Max Wärn

Seuraura

Wärn on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän aloitti jääkiekon viisivuotiaana Calle Branderin kiekkokoulussa. Wärn voitti HIFK:ssa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2005. Dallas Stars varasi hänet viidennellä kierroksella 150. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Wärn nostettiin HIFK:n SM-liigarinkiin kaudeksi 2006–2007, joka jäi kuitenkin hyvin lyhyeksi loukkaantumisen takia. Hän pelasi A-nuorten runkosarjassa vain 13 ottelua, mutta toipui kevätkaudella ja oli kevään 2007 pudostuspeleissä HIFK:n paras pistemies tehoilla 4+6=10. Wärn voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun.
Kausi 2007–2008 oli Wärnin tulokaskausi SM-liigassa. Hän pelasi yhteensä 27 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja keräten kuusi jäähyminuuttia. Otteluistaan neljä Wärn pelasi lainalla Hämeenlinnan Pallokerhossa ennen maajoukkuetaukoa marras-joulukuun vaihteessa 2007. Hän pelasi kuitenkin ison osan kaudestaan myös Mestiksessä alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja Kiekko-Vantaassa sekä HIFK:n A-nuorissa.
Wärn murtautui HIFK:n kokoonpanoon kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi 51 runkosarjaottelua tehopistein 5+11=16. SM-liigauransa avausmaalin Wärn teki 22. tammikuuta 2009 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Wärn ei tehnyt syyskaudella kovin paljon tehopisteitä, mutta tulosta alkoi tulla kevätkaudella, kun hän pääsi pelaamaan HIFK:n ykkösketjussa Kim Hirschovitsin ja Ilkka Pikkaraisen rinnalla. Huhtikuussa 2009 Wärn teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Hän voitti Suomenmestaruuden keväällä 2011.
Huhtikuussa 2011 Wärn teki kaksivuotisen sopimuksen Pelicansin kanssa. Hän siirtyi joukkueeseen Wärniä HIFK:ssa valmentaneen Kari Jalosen vanavedessä hakemaan lisävastuuta. Jalonen siirtyi kuitenkin ennen kauden 2011–2012 alkua KHL:ään. Wärn pelasi kuitenkin Kai Suikkasen alaisuudessa pirteän syyskauden. Hän kuitenkin loukkaantui marraskuussa 2011 ja Wärn palasi kaukaloihin helmikuussa 2012. Kevätkaudella hänen tehonsa jäivät vähäiseksi ja Wärnin rooli pieneni kevätkaudella. Hänen rikkonainen kautensa pilasi lopulta läpimurron. Wärn onnistui maalinteossa syyskauden jälkeen ensimmäisen kerran vasta toisessa välieräottelussa 5. huhtikuuta 2012 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Wärn ei pelannut toista sopimuskauttaan Pelicansissa, vaan siirtyi suuremman roolin perässä kaksivuotisella sopimuksella JYPiin kaudeksi 2012–2013. Hän teki runkosarjassa 46 ottelussa vain 12 tehopistettä, mutta voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin kevään 2013 pudotuspeleissä tehoilla 4+4=8. Wärn voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2013–2014 hän rikkoi SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+21=35, joilla Wärn oli JYPin kolmanneksi paras pistemies. Hän pelasi vahvasti varsinkin syyskaudella, mutta Wärnin kevätkausi jäi kuitenkin tehottomammaksi ja hänen otteissaan näkyi myös yliyrittämistä. European Trophy -turnauksessa Wärn oli JYPin paras maalintekijä tehtyään alkulohkossa ja pudotuspeleissä yhteensä seitsemän osumaa. Turnaus päättyi mestaruuteen.
Kaudeksi 2014–2015 Wärn siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n laajennusjoukkue HK Sotšiin. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Roman Derljukin kanssa lukemalla +1. Toukokuussa 2015 Wärn teki Sotšin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2015–2016 jälkeen, maaliskuussa 2016 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin. Wärn siirtyi kaudeksi 2016–2017 KHL:n kiinalaisen laajennusjoukkue Kunlun Red Starin riveihin.
Wärn siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan HV71:een. Lokakuussa 2018 hän siirtyi loppukauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Wärnin kausi jäi kuitenkin loukkaantumisten vuoksi vain 25 ottelun mittaiseksi. Helmikuussa 2019 hänen kautensa todettiin päättyneeksi.

Muuta

Wärnin isoveli Jon on pelannut myös jääkiekkoa.