google/wiki40b huggingface dataset:
Vieques

Historia

Nimi Vieques on väännös tainonkielisestä sanasta bieque, joka tarkoittaa pientä maata. Viequesin saaren taino-intiaanit taipuivat Espanjan siirtomaahallinnon valtaan Puerto Ricon alkuperäisasukkaista viimeisinä. Espanjalaiset lähettivät saarelle rekikuntia kukistamaan tainojen kapinoita, mutta eivät koskaan perustaneet pysyviä sotilastukikohtia saarelle. Tästä syystä saaresta tulikin merirosvojen ja salakuljettajien tukikohta, jollaisena se säilyi aina 1800-lukuun saakka.
Vuonna 1811 Puerto Ricon kuvernööri Salvador Meléndez suoritutti useita sotilasoperaatioita saaren rikollisia vastaan, jotta se voitaisiin liittää kiinteäksi osaksi Puerto Ricoa. Vuonna 1832 saaren kuvernööriksi asetettiin ranskalainen Teófilo José Jaime María le Guillou. Saarta alettiin kehittää ja vuonna 1843 perustettiin saaren ensimmäinen kaupunki, Espanjan kuningatar Isabella II:n mukaan nimetty Isabel Segunda. Saarelle perustettiin myös suuria sokeriruokoplantaaseja ja niille työläisiksi tuotiin suuri joukko orjia etenkin brittien hallitsemilta Karibian saarilta.
Vieques liitettiin Yhdysvaltoihin muun Puerto Ricon yhteydessä Pariisin rauhan nojalla vuonna 1898. 1920- ja 1930-luvuilla sokerin maailmanmarkkinahinnat romahtivat ja suuri osa Viequesin asukkaista muutti muualle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivasto osti lähes kaksi kolmannesta saaresta ja sodan jälkeen saarta käytettiin pommien, ohjusten ja muiden aseiden testialueena. Saaren käyttö laivaston testialueena herätti protesteja Puerto Ricolla, jotka saivat kansainvälistä huomiota vasta vuonna 1999, kun paikallinen Viequesin asukas David Sanes sai surmansa tulialueella. Laivasto lopetti Viequesin käytön vuonna 2003, jättäen monet työttömiksi.

Väestö

Vuoden 2015 arvion mukaan saarella oli yhteensä 8 950 asukasta, eli hieman vähemmän kuin vuoden 2010 väestönlaskennassa, jolloin asukkaita oli 9 301. Saaren asukkaista 39,1 % elää köyhyysrajan alapuolella.
Vision Flot

Vision Flot (ven. ООО "Вижн Флот") on SFAT:n, River Trans Shippingin ja Nasdor Inc. yrityksen perustama Transpetro Volgan tapaista öljynkuljettamista jatkava yritys, jolla on merkittävä määrä Volgotankerin ohella jokilaivoja.
Vuonna 2005 yhtiö kuljetti öljyä 1 500 000 tonnia ja kauden 2006 tavoitteeksi otettiin 1 800 000 tonnia siten, että 1 500 000 tonnia yhteensä Samaran ja Syzranskin öljynjalostamoilta sekä 300 000 tonnia Nižkamskiin öljynjalostamolta.
Vuonna 2005 Vision Flot toimitti LUKoilin öljyjä ja vuonna 2006 asiakkaaksi tulee Rosneft.

Öljynkuljetukselle sopivaksi muunnetut kuivarahtialukset

Vision Flot muutti kuivarahtialuksia öljynkuljetukselle sopivaksi 2002-2003.

Kunnossapito

Kunnossapitoa varten SFAT sijoitti ZAO Volga-SFAT:n perustamiseen 2000, jossa palvelun tilaajana oli Transpetro Volga ja urakoitsijana Haka Moskova.
Pakanavuoren kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Maalaus sijaitsee noin 30 metriä Kymijoen itärannasta länsilounaaseen aukeavassa pystykalliossa, joka on 12 metrin korkeudella joen vedenpinnasta. Kallio kohoaa pystynä jyrkän rinteen yläpäässä. Ennen voimalaitoksen rakentamista kallio sijaitsi aivan kosken niskalla. Muuten vesistöolosuhteet olivat kivikaudella ilmeisesti pitkään samanlaiset kuin nykyäänkin, joten maalauskallio on aina ollut kauempana joenrannasta. Kallion näyvyys on ilmeisesti ollut merkittävä tekijä maalauspaikan valitsimiselle.
Rapakivikalliolle pääsee joenrannan venesatamaan johtavaa asvaltoitua tietä pitkin mäen juurelle, josta pitää kiivetä jyrkkää rinnettä ylös kalliolle. Kallio on rapakiveä ja kallistuu yläreunastaan hieman ulospäin. Tämä lippa suojaa maalauksia säältä.

