joukkojen torjuntaan tuloksetta.
Keisarillisen Japanin lentokoneet hyökkäsivät aluksen kimppuun 24. - 28. helmikuuta, jolloin se vaurioitui pahoin. Aluksen miehistö upotti aluksensa 2. maaliskuuta. Japanilaiset päättivät nostaa aluksen hylyn korjattavaksi partioaluksena No 106. Korjauksia ei kuitenkaan saatu päätökseen. Sotatoimien päätyttyä alus löydettiin ja se tuhottiin maalilaivana Maduransalmessa syyskuussa 1949.
Coventry

Maantiede ja ilmasto

Coventry perustettiin Sherbournejoen varteen, aikaisemmalta nimeltään Cune. Toisen maailmansodan pommitusten jälkeen joen päälle rakennettiin kansia, ja se kulkee nykyisin tunnelissa kaupungin alla.
Vuoden lämpimimpiä kuukausia ovat heinäkuu ja elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 21 astetta. Pakkaspäiviä on vuodessa keskimäärin 40 kappaletta. Sadetta saadaan 700 mm vuodessa, tasaisesti ympäri vuoden niin että sadepäiviä on 9-12 joka kuukausi.

Historia

Coventryn historia alkaa luultavasti anglosaksien ajoilta. Vuonna 1016 viikingit tuhosivat saksilaisen nunnaluostarin, ja Mercian jaarli vaimonsa Lady Godivan kanssa rakennutti sen tilalle luostarin. Luostari toi seudulla kauppaa ja vaurautta, ja 1400-luvun puolivälissä Coventry oli merkittävä villakaupunki.
Autoalan teollisuutta on ollut alueella jo vuodesta 1896. Alkaen nykyisin tuntemattomista nimistä kuten Coventry Motette ja Great Horseless Carriage Co., jatkuen tutummilla nimillä Daimler ja Triumph, kaupungin teollisuushistoria on automerkkien paraatia. Peugeot'llakin on kaupungissa tehdas. Kuuluisat Lontoon taksit tehdään Coventryssä, ja siellä on myös Jaguarin pääkonttori ja yksi tehtaista. 1970- ja 1980-luvulla autoteollisuudella meni huonosti ja Coventryssä oli työttömyysprosentti pahimmillaan yli 20 %. Viime vuosina Coventry on toipunut lamasta kun uudet teollisuudenalat asettuvat kaupunkiin. Vuonna 2010 työttömiä oli noin 10 %, mikä oli edelleen yli Britannian keskiarvon. Vuonna 2014 tyttömyys väheni edelleen.
Toisessa maailmansodassa Saksa pommitti Coventryä samoin kuin muita suuria teollisuuskaupunkeja. Muun muassa katedraali romuttui täysin. Uusi katedraali avattiin 1962 vanhan raunioiden viereen. Coventry oli yksi Englannin pahimmin tuhoutuneista kaupungeista.

Koulutus

Coventryssä on kaksi yliopistoa, Coventryn yliopisto, jolla on keskellä kaupunkia kampus, sekä Warwickin yliopisto, jolla on laaja kampus on noin viisi kilometriä kaupungin keskustasta etelän Warwickshireen päin. Warwickin yliopisto on yksi viidestä englantilaisyliopistosta, joita ei ole koskaan arvosteltu kärkikymmenikön ulkopuolelle opetuksen laadussa ja tutkimuksessa.

Urheilu

Coventry City FC pelaa Ykkösliigassa. Coventry Blaze on yksi Elite Ice Hockey Leaguen perustajajoukkueista.
Padasjoen kotiseutumuseo

Padasjoen kotiseutumuseo sijaitsee Päijät-Hämeessä Padasjoen kunnan kirkonkylässä noin 500 metrin päässä Padasjoen kirkosta. Kotiseutumuseon toiminnasta vastaa Padasjoki-seura.
Ginni Rometty

Virginia "Ginni" Rometty (s. 1957 Chicago) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Hän on johtanut IBM:ää sen muuttuessa teknologiayhtiöstä datayhtiöksi. Hän valitsi tekoälysovellukset yrityksensä strategian keskiöön, ja investoi rohkeasti lohkoketjujen ja kvanttilaskennan kehittämiseen. Forbes luokitteli vuonna 2018 Romettyn maailman vaikutusvaltaisimpien naisten joukossa sijalle 10. Rometty on ollut IBM:n toimitusjohtaja vuodesta 2011 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2012.
Fabre d’Églantine

