google/wiki40b huggingface dataset:
Laituri (Georgia)

Laituri (georg. ლაითური) on kaupunkityyppinen taajama (daba) Georgian Gurian alueella Ozurgetin piirikunnassa. Se sijaitsee Tšolokhi- ja Natanebi-jokien varrella. Taajamasta on matkaa Ozurgetin kaupunkiin 14 kilometriä ja lähimmälle rautatieasemalle viisi kilometriä.

Ilmasto

80 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevassa kaupungissa kesät ovat kostean subptrooppisen ilmaston seurauksena kuumia ja talvet leutoja. Ilman keskilämpötila on vuodessa 13,6 °C, tammikuussa 4,9 °C ja heinäkuussa 21,7 °C; kaikkien aikojen alin mitattu lämpötila –16 °C ja korkein 40 °C. Vuotuinen sadanta on 2330 mm.

Etymologia

Kaupungin nimen alkuperästä on kaksi versiota. Legendan mukaan nimi olisi annettu Venäjän hallitsijan luona vierailleiden, Laitin alueella asuneiden dukoborien mukaan.
Professori Juri Sikharulidzen teorian mukaan taas nimi liittyisi seudulla maata omistaneeseen Aznauri Laitadze -nimiseen henkilöön.

Historia

Kun ensimmäiset asukkaat muuttivat nykyisen Laiturin alueelle vuonna 1911, seutu oli kulkukelvotonta umpimetsää. Alueelle muuttaneet sadat dukoborit, jotka olivat saaneet lainaa maata ja taloja varten, perustivat kaksi yhteisöä: Uspenskojen ja Voznesenskojen. He ryhtyivät viljelemään maissia, riisiä, perunaa ja muita kasveja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Venäjän hallitus päätti evakuoida kylät ja siirtää niiden asukkaat Krimille. Dukoborit lähtivät Potin satamasta kohti Krimiä, mutta jo Novorossiskissa vihollinen upotti heitä kuljettaneen aluksen. Alue oli ottomaanivaltakunnan miehittämänä huhtikuusta kesäkuuhun 1918.
1940-luvulla alueen väkiluku ylitti 1000 henkilön rajan. Vuonna 1953 Laiturille myönnettiin kaupunkimaisen taajaman oikeudet.
Vuonna 1997 Laiturin huomattavan suuri valtiollinen teeviljelmä myytiin yksityiseen omistukseen. Vuonna 2007 alettiin paikkakunnalle rakentaa vankilaa, mutta hanke on varojen puutteessa yhä kesken. Vuodesta 2012 on alueella viljelty laajamittaisesti mustikoita; puolukkaa tuotetaan ulkomaankauppaan.

Laiturin kirkko

Laiturin kirkko on paikallisen kulttuuriperinnön monumentti. Se on arkkitehtuuriltaan myöhäiskeskiaikaiseksi poikkeuksellinen. Samantyyppistä rakennetta ei muualla Georgiassa esiinny kuin myöhäiseltä pakanuuden ajalta ja varhaiskristillisyyden ajalta peräisin olevissa temppeleissä.
Halkaisijaltaan viisimetrinen kirkko on muodoltaan pyöreä; sisäänkäynti on lännestä. Idän puolella on kolme kaarevaa peiliä, pohjoisessa ja etelässä yksi kummassakin. Ovet ja ikkunat on koristettu basalttikivellä.
Peruna myöhäiskeskiajalta kirkossa on säilynyt maalaus, jonka ympärille on kirjoitettu otteita Apostolien tekojen kirjasta.
Boris Nordmann