Maalaus

Kallioseinämässä on usean neliömetrin alalla punaväriä. Maalausalue levittäytyy 4 metrin matkalle ja se voidaan jakaa neljään osaan. Vasemmalla sivustalla on kaksi aluetta, jossa on punavärivärjäymiä ilman sanottavia kuvioita. Toinen alue rajautuu halkeamien rajaamaan kolmioon, jossa on runsaasti punaväriä. Tässä osassa voi tunnistaa maalialueen alaosassa katkelmia ihmishahmoista, joiden jalat on taipuneet polvista koukkuun. Alueen keskellä erottuu leveitä punavärikaistoja, jotka peittävät mahdollisesti muut kuviot.
Toisen punavärialueen oikealla yläpuolella on kallion pinta värjäytynyt vaaleasta valumasta (piioksidi), joka saattaa osittain peittää punaväriä. Vaalean alueen halkaisee nauhamainen valumaton alue, josta kallion oma väri näkyy. Nauhan vasemmalla puolella on kaksi leveää punaista pystysuuntaista värikaistoja. Nauhan oikealla puolella erottuu 31 senttimetriä pitkä koukkupolvinen ihmishahmo. Sillä on pyöreä pää ja kädet on kohotettuina sivuille olkapäiden korkeudelle. Jalkojen väliin on vedetty viiva miehen sukupuolielimeksi. Jalkaterät osittavat vinosti alaspäin. Miehen oikealla puolella on vielä oikealle katsova eläin ja tämän alla eläinkuvion katkelma. Eläinkuvioita saattaa olla pari muutakin. Ihmishahmon vasemmalla puolella on nähty kämmenen painauma.

Ilkivaltaa

Keskeisen sijainnin takia maalaukset ovat olleet ilkivallan kohteina. Vuonna 1977 seinämään maalattiin nimikirjaimet ja vuosiluku. Nämä puhdistettiin vuonna 1980. Vuonna 2008 huomattiin, että maalauksen alla olevassa halkeamassa oli poltettu nuotiota, mikä noetti maalausta ja rapautti kallion pintaa. Vuonna 2010 todettiin taas ylimaalaus. Sinisellä värillä oli ihmiskuviota peitetty maalaamalla se yli samanlaisella kuviolla.
Keltasilmäpingviini

Koko ja ulkonäkö

Keltasilmäpingviinin nimi tulee keltaisesta värityksestä sen päässä. Aikuisten yksilöiden koko on noin 65 cm ja paino 5–6 kg. Laji on neljänneksi suurin pingviinilaji. Sukupuolet ovat lähes samannäköiset, tosin uroksella on hieman suurempi pää ja suuremmat jalat.

Levinneisyys

Keltasilmäpingviinejä voi tavata ainoastaan Uudessa-Seelannissa. Lajin populaation koko on arviolta 4 000 yksilöä ja se on luokiteltu uhanalaiseksi. Lajin kantaa uhkaavat nisäkäspedot ja rannikkoalueiden metsien vähentyminen.

Lisääntyminen

Keltasilmäpingviini pesii metsikössä tai pensaikossa. Laji suosii hieman syrjäistä paikkaa eikä tyypillisesti pesi näköetäisyydellä toisista pareista. Se valitsee pesäpaikkansa elokuussa ja normaalisti munii kaksi munaa syyskuussa. Hautomisaika kestää 39–51 päivää. Pari jakaa hautomisajat ja ne voivat vuorotellen olla muutaman päivän pesällä. Haudonta-ajan jälkeen laji valvoo vuorotellen poikasiaan, toisen hankkiessa ruokaa. Poikaset jättävät normaalisti pesän helmikuun puolivälissä ja ovat sen jälkeen täysin omillaan. Keltasilmäpingviinit munivat ensimmäisen kerran 3–4 vuoden iässä ja suosivat pitkäaikaisia kumppaneita. Laji voi elää jopa 24-vuotiaaksi.