Philippe François Nazaire Fabre d’Églantine (28. heinäkuuta 1750 Carcassonne – 5. huhtikuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies ja näytelmäkirjailija, jonka kuuluisin teos on Le Philinte de Molière. 
Fabre d’Églantine oli konventin jäsen, ja hän laati vallankumouskalenterin nimistön. Hän myös osallistui Lyonin piiritykseen sekä oli Jacques Hébertin ja hänen kannattajiensa, hebertistien, pääsyyttäjä. 
Fabre d’Églantine mestattiin yhdessä Georges Dantonin kanssa. Octave Aubryn mukaan d'Eglantine meni kuolemaan pää pystyssä kuten ystävänsä Dantonkin - eniten d’Eglantine murehti kuollessaan sitä, että vuoripuoluelaisten johtajiin kuuluva Collot d’Herbois jolla myös oli kirjallisia harrastuksia, omisi hänen näytelmänsä omiin nimiinsä. Näin ei kuitenkaan tapahtunut.
Hänen yksityistä esineistöään, muun muassa tyylikäs käsin tehty salkku, on säilynyt yksityisissä kokoelmissa.
Heikki Alitalo

Heikki Harras Alitalo (28. maaliskuuta 1923 Helsinki – 29. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Alitalon vanhemmat olivat Ragnar Harald Alitalo ja Siviä Maria Peltonen ja puoliso vuodesta 1946 Kerttu Orvokki Kärkkäinen. Alitalon ura taiteilijana alkoi Karjalankannaksella Syvärillä, jossa hän soti 18-vuotiaana vapaaehtoisena. Hän kävi kirjekurssin ja teki ensimmäiset taiteelliset työnsä taistelujen lomassa. Vuosina 1944–1945 Alitalo kävi Taideteollista keskuskoulua, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin työväenopistossa. Siellä syntyi 1949 Alitalon ja hänen opettajansa Åke Mattaksen ystävyys ja toveruus. He tekivät yhdessä 1952 opintomatkan Ranskaan ja Espanjaan tutustuen siellä ekspressionistien töihin.
Alitalo toimi 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa taiteilijayhdistys Kiilan sihteerinä ja 1960-luvulla Kansan Uutisten taidearvostelijana. Hän toimi pitkään Suomen taideakatemian hallituksessa ja oli Taide-lehden päätoimittajana kahteen otteeseen 1970-luvulla. Alitalo oli innokas ammattiyhdistysihminen. Hänen mielestään ay-toiminta ja taidepolitiikka olivat välineitä, joilla taiteilija voi vaikuttaa alansa kehitykseen.
Alitalolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1974, Kuvataiteen valtionpalkinnon hän sai 1988. Alitalo oli Suomen Taiteilijaseuran kunniajäsen vuodesta 1983.
Natalja Pogonina

Natalja Andrejevna Pogonina (ven. Наталья Андреевна Погонина, s. 9. marraskuuta 1985 Vladivostok) on venäläinen shakinpelaaja. 2004 hän sai shakin naisten suurmestarin arvon. Hänen FIDE-arvonsa on tällä hetkellä 2501.
Pogonina on naisten shakin suurmestari. Hän oppi shakinpelaamisen viiden vuoden iässä, kun hänen isoisänsä opetti hänelle alkeet, ja hän on viettänyt paljon aikaa shakin parissa sitten 1993 kun hän voitti koulun tammiturnauksen. 1998 hän voitti alle 14-vuotiaiden Venäjän-mestaruuden.
Viimeiset voittonsa Pogonina sai 2008 kun hän voitti kultaa sekä pronssia joukkuepikashakissa. Pogonina on myös voittanut äänestysshakissa koko maailmaa vastaan, joka järjestettiin Chess.com:issa. Nataliaa vastaan liittoutui muutamia tuhansia pelaajia.
Turva-alusta

Turva-alusta tai iskua vaimentava alusta on putoamispinta, jonka tavoitteena pienentää loukkaantumisriskiä siihen pudotessa.
SFS-EN 1177 -standardin mukaiset turva-alustan materiaalin minimipaksuudesta ja suurimasta sallitusta vapaa putoamiskorkeudesta tulee standardin mukaisesta testistä tai siinä olevasta taulukosta. Taulukossa määritellyt materiaalit ovat: nurmikko/pintamaa, kaarna joka raekoko on 20mm–80mm, hake joka raekoko 5mm–30mm ja hiekka ja sora  joka on luonnon pyöristämää ja pestyä, joka raekoko 0,25mm–8mm. Hiekan ja soran tulee olla raekoon lisäksi sen tulee olla luonnon pyöristämää ja pestyä, eikä siinä saa olla mukana juurikaan silttiä tai savea.
Fort Caroline