Bernhard (Boris) Nordmann (29. elokuuta 1808 Ruotsinsalmen merilinnoitus – 25. / 28. kesäkuuta 1877 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan laivastossa palvellut upseeri ja luotsipäällikkö, joka yleni amiraalin arvoon saakka.
Nordmannin isä oli everstiluutnantti David Anton Nordmann (1769-1827) ja äiti Maria Katarina Giösling (1779-1839). Hänet otettiin oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun syyskuussa 1821 ja hänet ylennettiin gardemariniksi vuonna 1822. Hänet ylennettiin midshipmaniksi vuonna 1826 ja hän palveli sitten Venäjän laivastossa 3. meriekipaasissa, ollen mukana muun muassa Navarinon taistelussa vuonna 1827. Vuonna 1830 Nordmann määrättiin 1. Suomen meriekipaasin 4. komppanian päälliköksi, ja hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1831.
Nordmann toimi vuoteen 1837 saakka eri tehtävissä 1. Suomen meriekipaasissa, kunnes hänet komennettiin sotaministeriön höyrylaiva Otvasnostjin päälliköksi. Vuonna 1838 hänet komennettiin palvelemaan höyrylaiva Alexandrialla, mistä hän siirtyi höyrylaiva Nevkan päälliköksi. Vuonna 1839 hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi, ja vuodet 1839-1853 hän toimi Venäjän laivaston pääesikunnan päällikön amiraali Aleksandr Sergejevitš Menšikovin adjutanttina. 
Vuodesta 1846 alkaen Nordmann toimi Suomen luotsilaitoksen järjestämistä varten perustetussa komiteassa. Vuonna 1846 hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi ja vuonna 1848 1. luokan kapteeniksi, ja vuonna 1853 hänestä tuli Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksen ylitirehtööri. Hän toimi tehtävässä yhteensä 20 vuotta, minä aikana hänen johdollaan rakennettiin useita majakoita ja loistoja Suomen suuriruhtinaskunnan aluevesille. Tämä tehtävän ohella hän toimi myös itäisen ja läntisen tykkivenelaivaston reservin päällikkönä sekä soutulaivaston 1. ja 2. prikaatin päällikkönä Itämaisen sodan aikana vuosina 1854-55.
Nordmann ylennettiin kontra-amiraaliksi 7. syyskuuta 1856, ja vuonna 1858 hänet aateloitiin veljensä Fredrik Nordmannin kanssa. Hän otti osaa valtiopäiville vuonna 1863. 13. tammikuuta 1866 hänet ylennettiin vara-amiraaliksi, ja vuonna 1874  hänet siirrettiin työskentelemään Venäjän keisarikunnan meriministeriöön. Hänet ylennettiin amiraaliksi 10. maaliskuuta 1876.
Nordmann julkaisi muistelmansa Några minnen och utkast af Boris Nordmann vuonna 1870. Nordmannin puoliso vuodesta 1857 oli eversti Ehlertin leski Maria Arbusova (k. 1898). He saivat neljä lasta.
Enola Gay (kappale)

Sanat

Kappaleen sanojen tarkoituksena on saada kuuntelija miettimään, oliko atomipommin käyttö Japania vastaan toisen maailmansodan lopussa tarpeen. Sanoissa tulee vahvasti esiin kolme eri käsitettä: Enola Gay, joka on B-29 Superfortress-pommikone, joka pudotti atomipommin; Little Boy oli pudotetun atomipommin kutsumanimi ja kellonaika 8:15, jolloin atomipommi räjähti Hiroshiman yllä. Pommin räjähdyksen seurauksena monet kellot pysähtyivät, jolloin voitiin puhua "ajasta joka on aina ollut" ("And that's the time that's always been").
Josetxo