Ravinto

Lajin ravintoa ovat useat kalalajit ja pienet mustekalat. Keltasilmäpingviini voi olla sukelluksissa jopa 3,5 minuuttia. Se voi sukeltaa jopa 160 metrin syvyyteen hankkimaan ravintoa.
Revä

Revä on kylä Kiikalassa Salossa. Kylä sijaitsee Kiikalan läntisessä osassa ja rajautuu lännessä Perttelin  Haalin, etelässä Kiikalan Rekijoen, idässä Kiikalan Kärkelän sekä pohjoisessa Kuusjoen Kanungin kyliin.

Luonto

Kylä rajoittuu etelässä Uskelanjoen sivujokeen Terttilänjokeen ja kylän pohjoisosissa sen takamaiden halki virtaa Uskelanjoen sivujoki Rekijoki, joiden molempien varsilla kylän alueelle ulottuu Rekijokilaakson Natura 2000 -suojelualue. Terttilänjoessa Revän kylän kohdalla on Revänkoski.

Historia

Asutushistoriallisesti Revä on osa Perttelin Haalin kylän ympärille muodostunutta Haalin jakokuntaa, jonka kylistä Haali ja Pitkäkoski ovat kuuluneet Pertteliin ja Kärkelä ja Revä Kiikalaan.
Jakokunnan kylistä sekä Perttelin Haalin ja Pitkäkosken että Kiikalan Kärkelän ja Revän kylät ovat olleet rälssimaata, joka on ollut aatelisten hallussa jo keskiajalta lähtien. 1500-luvulla Kärkelä ja Revä kuuluivat Haalin kylässä sijainneen Haalin kartanon kanssa Hornin suvulle, ja 1600-luvulla kylien talot olivat joko Haalin kartanon alaisia tai kuuluivat Haalin kartanon omistajasukujen muualla asuville jäsenille, jolloin kylien taloja viljelivät yleensä lampuodit. 
Vuosina 1729–1815 Kärkelän kylän kaksi taloa ja Revän yksi talo olivat Haalin kartanon lampuotitaloja, ja vuosina 1816–1831 Revä ja Kärkelä olivat Haalin kartanon ulkotiloina. Vuosina 1832–1880 Revää ja Kärkelää omisti Someron Jurvalan kartanon omistaja luutnantti Wilhelm Gadolin. 1900-luvulla Revän kantatila oli jälleen Haalin kartanon yhteydessä vuoteen 1953, jolloin kartano myi sen itsenäiseksi tilaksi. Vuosina 1913–1940 Haalin kartanolla oli Revänkoskessa sähkölaitos.
Star Lotulelei

Ura

Neljä vuotta Utahin yliopiston joukkueessa Utah Utesissa pelannut Lotulelei oli yksi vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden ykkösnimistä. Hänen osakkeitaan laski kuitenkin ennen tilaisuutta havaittu lievä sydänvika. 
Carolina Panthersin lopulta varattua Lotulelein ensimmäisen kierroksen 14. pelaajana, hänestä tuli ensimmäinen Utahin yliopiston ykköskierroksen varaus sitten vuoden 2005, jolloin pelinrakentaja Alex Smith valittiin koko tilaisuuden ensimmäisellä vuorolla.
Lotulelei pelasi Panthersissa viisi kautta. Vuonna 2018 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella Buffalo Billsiin.
Märt Israel