Fort Caroline oli ensimmäinen ranskalainen siirtokunta nykyisen Floridan osavaltion alueella Yhdysvalloissa. Hugenotit harkitsivat sitä suojapaikakseen.
Kathy Najimy

Kathy Ann Najimy (s. 6. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa televisiosarjoissa Veronican salaisuudet ja Kukkulan kuningas, jälkimmäisessä ääninäyttelijänä. Hän on voittanut Annie-palkinnon. 
Najimy syntyi Kalifornian San Diegossa libanonilaistaustaiseen sukuun. Hän on esiintynyt television ohella myös elokuvissa, kuten Hokkus Pokkuksessa (1993).
Štš-323

Rakentaminen

Köli laskettiin  31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 3. marraskuuta 1936.

Palveluskäyttö

Talvisodassa Štš-323 upotti 10. joulukuuta 1939 Utön ja Hiidenmaan välillä tykkitulella virolaisen Kassarin (379 tn).
Aluksen miehistö havaitsi 13. lokakuuta 1941 Ristnan lahdella Saksan laivaston kevyen risteilijän Kölnin, jota suojasivat torpedoveneet T2, T5, T7 ja T8. Alus pyrki hyökkäysasemiin, mutta se poistui alueelta tultuaan havaituksi. Kaksi päivää myöhemmin alus hyökkäsi kahteen otteeseen tunnistamaansa kauppalaivaa vastaan Ruotsin aluevesillä. Se hyökkäsi 17. lokakuuta Nynäshamnin lähistöllä kahdesti saksalaista kauppalaivaa Paula Faulbaumia vastaan. Kauppalaiva kuitenkin ajautui karille, vaikka torpedot eivät osuneetkaan.
Alus laukaisi 3. marraskuuta Södra Finnön itäpuolella torpedon kohden saksalaista kauppalaivaa Porto Allegrea ilman tulosta. Sukellusvene vaurioitui 28. marraskuuta ilmahyökkäyksessä Leningradissa.
Alus vaurioitui 18. elokuuta 1942 ajettuaan miinaan partiomatkallaan Kronstadtista, minkä vuoksi se joutui palaamaan satamaan. Alus upposi 1. toukokuuta 1943 osuttuaan jälleen miinaan. Aluksen hylky nostettiin 1944, minkä jälkeen se romutettiin.
Cass Sunstein

Cass Robert Sunstein (s. 21. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä ja professori (Robert Walmsley University Professor) Harvardin yliopistossa. Sunstein on erikoistunut perustuslakiin, hallintolakiin, ympäristölakiin sekä käyttäytymistaloustieteeseen. Hän toimi vuosina 2009-2012 Barack Obaman hallinnossa "Administrator of the White House Office of Information and Regulatory Affairs" –tehtävässä.
Sunstein on kehittänyt yhdessä Richard Thalerin kanssa libertaristisen paternalismin filosofian, jonka he popularisoivat teoksessaan ”Nudge” (2009).
Manne Tuomenoksa

Manne Tuomenoksa (s. 17. tammikuuta 1973) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut kolme runokokoelmaa ja aforismikokoelman, joka voitti ensimmäisen Mirkka Rekola-kilpailun.
Juutalaisten territorialismi

Territorialismi tai statismi oli juutalainen poliittinen liike riittävän laajojen juutalaisalueiden muodostamiseksi. Liikkeen tavoitteena ei ollut välttämättä oman itsenäisen maan perustaminen.