Seurajoukkueura

Josetxo on kotikaupunkinsa Osasunan kasvatti. Lukuun ottamatta puolen kauden pituista lainasopimusta kaudella 1999–2000 Eibariin hän on edustanut koko uransa ajan kasvattajaseuraansa. Ensimmäisen ottelunsa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän pelasi 1. joulukuuta 2001 Real Madridia vastaan.
Josetxo pelasi kaudella 2005–2006 yhteensä 29 ottelua, kun joukkue sijoittui sarjassa neljänneksi ja pääsi näin karsimaan paikasta Mestarien liigaan. Osasuna ei selviytynyt jatkoon kolmannelta karsintakierroksella tiputtuaan vierasmaalisäännöllä saksalaiselle Hamburgille. Joukkue pääsi kuitenkin UEFA Cupiin ja selviytyi lopulta aina neljän parhaan joukkoon asti. Josetxo pelasi kilpailussa yhdeksän ottelua. Joulukuussa 2006 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen pamplonalaisseuran kanssa.
Rein (suku)

Suvun jäseniä

Aateliseen sukuhaaraan kuuluvien nimet on kursivoitu.
Valuuttamerkki

Valuuttamerkki on joissakin valuutoissa käytetty graafinen symboli, jota käytetään lyhenteenä valuutasta. Kansainvälisesti valuutoista käytetään standardin ISO 4217 mukaisia valuuttatunnuksia, mutta paikallisesti useimmiten valuuttamerkkiä.
¤-merkki on yleinen valuuttamerkki, jota voidaan käyttää silloin, kun varsinaista valuuttamerkkiä (esimerkiksi $, £ tai €) ei ole käytettävissä. Rahamäärää kirjoitettaessa merkin paikka vaihtelee valuutan mukaan. Monissa maissa, kuten Yhdysvalloissa ja Britanniassa, merkki sijoitetaan ennen summaa. Myös rahamäärän jälkeen sijoitettu merkki on yleinen, ja tällainen käytäntö on käytössä muun muassa Suomessa. Myös rahasumman keskelle eli desimaalipilkun paikalle sijoitettu merkki on mahdollinen. Tällainen käytäntö oli ennen euron käyttöönottoa Ranskassa ja Portugalissa.
Blue Whale Challenge

Blue Whale Challenge on Venäjältä lähtöisin oleva nettipeli. Pelissä on 50 erilaista haastetta, jotka tulee suorittaa 50 päivän aikana. Viimeisessä haasteessa pelaajan tulee yrittää itsemurhaa. Tästä syystä peliä kutsutaan myös itsemurhapeliksi.
Blue Whale -nimen sanotaan juontavan juurensa valaisiin, jotka ajautuvat rannalle. Toisaalla nimen väitetään juontavan venäläisen rock-bändi Lumenin kappaleeseen Гореть.

Pelaaminen

Kun pelaaja on hyväksytty ryhmään, hän saa itselleen oman ohjaajan, joka antaa hänelle päivittäin tehtävän. Tehtävät saattavat alussa olla harmittomia, kuten musiikin kuuntelua, kauhuelokuvan katsomista tai heräämistä outoihin aikoihin. Myöhemmin pelaajalle annetaan tehtäviä, joissa hänen tulee vahingoittaa itseään esim. viiltelemällä. Tehtävät sisältävät myös uhkarohkeita temppuja joilla pelaaja saattaa itsensä vaaraan. Ensimmäinen tehtävänanto on yleensä kello 4.20. Tästä syystä peliä kutsutaan myös nimellä ”Wake Me Up At 4:20am” (Herätä Minut klo 4:20). Pelillä on myös muita nimiä kuten ”A Silent House” (Hiljainen Talo) ja ”A Sea Of Whales” (Valaiden Meri).
Pelin valvojat etsivät pelaajat venäläiseltä suositulta internet-sivustolta, VK:lta, joka on erittäin suosittu Itä-Euroopan maissa. Sivustolla toimii erilaisia ryhmiä ja pelaajien etsinnät ovat keskittyneet itsemurhaa ihannoiviin yms. keskittyviin ryhmiin. Kuolemantapausten johdosta Venäjä on sulkenut useita itsemurhaan kannustavia yms. ryhmiä VK:ssa. Suomen poliisi on vahvistanut peliryhmien olemassaolon, mutta jotkut tahot (esim. Snopes) ovat kyseenalaistaneet niiden yhteyden kuolemantapauksiin.