Märt Israel (s. 23. syyskuuta 1983 Karksi-Nuia) on virolainen kiekonheittäjä.
Göteborgin EM-kisoissa 2006 Israel karsiutui finaalista tuloksella 59,80. Seuraavana vuonna Osakan MM-kisoissa hän heitti 60,23 ja karsiutui. Samana vuonna hän sijoittui pronssille kesäuniversiadeissa. Pekingin olympialaisissa 2008 Israel heitti karsinnassa 61,98, mutta se ei riittänyt finaaliin. Myöskään Berliinin MM-kisoissa hän ei selviytynyt finaaliin, heitettyään 59,58. Ensimmäisen arvokisafinaalipaikkansa Israel saavutti Barcelonan EM-kisoissa 2010. Finaalissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 62,59 metriä.
Israel voitti kultaa Shenzhenin universiadeissa 2011 tuloksella 64,07. Daegun MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna neljäs tuloksella 65,20.
Israelin ennätys on 66,98 m, jonka hän heitti Chula Vistassa 12. toukokuuta 2011.
Friderich Martens

Friderich Martens (1635 - 1699) oli saksalainen lääkäri ja luonnontutkija.
Martens työskenteli lääkärinä ja puoskarina Hampurissa. Vuonna 1671 hän osallistui Huippuvuorille suuntautuneelle tutkimusretkelle. Kapteeni Pieter Pieterszoon van Frieslandin komennoessa seilannut valaanpyyntialus Jonas im Walfisch lähti Hampurista 22. heinökuuta ja palasi Elbelle 21. elokuuta. Martens teki tarkkoja muistiinpanoja ja julkaisi havaintonsa 1675 teoksessa Spitzbergische oder Grönländische Reise-Beschreibung, gethan im Jahre 1671. Teoksessa Martens raportoi niin säästä, merestä, kasveista ja eläimistä, täydennettynä monilla piirroksilla. Linnuista hän mainitsee jäälokin (Pagophila eburnea) ja pohjankiislan (Uria lomvia), jotka kuvattiin tieteelle vasta seuraavan vuosisadan jälkipuoliskolla.
Martensin teos käännettiin monille kielille ja se toimi arktisen eläimistön hakuteoksena lähes parin sadan vuoden ajan. Kansalliskirjastossa on teoksen hollanninkielinen alkuperäispainos vuodelta 1710.
Vuonna 1861 nimesi Adolf Erik Nordenskiöld Huippuvuorten Seitsensaarten (norj. Sjuøyane) saaristossa sijaitsevan saaren Martensøyaksi, Friderich Martensin kunniaksi.
National Airlinesin lento 102

Lento

Lento lähti kello 15:26. Koneessa oli 94 119 kg lastia, mukaan lukien viisi sotilasajoneuvoa, joista kaksi painoi 12 tonnia ja kolme 18 tonnia. Pian nousun jälkeen jälkimmäinen sotilasajoneuvo irtosi köysistä ja lähti liikkumaan taaksepäin. Ajoneuvo murskasi paineseinän, mennen siitä läpi ja tuhoten samalla vertikaalisen ohjausjärjestelmän sekä hydrauliikan, jolloin miehistö alkoi menettää hallinnan. Ajoneuvo sulki myös lentoarvotallentimen ja ohjaamon ääninauhurin. Koneen nokka nousi koko ajan ylemmäs, kunnes se alkoi sakata ja kallistua oikealle. Kone tuli takaisin oikein päin ja tämän jälkeen törmäsi maahan. Nimetön henkilö kuvasi onnettomuuden. Kukaan ei loukkaantunut maassa.

Video

https://www.youtube.com/watch?v=dLAvN4IUzoI

Onnettomuuden syyt

Sotilasajoneuvon irtoamisen aiheutti huono asento kiinnityksessä. Köydet olivat noin 45° kulmassa, joka sai köydet katkeamaan helpommin. Oikea asento olisi ollut lähelle 0 astetta.
Vajaa luku

Vajaa luku tai köyhä luku on positiivinen kokonaisluku, jonka itseään pienempien tekijöiden summa on pienempi kuin luku itse.
Esimerkiksi 21 on vajaa luku, koska 1 + 3 + 7 = 11 < 21. Ensimmäisiä vajaita lukuja ovat 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 21, 22, 23 ja 25. Kaikki alkuluvut, niiden potenssit ja vajaiden ja täydellisten lukujen itseään pienemmät tekijät ovat vajaita lukuja. Positiiviset kokonaisluvut, jotka eivät ole vajaita, ovat joko täydellisiä tai runsaita.
Carlos Berlocq