Territorialismin kehittyminen

Ennen vuotta 1905 jotkin sionistijohtajat suhtautuivat vakavasti ehdotuksiin juutalaisten kotimaista Palestiinan ulkopuolella. Theodor Herzlin kirja Der Judenstaat vaati juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan tai Argentiinaan. Useat sosialistiset sionistiryhmät olivat sionisteja jyrkempiä vaatimuksissaan.
Vuonna 1891 paroni Maurice de Hirsch perusti juutalaisen siirtokuntayhdistyksen, jonka tavoitteena oli auttaa juutalaisten massamuuttoa Venäjältä ja Itä-Euroopan valtioista tarjoamalla heille asuinpaikka yhdistyksen Pohjois- ja Etelä-Amerikasta hankkimille maille perustetuissa maatalousyhdyskunnissa.
Vuonna 1903 Britannia perusti Ison-Britannian Uganda-ohjelman nykyisen Kenian alueelle. Ohjelman tarkoituksena oli tarjota alue juutalaisille. Herzl aluksi hylkäsi ajatuksen, sillä hän piti Palestiinaa parempana paikkana. Huhtikuussa 1903 Chișinăussa tapahtuneen juutalaisvastaisen mielenosoituksen jälkeen Herzl esitteli Britannian ohjelman kuudennelle sionistikongressille. Huolimatta kireästä tilanteesta suunnitelma jakoi mielipiteitä. Suunnitelman tutkimiseksi perustettiin komitea, joka jatkoi toimintaa vuoteen 1905 saakka.
Vastauksena Britannian ohjelmaan Israel Zangwillin johtama juutalainen territorialistinen organisaatio erosi sionistiliikkeestä. Se pyrki perustamaan juutalaisalueita eri puolille Yhdysvaltoja, Afrikkaa, Aasiaa ja Australia, mutta se ei onnistunut kovin hyvin. Organisaatio lakkautettiin vuonna 1925.
Natsien vaikutusvallan kasvaessa ja juutalaisiin kohdistuneen uhan vallitessa Isaak Steinberg perusti Yhdysvalloissa Freeland Leaguen vuonna 1935. Organisaatio pyrki, epäonnistuneesti, ajamaan juutalaisten autonomiaa hankkimalla laajoja maa-alueita Ecuadorista, Australiasta ja Surinamesta. Yksi kuuluisimmista suunnitelmista oli Kimberley plan, jonka tavoitteena oli asuttaa 75 000 Euroopasta paennutta juutalaista Kimberley]n alueelle läntiseen Australiaan. Israelin valtion perustamisen jälkeen vuonna 1948 Steinberg kritisoi sionistihallituksen politiikkaa, ja jatkoi pyrkimyksiään luoda ei-nationalistisia juutalaisalueita eri puolille maailmaa. Steinbergin kuoltua vuonna 1957 Freeland Leaguen toimintaa johti Mordkhe Schaechter, joka vähitellen siirsi yhdistyksen toiminnan painopisteen juutalaiskulttuuria tukevaan toimintaan.
Chtes árchisa na tragoudó

Kappaleet

Kappaleiden nimien vapaa suomennos lainausmerkeissä.
Romance & Cigarettes

Juoni

Terästehtaan työntekijä Nick Murder (James Gandolfini) on ollut vuosia naimisissa ompelija Kittyn (Susan Sarandon) kanssa, ja heillä on kolme tytärtä. Vaikka rakastaakin vaimoaan, Nick ihastuu seksikkääseen alusvaatemyyjään Tulaan (Kate Winslet) ja aloittaa tulisen suhteen tämän kanssa. Kun Kitty pääsee selville miehensä uskottomuudesta, hän heittää Nickin ulos yhteisestä kodista. Tarinan kuluessa monet henkilöhahmot puhkeavat puhumaan tunteistaan alkamalla esittää suosikkisävelmiään ”playbackina” eli liikuttaen huuliaan alkuperäislevytysten tahdissa.
Nokkosperhonen

Koko ja ulkonäkö

Nokkosperhonen on kirkasvärinen päiväperhonen, jonka siipien kärkiväli on vaihtelee 30–60 mm, mutta on tavallisesti 40–50 mm. Perhosen yläpinta on oranssinpunainen. Siiven etureunassa on rivi tummia täpliä, joiden välit ovat kirkkaankeltaiset, joskin talvehtimisen aikana keltainen väri haalistuu. Etusiiven takaosassa on mustakeltainen täplä ja keskellä siipeä on kaksi pientä tummaa täplää. Takasiiven tyvi on tumma. Sekä etu- että takasiipiä reunustaa tumma reuna, jossa on sinisiä täpliä. Siipien alapinnat ovat tyviosasta tummanruskeat, ulompaa vaaleanruskeat.

Levinneisyys ja lentoaika

Nokkosperhonen on levinnyt Suomessa koko maahan pohjoisinta Lappia myöten.
Laji on aikuistalvehtija. Talvehtineet perhoset lähtevät lentoon aivan ensimmäisten päiväperhosten joukossa jo maaliskuun lopulla ja lento jatkuu pitkälle kesäkuuhun. Uusi sukupolvi aloittaa lennon heinäkuussa perhosia voi tavata jopa lokakuulle.