Pidätyksiä

Marraskuussa 2016 Pietarin poliisi pidätti venäläisen miehen, psykologian opiskelija Philipp Budeikinin 21, tunnettu netissä myös nimellä ”Filipp the Fox” syytettynä ainakin 16 teinitytön itsemurhaan yllyttämisestä. Budeikinin epäillään jakaneen VK:ssa toimineissa kahdeksassa suljetussa itsemurha-ryhmässä nuorille ohjeita itsensä vahingoittamiseen. Epäiltynä samaisessa tapauksessa on ollut Budeikinin lisäksi 10 muuta henkilöä jotka ovat toimineet ryhmien valvojina. Osa valvojista on todistanut myös Budekinia vastaan.
Vuonna 2017 pidätettiin Moskovassa Venäjältä kotoisin oleva postimies Ilya Sidorov 26. Sidorov on myöntänyt järjestäneensä samaisia onlinepelejä joissa nuoria on kehotettu itsemurhaan ja satuttamaan itseään. Sidrovin tapauksessa uhreja uskotaan olevan vähintään 32.
Lazar Mojsov

Lazar Mojsov (mak. Лазар Мојсов; 19. joulukuuta 1920, Negotino, Makedonia - 25. elokuuta 2011, Belgrad, Serbia) oli makedonialainen toimittaja, kommunistinen poliitikko ja diplomaatti  Jugoslaviasta.

Elämän kerta

Mojsov suoritti väitöskirjan Belgradin yliopiston lakikoulusta. Hän taisteli toisen maailmansodassa anti-fasistisessa  partisaaniliikeessä ja nousi kommunistisen puolueen johdossa 1945 jälkeen. Hän oli Makedonian sosialistisen tasavallan oikeusministeri vuodesta 1948 vuoteen 1951. Seuraavien kahden vuosikymmenen aikana hän toimi  Jugoslavian ja  Makedonian parlamenttien jäsenenä ja sanomalehtitoimittajana.
Samaan aikaan hän aloitti diplomaattisen uran, ja toimi Jugoslavian suurlähettiläänä Neuvostoliitossa ja Mongoliassa vuosina 1958–1961 ja suurlähettiläänä Itävallassa vuosina 1967–1969. Vuosina 1969–1974 hän toimi Jugoslavian suurlähettiläänä Yhdistyneissä kansakunnissa, Guyanassa ja Jamaikassa .
Vuodesta 1974 vuoteen 1982 Mojsov oli Jugoslavian ulkoministeri, ja vuosina 1977-1978 hän oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja. Vuodesta 1980 vuoteen 1981 hän toimi Jugoslavian kommunistien liiton keskusvaliokunnan puheenjohtajana ja toukokuussa 1982 toukokuuhun 1984 ulkoministerinä. Vuosina 1984-1989 hän toimi Jugoslavian kollektiivisenä presidenttinä   ja oli sen puheenjohtaja vuodesta 1987 vuoteen 1988.
Mojsov luennoi ja kirjoitti myös kansainvälisistä suhteista.
25. elokuuta 2011 Mojsov kuoli 90-vuotiaana Belgradissa. Hänet haudattiin Belgradin Novo grobljen hautausmaalle.
Shahid Kapoor

Yksityiselämä

Kapoor on kasvissyöjä. Hän seurusteli näyttelijä Kareena Kapoorin kanssa vuosina 2004–2007. Tämän jälkeen Kapoor yhdistettiin useisiin vastanäyttelijöihinsä. Kapoor solmi järjestetyn avioliiton 13 vuotta nuoremman opiskelijan Mira Rajputin kanssa Delhissä 7. heinäkuuta 2015. Parilla on kaksi lasta, 26. elokuuta 2016 syntynyt tytär Misha ja 5. syyskuuta 2018 syntynyt poika Zain.
Kommunistinen nuorisointernationaali