Tennisura

Ensimmäisen ATP-tason ottelunsa kaksinpelissä Berlocq voitti Miamin Masters-turnauksessa maaliskuussa 2006, jossa hän voitti avauskierroksella Donald Youngin puhtaasti 6–0, 6–0. Toisella kierroksella hän puolestaan hävisi James Blakea vastaan 0–6, 0–6. Heinäkuussa hän selviytyi puolivälieriin Sopotin ATP-turnauksessa, jossa hän voitti Philipp Kohlschreiberin ja Lukáš Dlouhýn. Puolivälierissä hän hävisi Nikolai Davydenkolle. Toisen puolivälieräpaikkansa urallaan hän saavutti Viña del Marin turnauksessa vuonna 2007, jossa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Gastón Gaudion. Puolivälierissä hän hävisi Martín Vassallo Argüellolle. Berlocq voitti ensimmäisen ottelunsa Grand Slam -turnauksessa, kun hän päihitti Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Julien Benneteaun. Toisella kierroksella hän hävisi Potito Staracelle. Kesäkuussa hän saavutti uransa toistaiseksi suurimman voiton, kun hän voitti maailmanlistan sijalla 18 olleen Juan Carlos Ferreron.
Nelinpelissä Berlocq pääsi ensimmäisen kerran ATP-turnauksen loppuotteluun Umagin turnauksessa Fabio Fogninin parina. Hän saavutti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa vuonna 2010, kun hän voitti Eduardo Schwankin kanssa Stuttgartin turnauksen. Vuonna 2011 hän pääsi välieriin Rooman Mastersissa Jarkko Niemisen kanssa ja loppuotteluun Moskovan turnauksessa David Marreron kanssa.
XFS (tiedostojärjestelmä)

XFS on Silicon Graphicsin (SGI) kehittämä tiedostojärjestelmä. Tiedostojärjestelmä julkaistiin vuonna 1994 IRIX-käyttöjärjestelmän versiossa 5.3 ja oli tuotannossa useita vuosia ennen sen liittämistä Linuxin ytimeen.
Tiedostojärjestelmä on skaalautuva, suunniteltu suurelle suorituskyvylle ja tukee suuria tiedostojärjestelmiä (16 eksatavuun asti, 2⁶⁴ tavua) sekä suuria tiedostoja (8 eksatavuun asti, 2⁶³-1 tavua).
Ennen XFS-järjestelmää SGI:llä oli käytössä Extent File System (EFS).
Tiedostojärjestelmä käyttää B-puu -rakennetta tietojen tallentamiseen, joka sallii vierekkäisten tietojen etsimisen copy-on-write (CoW) toimintoa varten. Tiedostojärjestelmä käyttää journalointia.
Holly Dignard

Ura

Dignard opiskeli aluksi musiikkia ennen kuin vaihtoi opiskelun näyttelemiseen. Hän opiskeli teatteria Vancouverin elokuvakoulussa Dalhousien yliopistolla, josta hän valmistui vuonna 1999.
Valmistumisensa jälkeen Dignard aloitti näyttelemisen televisiosarjoissa Call of the Wild ja Äärirajoilla. Seuraavana vuonna hän teki ensimmäiset elokuvaroolinsa elokuvissa Seeking Winonas ja Voyage of the Unicorn. Sittemmin Dignard on esiintynyt vierailevissa rooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa sivurooleissa. Hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Tähtiportti, Stargate: Atlantis, Taisteluplaneetta Galactica, Kyle XY, Eureka ja Supernatural. Dignardilla oli myös päärooli kanadalaisessa draamasarjassa Whistler. Elokuvissa hän on esiintynyt muun muassa Jack Colemanin tähdittämässä Polar Stormissa, Steven Seagalin Kill Switchissä ja Heather Locklearin He Loves Messä.
Hän tekee myös vapaaehtoistyötä Ugandassa.
HMS Lennox (J276)