Elinympäristö ja elintavat

Nokkosperhosta tapaa kaikkialla missä on sen toukille niiden tarvitsemaa ravintokasvia, nokkosta, ja paikallinen yleisyyskin riippuu nokkoskasvustojen määristä. Tämän takia se on yleisin kulttuuriympäristöissä. Nokkosperhonen on ollut pitkään eräs Suomen yleisimmistä päiväperhosista, mutta sillä oli 1990-luvulta 2000-luvun alkupuolelle voimakas kannan taantuma. Useilla paikoilla, varsinkin Etelä-Suomessa, neitoperhosia tavattiin tällöin huomattavasti nokkosperhosia enemmän. Lajin kanta on jälleen elpynyt lähes ennalleen.
Nokkosperhonen on tyypillinen kulttuuriympäristöjen perhonen, se elää pihapiireissä, puutarhoissa ja istutusten lähettyvillä. Keväällä talvehtineet naaraat munivat munat, jotka kesän aikana kehittyvät toukiksi, koteloituvat ja kuoriutuvat loppukesällä uuden sukupolven aikuisina. Aikuinen yksilö talvehtii usein vajoissa, ullakoilla, kellareissa, autotalleissa ja muissa ulkorakennuksissa.

Ravintokasvi

Nokkosperhosen toukat ovat monofageja ja ne syövät nokkosta (Urtica dioica), nuorina yhdyskunnittain. Aikuinen yksilö syö kukkien mettä, esimerkiksi pietaryrtin ja ohdakkeiden kukat vetävät niitä puoleensa. Nokkosperhoset saattavat myös syödä puiden mahlaa tai mädänneiden hedelmien käynyttä mehua.
Purtsen vasallilinna

Purtsen vasallilinna (vir. Purtse mõis, saks. Alt-Isenhof) on keskiaikainen linna Lüganusen kunnassa, Itä-Virumaan maakunnassa Virossa.
Linna mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1421. Se edustaa siirtymätyyliä gotiikasta renessanssiiin. Linnan muurien paksuus on 2,35 metriä. Linna oli muun muassa Fleming- ja Stackelberg-sukujen omistuksessa.
Toisen maailmansodan jälkeen se oli vain rapistuvia raunioita, kunnes linna vuosina 1987-1990 entistettiin; ylimpien kerrosten korjaukset tehtiin ilman tarkkoja tietoja, sillä säilyneitä osia tai entistämistä auttavia historiatietoja ei ollut. Nykyisin linna on konsertti-, juhla- ja ravintolatila.
Adder-luokka

Suunnittelu

Luokan alusten pituus oli 58,60-59,56 metriä ja niiden leveys oli 13,41 ja syväys 2,97 metriä. Niiden uppouma oli 1 555 tonnia paitsi Hr. Ms. Luipaardin 1 585 tonnia. Alusten miehistöksi tarvittiin 117 miestä.
Propulsiojärjestelmä oli suunniteltu tuottamaan 560-740 ihp:tä, mikä mahdollisti seitsemästä kahdeksaan solmun maksiminopeuden. Niiden varastoihin sopi 93 tonnia hiiltä. Suojana oli kyljissä 5,5 tuuman valurautapanssari ja torneissa 11-8 tuuman panssarointi.
Alusten aseistuksena oli aluksi kaksi Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman rihlattua tykkiä paitsi Luipaardilla, jolle asennettiin yksi yhdentoista tuuman 22 pituuskaliiperin tykki. Lopulta kaikkien lukuun ottamatta varhain tuhoutunutta Hr. Ms. Adderia aseistus oli yksi yksitoista tuumainen 22 pituuskaliiperin, kaksi yhden naulan ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä.
Heikki Vilenius

Heikki Vilenius on levymoguli, Propaganda-lehden perustaja ja päätoimittaja. Hän perusti kansainvälisesti tunnetuksi tulleen Propaganda records -yhtiön vuonna 1981. Yhtiön kuumin kärki oli hardcore-genren yhtyeitä, jotka keikkailevat yhä ympäri maailmaa.
1980-luvun alkupuoliskolla Vilenius toimitti Suomirock -nimistä sarjaa Yleisradion Ocsid -ohjelmissa Nuorten Radiolle.
Musiikkituottajana Vileniuksen pääasiallisina kohteina ovat olleet hardcore, punk ja rock -yhtyeet, mutta hän on myös kunnostautunut rhythm & blues -tuottajana.
Useassa ohjelmatoimistossa toimineella Vileniuksella on ollut artisteina mm. Pelle Miljoona, Ne Luumäet, Rauli Badding Somerjoki, Eeki Mantere ja Nuket -yhtye.