Kommunistinen nuorisointernationaali (KNI) oli 1907–1943 toiminut kansainvälinen nuorisojärjestöjen yhteistyöorganisaatio. Järjestö perustettiin nimellä Sosialististen nuorisojärjestöjen kansainvälinen liitto (IVSJO), mutta se vaihtoi nimensä vuonna 1919 ryhdyttyään läheiseen yhteistyöhön Kommunistisen internationaalin kanssa. Ennen maailmansotaa IVSJO oli Toisen internationaalin nuoriso-osasto.
IVSJO perustettiin maaliskuussa 1907 Stuttgartissa. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin belgialainen Hendrik De Man. Tätä seurasi Robert Danneberg (1908–1915). Saksalaisilla oli IVSJO:n perustamisessa keskeinen rooli ja liiton ensimmäisenä pääsihteerinä työskenteli Karl Liebknecht.
Ensimmäisen maailmansodan riehuessa IVSJO piti huhtikuussa 1915 Bernissä edustajakokouksen, johon osallistui edustajia yhdeksästä maasta. Delegaatit riitelivät esimerkiksi suhtautumisesta sotaan. Enemmistöksi muodostui eurooppalaisten sosialidemokraattisten puolueiden ja Toisen internationaalin linjaan kriittisesti suhtautunut suuntaus. Vähemmistöön jääneet vetäytyivät tapahtuneen jälkeen liiton toiminnasta. Monet nuorisoliitot hajosivat sodan aikana. Vuoden 1915 kokous päätti alkaa julkaista lehteä Die Jugendsinternationale. Willi Münzenberg järjesti kansainvälisen osaston perustamisen Berniin.
20. marraskuuta 1919 IVSJO piti Berliinissä ensimmäisen edustajakokouksensa sodan jälkeen. Kahtatoista jäsenliittoa edustaneet osanottajat päättivät tuolloin muuttaa järjestön nimeksi Kommunistinen nuorisointernationaali, jonka ensimmäisenä kongressina, vankilasta vapautuneen Münzenbergin organisoimaa, Berliinin kokousta on sittemmin pidetty. KNI:sta tehtiin Kominternin nuorisojärjestö ja Münzenbergistä KNI:n toimeenpanevan komitean pääsihteeri.
KNI:n toinen kongressi pidettiin monien vaikeuksien jälkeen 1921 Moskovassa juuri ennen Kominternin vastaavaa kongressia. Komintern päätti alkaa suhtautua tiukemmin jäsenjärjestöjensä politiikkaan ja KNI noudatti tapojensa mukaan isoveljensä ohjeita. Komintern ohjeisti myös kaikkien KNI:n jäsenjärjestöjen nimien muuttamisen muotoon "x:n kommunistinen nuorisoliitto". Kommunistiset nuorisoliitot seurasivat maidensa kommunististen puolueiden linjauksia varsin uskollisesti. Pääsihteerin tehtävissä Münzenbergiä seurasi Voja Vujovic. KNI lakkautettiin Kominternin lakkauttamisen yhteydessä 1943.

Jäsenjärjestöt

KNI:hin kuului kymmeniä nuorisojärjestöjä ympäri maailmaa. Perustavassa kokouksessa Berliinissä 1919 oli läsnä 19 edustajaa 14 maasta. Uusia jäsenliittoja hyväksyttiin tämän jälkeen runsaasti ja toisessa kongressissa kesäkuussa 1921 niitä oli jo 36. Seuraavan vuoden kongressissa jäsenjärjestöjä oli 38 ja vuonna 1924 jo 60. Viidennen kongressin aikaan (1928) KNI:hin kuului 46 jäsenliittoa.
Suomesta KNI:hin kuului vuodesta 1921 Suomen sosialidemokraattinen nuorisoliitto (SSN), jonka viranomaiset lakkauttivat, osin tästä syystä, vuonna 1923. Salainen, KNI:hin kuulunut, Suomen kommunistinen nuorisoliitto (SKNL) perustettiin 1925 ja se toimi vuoteen 1936.
Vertaiskauppa