Palvelus

Alus romutettiin 1961 Gatesheadissä.
Severus Konkola nuorempi

Severus Konkola nuorempi (2. joulukuuta 1857 Jämsä – 10. kesäkuuta 1898 Jämsä) oli liikemies, valtiopäivämies, kunnallinen vaikuttaja ja kulttuurin suosija.
Konkolan vanhemmat oliva Severus Konkola vanhempi ja Susanna Gustava Hägglin. Hänestä tuli jo nuorena Vitikkalan säterirusthollitilan isäntä. Yhdessä isänsä kanssa hän perusti vuonna 1888 Vitikkalan Höyrysahan. Konkola jatkoi isänsä aloittamaa Päijänteen höyrylaivaliikennettä ja hankki tätä silmällä pitäen Rapalan kartanon vuonna 1898.
25-vuotiaana Konkolasta tuli kunnallislautakunnan jäsen ja vuonna 1885 hänet valittiin kuntakokouksen esimieheksi, jota virkaa hän hoiti aina kuolemaansa saakka. Vuosien 1891 ja 1894 valtiopäivillä hänet valittiin Jämsän tuomiokunnan edustajaksi talonpoikaissäätyyn. Valtiopäivillä hän mm. teki rautatieasioita, kansanvalistusta ja väkijuomien kieltoa koskevia aloitteita yksin tai muiden kanssa. Hän perusti Jämsään raittiusseuran ja laulukuoroja, joita itse johti.
Myös Konkolan veli Anton Konkola oli liikemies. Hän perusti Jämsään Kansallis-Osake-Pankin konttorin. Anton Konkolan lanko, paperin myyntiagentti Rudolf Walden, avioitui Severus Konkola nuoremman tyttären Annin kanssa.
Konkola oli vuodesta 1880 naimisissa Hilma Olivia Konkolan (o.s. Hinkkala, k. 1914) kanssa. Heidän poikansa Severus Konkola oli tunnettu jääkäri ja oopperalaulaja.
Porgy ja Bess

Porgy ja Bess (engl. Porgy and Bess) on yhdysvaltalaisen George Gershwinin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen libreton ovat kirjoittaneet Ira Gershwin sekä Du Bose Heyward, jonka romaaniin Porgy ja samannimiseen näytelmään tarina perustuu. Ooppera sai ensi-iltansa 10. lokakuuta 1935 New Yorkissa. Kriitikot arvostelivat sitä liian musikaalimaiseksi, ja vaikka yleisö pitikin yksittäisistä numeroista, teos poistui pian ohjelmistosta. Suurempaan suosioon Porgy ja Bess nousi vasta Gershwinin kuoleman jälkeen. 
Oopperassa Gershwin pyrkii yhdistelemään perinteistä eurooppalaista orkesterimusiikkia amerikkalaiseen jazz- ja kansanmusiikkiin.
Oopperan tunnetuin sävelmä lienee ”Summertime”, jonka musta äiti laulaa alussa kehtolauluna lapselleen. Tapahtumien näyttämönä toimii Charlestonin Catfish Row.
Tarinan pahan miehen, kokaiinikauppias Sportin’ Lifen roolihahmo kirjoitettiin alun perin laulaja Cab Callowayn persoonallisuutta mallina käyttäen, joskaan hän ei tätä roolia esittänyt.
Oopperan omintakeinen erityispiirre oli se, että se oli kirjoitettu ja sovitettu mustia esittäjiä ajatellen, koska tapahtumat sijoittuvat Charlestonin mustien slummikortteliin. Jopa poliisit, joita tarinassa vilahtaa pariin otteeseen, ovat mustia. Tekijöiden nimenomainen toivomus oli, että teosta saisivat esittää ainoastaan mustat laulajat. Tämä on johtanut kiistoihin tekijänoikeuksien haltijoiden ja eurooppalaisten oopperatalojen välillä, viimeksi Budapestissa.
Dylan McDermott

Ura

Hänen kuuluisin roolinsa on Bobby Donnellin rooli lakisarjassa Oikeus ja kohtuus. Dylan McDermott on sen lisäksi näytellyt runsaasti myös elokuvissa kuten Julia Robertsin tähdittämässä elokuvassa Teräskukat (1989), Clint Eastwoodin tähdittämässä elokuvassa Tulilinjalla (1993), Joulu Manhanttanilla (1994), Neve Campbellin ja Matthew Perryn tähdittämässä elokuvassa Tango kolmelle (1999), Texas Rangers (2001), Pahan sanansaattajat (2007) ja Olympos on valloitettu (2013).

