Uusiutuva energia Suomessa

Tavoite

Euroopan unionissa vuonna 1998 sovittu jako kasvihuonekaasujen vähennykseksi (milj. t CO₂-ekvivalenttia) (EU15) Kioton sopimuksen täyttämiseksi oli Suomelle saavuttaa vuoden 1990 vuosittainen päästötaso vuosien 2008 – 2012 aikana. EU:n komission ehdotuksen mukaan Suomen uusiutuvan energian osuuden tulisi kasvaa 28,5 %:sta 38 %:iin vuoteen 2020 mennessä ja Suomen tulisi vähentää kasvihuonekaasuja 16 %.
Vuodesta 2006 Suomen uusiutuvan energian tavoite sähkönkulutuksesta on 31,5 % vuodesta 1997 vuoteen 2010 mennessä. Vuonna 2005 lopputavoite oli vielä 35 %. Esimerkiksi Saksan uusi tavoite on lisätä uusiutuvaa energiaa keskimäärin 1,5 % sähköstä vuodessa vuoteen 2020 asti. 1,5 % Suomen sähköstä olisi 1350 GWh/v. Kun tuulivoiman käyttöä edistetään maataloudessa ja yksityistalouksissa, kuten Tanskassa, sähkön siirtotappiot vähenevät.

Sähkönkulutus

Suomessa UE sähköstä ilman vettä ei ole merkittävästi kasvunut vuosina 1990-2009. 15 vuoden (1995-2009) keskiarvo UE % ilman vettä oli 10,9 % ja veden kanssa 28,4 %. Vuonna 2008 UE sähköstä oli korkea perustuen poikkeukselliseen vesivuoteen. Vuoden 2008 vesivoima ylitti 15 vuoden keskiarvon 26 % (ka. 1995-2009: 13,4 TWh). Vesivoiman tavanomainen vaihteluväli on ollut 10-15 TWh. EU:n uusiutuvan energian velvoitteessa loppuenergiasta käytetään vesivoiman 15 vuoden keskiarvoa. Vaikka uusiutuvan energian osuus sähköstä %-ina ei ole kasvanut vuodesta 1990, uusiutumattomien energialähteiden ja tuonnin sähkö kasvoi 30 % eli 14 TWh välillä 1990-2009.
Vuonna 2005 Suomi käytti ennätyksellisen paljon vesivoimaa ja samalla fossiilisen sähkön tuotanto laski. Energiantuotannon kasvihuonekaasupäästöt laskivat 33 % verrattuna edellisvuoden tilanteeseen. Se ei johtunut päästövähennystoimista, vaan pääasiassa hyvästä vesivuodesta ja vähentyneestä energiankulutuksesta metsäteollisuuden työmarkkinakiistan vuoksi.
Uusiutuvaa sähköenergiaa tuotettiin Suomessa yhteensä v. 2006 2,7 TWh eli 24 % sähkön kulutuksesta. Taulukossa turvetta ei ole laskettu uusiutuvaksi energiaksi perustuen IPCC:n kantaan. Suomen sähkönkulutus kasvoi vuosien 1995 ja 2007 välillä 16 698 GWh  eli enemmän kuin maan koko vesivoiman sähkömäärä. Kasvu vuosina 1990-2007 45 % ja 1995-2005 23 %. Vesi-, tuuli- ja aurinkosähköä ei ole lisätty merkittävästi vuodesta 1990. Sähkön tuonti  v. 2006 (2005) oli 13% (21 %) sähkönkulutuksesta. Uusiutuvien energiamuotojen osuudet sähköstä olivat v. 2006 (2005): vesi 52 % (60 %), metsät. jäteliemi 27 % (22 %), muut puupolttoaineet 19 % (16 %), tuuli 0,7 % (0,7 %) ja muut uusiutuvat 1 % (1 %). Vesisähkön vuotuinen määrää vaihtelee vuosittain sademäärien mukaan. Saksan sähkönkulutuksen kasvu v. 1990-2005 oli 11 % ja v. 1995-2005 oli 12 %. Saksan sähkönkulutus v. 2006 oli 616 TWh, josta uusiutuvaa energiaa 73 TWh ja tuulivoimaa 30 TWh.

Energiankulutus

Tilastokeskuksen tilastoinnin mukaan vuonna 2008 vesivoimaa käytettiin 4,2 TWh vuosien 1990-2007 keskiarvoa enemmän ja 7,3 TWh enemmän kuin vuonna 2003.
Vuonna 2007 uusiutuvan energian osuus energiankulutuksesta oli 24,7 % ja kulutus 411 342 GWh. Uusiutuvan energian osuus oli jo vuonna 1990 puu- ja vesivoiman ansiosta 18,2 % kokonaisenergian kulutuksesta. Uusiutuvan energian osuus v. 1990-2000  kasvoi 6,5 % (32 763 GWh), jonka jälkeen se on ollut noin 24,5 % energiankulutuksesta vuosina 2000-2007. Vuosina 1990-2006 UE kasvoi 43 570 GWh ja samana aikana uusiutumattoman energian kulutus kasvoi 53 710 GWh. Uusiutumattoman energian kulutuksen suuri kasvu osoittaa energiansäästön ja kulutuksen kasvun rajoittamisen olennaisuuden.

Puu

Puun polton osuus oli miltei vakio noin 20 % energiankulutuksesta vuosina 2000-2006. Puupoltto on 82-86 % Suomen uusiutuvasta kokonaisenergiasta riippuen vesivoiman määrästä.  Vuonna 2006 puunkäytöstä oli 48 % metsäteollisuuden jäteliemiä, 35 % teollisuuden puunkäyttöä ja 17 % puun pienpolttoa. Paperiteollisuudessa jätteenä syntyvän mustalipeän poltolla soodakattilassa voidaan tuottaa selluprosessin ja merkittävä osa paperinvalmistuksen tarvitsemasta lämmöstä. EU ja IPCC luokittelevat turpeen fossiiliseksi polttoaineeksi.
Puun käyttö kokonaisenergiasta oli 15 % v. 1990 ja 20,7 % v. 2006, josta 17,4 % teollisuudessa ja 3,3 % pienpoltossa. Vuonna 2006 puunkäyttö sisälsi jäteliemen 53TWh, teollisuuden puutähteet 29 TWh ja puun pienpolton  13 TWh.  Puun pienpoltto oli lähes vakio 1997-2006. Vuosina 1990-1998 jäteliemen energiakäyttö kasvoi 13 TWh ja v. 1998-2006 se oli melko vakio. Teollisuuden puutähteiden käyttö kasvoi kahtena hyppäyksenä vuosina 1994 ja 1999. Suomen energiakeskustelussa vuonna 2008 teollisuus on valittanut puupulaa ja valtion energiapolitiikka on perustunut puun energiakäytön lisäämiseen. Puupula ei kuitenkaan ole toteutunut vuoteen 2013 mennessä, jos tilannetta katsotaan tilastojen valossa.
Kolmannes pienhiukkaskuolemista Suomessa johtuu puun poltosta saunoissa ja takoissa. Pienhiukkaset aiheuttavat 50 - 80 % ympäristön terveysriskeistä ja tappavat joka vuosi 2 000 suomalaista ja 400 000 eurooppalaista. Pääkaupunkiseudulla puun pienpoltto tuottaa 40 % pienhiukkasista joulu-helmikuussa ja 20 % syys-lokakuussa, pientaloalueilla enemmän (2008). 2000-luvun aikana puun pienpoltto on lisääntynyt lähes 50 prosentilla.