Vertaiskauppa (tai C2C, engl. consumer-to-consumer) on kuluttajien välillä tapahtuvaa kaupankäyntiä, josta valtaosa tapahtuu verkkopalveluiden, kuluttajille suunnattujen ilmoittelulehtien sekä kirpputorien välityksellä.
Termiä vertaiskauppa on alettu käyttää kattokäsitteenä erilaisille palveluille ja kaupankäynnin tavoille, joille yhteistä on se, ettei kumpikaan osapuoli ole yritys tai muunlainen yhteisö vaan yksittäinen kuluttaja.
Perinteisen tavaroita koskevan vertaiskaupan lisäksi verkossa on kokeiltu myös palveluiden tarjoamista ja jopa majoitusta koskevia vertaiskauppakonsepteja.

Suhde vähittäiskauppaan

Vertaiskauppa ei perinteisesti ole ollut verotuksen piirissä, johtuen sen verraten pienestä volyymista esimerkiksi vähittäiskauppaan suhteutettuna. Vertaiskauppatoimija Huuto.netin 2013 ilmoittamien kasvulukujen perusteella vertaiskauppa näyttäisi kuitenkin olevan lisääntymään päin. Suomen suurin vertaiskauppatoimija on Tori 2,4 miljoonalla kuukausittaisella eri kävijällään.  Kasvun ennustamisen sijaan vertaiskaupan todellisen koon perusteellinen arviointi kuitenkin vaatisi useiden eri kauppa-alustojen lukujen sisällyttämistä laskelmiin.
Joillakin talousalueilla vertaiskaupan osuus saattaa olla hyvinkin merkittävä. Esimerkiksi Kiinassa arvioitiin vuonna 2011, että kuluttajien välinen kaupankäynti muodosti noin 80 % kaikesta verkossa tapahtuvasta kaupankäynnistä.

Tuotteet

Vertaiskaupassa vaihdetaan eniten sellaisia tuotteita, joita kuluttajat käyttävät itse vain jonkin aikaa, mutta joiden käyttöhyöty ei ole huomattavasti laskenut ostajan näkökulmasta. Tällaisia tuotekategorioita ovat muun muassa lastenvaatteet sekä autot. Lisäksi vertaiskaupassa käydään paljon kauppaa keräilyesineillä. 
Sanoma News on maaliskuussa 2013 rekisteröinyt käyttöönsä verkko-osoitteet vertaiskauppa.fi ja vertaisverkkokauppa.fi. Sanoma News omistaa myös Huuto.netin.
Kaietur

Kaietur eli Kaieteur on alue Etelä-Amerikassa Guyanan ja Venezuelan rajalla. Siellä sijaitsee 226 metriä korkea vesiputous ja sitä ympäröivä kansallispuisto.
Kaieteur on Guyanan tärkeimiä matkailukohteita. Vesiputouksen korkeus on noin neljä kertaa Niagaran putouksen korkeus, ja putouksessa ryöppyävä vesimäärä maailman suurimpia.
Irja Kilpeläinen