Yksityiselämä

McDermott avioitui näyttelijä Shiva Rosen kanssa vuonna 1995. Heillä on kaksi tytärtä Colette (s. 1996) ja Charlotte Rose (s. 2005). Pari ilmoitti asumuserostaan syyskuussa 2007. Dylan on seurustellut aikaisemmin myös Julia Robertsin kanssa. People-lehti valitsi Dylanin vuonna 1998 yhdeksi maailman kauneimmista ihmisistä.
Apuraha

Apuraha on taloudellinen tuki tai palkinto tieteelliselle tutkimukselle tai kulttuuriselle toiminnalle. Myös huippu-urheilijoille myönnetään apurahoja. Suomessa apurahoja myöntävät pääasiassa säätiöt, kunnat ja opetusministeriö. Apurahan myöntämisen kriteerit riippuvat myöntäjän apurahalle asettamista tavoitteista. Niillä tuetaan esimerkiksi alallaan ansioitunutta jatko-opiskelijaa tai tutkijaa työssään tavoitteena suomalaisen tieteen edistäminen.
Valtion taiteilija-apurahan suuruus oli 1.2.2016 alkaen 1.2.2016 alkaen 1 692,45 euroa kuukaudessa.

Taiteen tuki

Apuraha on yleisnimitys monenlaiselle taloudelliselle tuelle. Esimerkiksi Taiteen edistämiskeskus myöntää valtion 0,5–5-vuotisia taiteilija-apurahoja sekä kohdeapurahoja ja eri taidetoimikunnat jakavat muun muassa produktioavustuksia, matka-avustuksia ja laatutukia. Vuonna 2007 Taiteen keskustoimikunta myönsi tukea taiteelliseen työskentelyyn taiteilijoille, projekteihin taiteilijoille, työryhmille ja yhteisöille, sekä muille yhteisöille tukea yhteensä 20,4 miljoonaa euroa. Noin neljä prosenttia aktiivisista taiteilijoista saa kerrallaan valtion myöntämiä taiteilija-apurahoja.
Kalevi Kivistö ajoi läpi viisitoistavuotisten taiteilija-apurahojen järjestelmän, mutta Tytti Isohookana-Asunmaa korvasi ne viisivuotisilla ollessaan opetusministerinä.

Apurahoista päättäminen

Apurahoista ja avustuksista päättävät niitä myöntävien tahojen asiantuntijat. Taiteen edistämiskeskuksessa, valtion taidetoimikunnissa ja alueellisissa taidetoimikunnissa päätöksentekoelinten jäsenet ovat eri taiteenalojen ammattilaisia ja muita asiantuntijoita. Päätökset perustuvat vertaisarviointiin hakemusten taiteellisen laadun perusteella.

Suomalainen tieteen rahoitus

Suomessa on lukuisia tieteenalojen apurahoja jakavia säätiöitä.

Työskentely apurahalla

Apurahalla työskentely on määräaikaista, jolloin kyse ei ole työsuhteesta. Apurahalla työskentelevä hankkii itse MYEL-eläkevakuutuksensa Melasta ja maksaa MYEL-maksun. Vakuutusta on haettava kolmen kuukauden kuluessa apurahan alkamisesta. 
Apurahansaajien, joille on myönnetty Suomesta taiteelliseen tai tieteelliseen toimintaan tarkoitettu apuraha on otettava MYEL-vakuutus. Vakuutusvelvollisuus koskee lain mukaan niitä Suomen sosiaaliturvan piiriin kuuluvia apurahansaajia, jotka ovat saaneet Suomesta myönnetyn työskentelyapurahan vuonna 2009 tai sen jälkeen. Vakuutusvelvollisuuden piirissä olevan apurahan tulee olla tarkoitettu vähintään neljän kuukauden taiteelliseen tai tieteelliseen työskentelyyn Suomessa ja määrältään sen on oltava vähintään 1 259,53 euroa, mikä vastaa vuosiansiona 3 778,59 euroa vuoden 2016 tasossa. Vakuutusvelvollisuus koskee sekä henkilökohtaisen apurahan saaneita, että työryhmässä apurahalla työskenteleviä.
Lassijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,7 metriä mpy.