Irja Inkeri Kilpeläinen (17. kesäkuuta 1911 Perniö – 23. toukokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen teologi, kirjailija ja nimimerkkiä Naapurin Liisa käyttänyt pakinoitsija.
Kilpeläinen oli aloittamassa 1930-luvun lopulla Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nais- ja nuorisotyötä. Hän oli tällöin evankelis-luterilaisessa kirkossa ensimmäinen työntekijä, joka painotti naisten ja tyttöjen huomioon ottamista seurakuntatyössä. Hän oli käynnistämässä 1940-luvulla maakunnallisia kristillisiä teinikokouksia ja leiririppikoulujen pitoa. Myöhemmin Kilpeläinen kehitti kirkon sairaalasielunhoitoa ja työnohjausta. 
Kilpeläinen opiskeli 1950-luvulla Yhdysvalloissa ja aloitti sen pohjalta lähimmäislähtöisen sielunhoitotyön. Hän toimi Hesperian sairaalassa sairaalateologina, ja kehitti siellä Suomeen sopivaa potilaskeskeistä sielunhoitoa. Kehittämäänsä menetelmää hän esitteli monissa teoksissaan, esimerkiksi kirjassa Osaammeko kuunnella ja auttaa. Hän oli tuottelias ja luettu kirjailija, ja levitti kirjojensa kautta työmenetelmiään. Eläkevuosinaan hän siirsi kirjojensa painopisteen kuoleman kohtaamiseen, mutta kirjoitti myös elämäkerrallisia ja muistitietoon pohjautuvia teoksia.
Kanttiini

Kanttiini on erilaisten laitosten kuten varuskunnan ja sairaalan, joissakin yhteyksissä koulun kahvio, jossa kahvin ja virvokkeiden ohella myydään esimerkiksi makeisia ja erilaisia tarvikkeita.
Kanttiini-sanan merkitys on ajan kuluessa muuttunut. Nimityksen taustalla on italian sana cantina. Aiemmin cantina on tarkoittanut viinikellaria.
Suomalaisten vapaaehtoisten ollessa jääkärikoulutuksessa Saksassa 1914-1918, kanttiinilla tarkoitettiin ruokalaa, jossa aluksi saivat ruokailla pfadfinderit ja myöhemmin vain ylennetyt, ryhmän- ja joukkueenjohtajat.
Sotien aikana ja jälkeen Suomessa kanttiini on ollut yksi lottien ja myöhemmin sotilaskotisisarten ylläpitämistä palveluista, osa sotilaskotitoimintaa. Väinö Linna kuvaa romaanissa Tuntematon sotilas kanttiinin eli "sotapesän" sodanaikaisia valikoimia: "Siellä myytiin korvikkeella sekoitettua kahvia, kivikovia vesirinkilöitä, tupakkaa, partakoneen teriä, kirjekuoria ja kirjoituslehtiöitä." 
Sotilaskanttiini seuraa mahdollisuuksien mukaan joukkojen mukana sotilaskotiautolla.
Haimon

Haimon (m.kreik. Αἵμων, Haimōn) oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan Kreonin ja Eurydiken poika.
Oidipuksen luovuttua Theban kuninkuudesta, hänen poikansa Eteokles ja Polyneikes jakoivat valtaistuimen ja sopivat, että he hallitsisivat vuorovuosin. Ensimmäisen vuoden jälkeen Eteokles kuitenkin kieltäytyi luopumasta vallasta, jolloin Polyneikes hyökkäsi liittolaisineen kaupunkia vastaan. Taistelussa, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan, molemmat pojat saivat surmansa. Theba voitti yhteenoton ja luovutti kuninkuuden jälleen kerran Kreonille, joka palveli nyt sijaishallitsijana Eteokleen pojan Laodamaan puolesta.
Kreon myönsi Eteokleelle täydelliset ja kunnialliset hautajaiset mutta määräsi kuolemanrangaistuksen uhalla jättämään Polyneikeen ruumiin mätänemään taistelukentälle rangaistukseksi petturuudesta. Kuitenkin Antigone, Oidipuksen ja Iokasten tytär, joka oli kihlautunut Haimonin kanssa, uhmasi Kreonia ja hautasi veljensä, ja rangaistukseksi Kreon määräsi hänet suljettavaksi hautaan elävältä. Kreon lopulta leppyi ennustaja Teiresiaan neuvosta, mutta Antigone oli tällä välin jo hirttäytynyt ja Haimon puolestaan tavattuaan kihlattunsa kuolleena heittäytyi surusta miekkaansa. Uutisen kuultuaan myös Kreonin puoliso Eurydike tappoi itsensä miekalla menetettyään molemmat poikansa – Menoikeuksen taistelun alussa ja Haimonin taistelun jälkeen.
Hyginuksen versiossa Antigone jäi kiinni Polyneikeen ruumiin viemisestä samaan hautarovioon Eteokleen ruumiin kanssa, jolloin hänet tuodaan Kreonin eteen. Tämä antoi Antigonen poikansa Haimonin surmattavaksi, mutta Haimon antoi rakkaudesta Antigonen paimenten huostaan ja väitti isälleen surmanneensa tämän. Antigone sai tänä aikana pojan, joka vartuttuaan osallistui Theban kisoihin. Kreon kuitenkin tunnisti hänet spartien jälkeläisten merkistä, jolloin valheesta kiinni jäänyt Haimon tappoi itsensä ja Antigonen.
Apollodoros kertoo Haimonin kohtalosta täysin poikkeavan version. Siinä Haimonin surmaa Thebaa piinannut sfinksi jo ennen kuin Oidipus tietää vastauksen sen esittämään arvoitukseen ja nousee kaupungin kuninkaaksi.

Haimon, Thoaan poika

Haimon oli myös Thoaan pojan nimi. Hänen poikansa Oksylos johti herakleidit voitokkaasti takaisin Peloponnesokselle ja sai palkkioksi avustaan Eliin.
Kajaanin maalaiskunta

Historiaa

Paltamon emäseurakunnasta erotettiin Hyrynsalmen kirkkoherrakunta 1786. Samalla lakkautettiin pieni ja kitulias Kajaanin kaupunkiseurakunta.
Kajaanin maalaiskunnan voidaan perustellusti sanoa kuuluneen Paltamon emäpitäjään ainakin vuoteen 1786. Tällöin Paltamon emäseurakunnasta erotettiin yhteinen Kajaanin kaupunki- ja maaseurakunta. Siihen kuuluivat Kajaanin kaupungin alueen lisäksi Jormuan, Kuluntalahden, Kivimäen, Mainuan, Lehtovaaran, Murtomäen ja Vuottolahden kylät. 
Vuonna 1835 Kajaanin maaseurakuntaan liitettiin aiemmin Sotkamoon kuuluneet Lahnasjärven ja Raudanveden kylät.
Vuonna 1865 säädettiin uusi kunnallisasetus. Yhteisestä kunnallishallinnosta Kajaanin maaseurakunta ja Paltamo erotettiin 1870. Jotkut katsovat eron tapahtuneen 1869.
Maalaiskunnasta liitettiin Vuottolahden kylä 1897 samana vuonna perustettuun Säräisniemestä erotettuun Vuolijoen kappeliseurakuntaan. Vuolijoen kunta toimi vuosina 1915–2006.
Aiemmin Paltamoon kuuluneet Paltaniemen, Uusikylän (myöhemmin Nakertaja) ja Kirkkoahon (Linnantaus) kylät liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan 1954.
Kajaanin maalaiskunnasta liitettiin kaupunkiin Kylmä ja Parkinniemi 1967. 
Kunnan keskus muodostui kaupungin keskustaajaman osaksi Kajaaninjoen pohjoisrannalle Teppanaan, minne muutti ihmisiä myös Kajaanin kaupungista. Myöhemmin taajama-asutus laajeni itään Kuurnaan ja pohjoiseen Komiaholle.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Kajaanin maalaiskunnan taajamat olivat Heinisuo (501 asukasta), osa Kajaanin keskustaajamasta (2 544 asukasta), Linnantaus (228 asukasta), Nakertaja (1 428 asukasta) ja Paltaniemi (220 asukasta). Näistä Kajaanin keskustaajama sijaitsi pääosin Kajaanin kaupungin puolella.