google/wiki40b huggingface dataset:
Tapolanjärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 128 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Järvellä on kaksi saarien erottamaa vesiallasta. Idässä on Talolanjärven pääallas ja lännessä pienempi Etu-Kyynärän allas. Altaiden välissä sijaitsee suuri Isosaari sekä joukko pienempiä saaria. Järveen laskee yhdeksän ojaa, joista Hangaslamminoja tuo Hangaslammin ja Iso Katavalammin vedet, Ruosteoja tuo Ruostejärven ja Perhonjärven vedet ja Lamminoja Hiisilänlammin ja Vahaksenjärven vedet. Järven luusua sijaitsee Etu-Kyynärän lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 700 metriä pitkä Välijoki, joka laskee Liesjärven Kyynärään.
Järven rantaviiva on 12 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järvessä on 29 saarta, joista 24 ovat pieniä luotoja ja loput suurempia saaria, kuten esimerkiksi Isosaari, Tarkinsaari, Pajusaari ja Kaurionsaari. Valtatie 2 ohittaa järven Etu-Kyynärän Hirvilahdella. Rannoille on rakennettu yli 30 loma-asuntoa, joille johtaa tiet valtatieltä 2.

Kansallispuisto

Järven etelä- ja itäranta sekä useimmat saaret, Isosaari mukaan lukien, sisältyvät Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua retkeillen eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Niiden muodostama 13,2 hehtaarin ala kuuluu puiston Natura 2000-ohjelmaan. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Tapolanjärven Välimetsässä sen etelärantoja kiertäen. Reitille pääsee Kyynärharjulta tai Tapolanjärven Riihilahden valkamasta. Siltalahden pohjoispuolella on rannassa tulentekopaikka ja käymälä.

Luonnontila

Alueen järvillä on yhteisenä ominaisuutena veden suuri humuspitoisuus, joka aiheuttaa veteen sameutta. Järven fosforiarvot ovat matalat, mutta typpiarvot lievästi koholla. Kun järven happitilanne on hyvä, vapautuu sedimenttien ravinteista vain osa takaisin kiertoon.
Liesjärven kansallispuiston suoalueita on ennallistettu tukkimalla niiden laskuojia. Näiden suo-ojien pääasiallinen laskujärvi on Tapolanjärvi ja ennallistaminen pitäisi pitkällä tähtäimellä parantaa järven ravinnetilaa, vaikka ensimmäiset vaikutukset ovat päinvastaisia.

Historia

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Kyynäräjärvi". Järvestä käytettävät nimitykset vaihtelevat. Vuoden 1960 peruskartassa järven itäosan nimi oli "Tapolan-Kyynärä" ja länsiosan "Letkun Kyynärä". Vuonna 1992 itäosan nimi oli "Tapolanjärvi" ja länsiosan  "Etu-Kyynärä". Se, kumpaa nimeä käytettiin koko järven nimenä, jää karttatietojen perusteella avoimeksi kysymykseksi. Etelämpänä on myös Kyynäränharjun Liesjärvestä erottaman järvenselän nimenä Kyynärä.
Harald Natvig

Harald Natvig (10. kesäkuuta 1872 Stavanger – 1. elokuuta 1947 Hjerkinn), oli norjalainen lääkäri, tarkka-ampuja ja ampumaurheilija, joka voitti kolme olympiakultaa.
Harald Natvig oli merimies Jacob Andreas Natvigin poika, josta tuli ylioppilas 1890, lääketieteen kandidaatti 1898 ja lääketieteen tohtori 1906. Kun hän vielä oli oppilas, hän oli lyhyen ajan kunnanlääkärinä Lyngørissä ja myöhemmin vuonna 1900 kaivoslääkärinä Bossmossa, Ranassa. Marraskuusta 1903 heinäkuuhun 1905 hän oli volontööriassistenttinä Barnbördshusetissä Helsingissä, missä hän kirjoitti Archiv für Gynäkologie (1905). Vuonna 1906 Natvigistä tuli lääkäri tohtori. Vuosina 1905-1907 hän oli alilääkärinä Bergenissä ja vuosina 1908-11 reservilääkärinä Kristianiassa. Vuosina 1910-1913 hän tutki synnytyksiä. Kun Oslo kommunale Kvinneklinikk perustettiin 1930, tuli Natvigistä sen ensimmäinen ylilääkäri vuoteen 1938.
Natvig kävi monissa Euroopan maissa, muun muassa hän oli vapaaehtoisena serbialaisten puolella ensimmäisen Balkanin sodan aikana ja myös Norjan Punaisen ristin lääkärinä Suomen sisällissodassa 1918. Siellä hän otti valokuvia, joita on käytetty sisällissotaa käsittelevässä kirjallisuudessa.
Harald Natvig osallistui kaksi kertaa olympialaisiin. Antwerpenissä 1920 hän voitti kaksi joukkuekultaa hirviammunnasta ja pronssia yksilökilpailusta. Pariisissa 1924 Natvig sai toistamiseen kaksi joukkuemitalia hirviammunnasta. Kertalaukauksista Norjan joukkue voitti kultaa, ja parilaukauksissa se sijoittui hopealle.
George Roy Hill

George Roy Hill (20. joulukuuta 1921 – 27. joulukuuta 2002) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän nousi kuuluisuuteen westernillä Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), jossa näyttelivät Paul Newman ja Robert Redford. Kolmikko teki yhdessä gangsterikomedian Puhallus (1973). Myöhemmin hän ohjasi Paul Newmania urheilukomediassa Lämäri (1977). Muita elokuvia Garpin maailma (1982) ja Pieni rumpalityttö (1984). Viimeinen ohjaustyö oli Maalla on mukavaa (1988). 
Hillin ohjaustyöt olivat aiheeltaan usein nostalgisia, villiä länttä, 1920-lukua, sitä seurannutta lamaa, Titanicin uppoaminen.
George Roy Hill kuoli vuonna 2002 Parkinsonin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Ivan Jovanović

Pelaajana

Jovanović aloitti peliuransa kotikaupunkinsa seurassa Dojnicassa, jossa hän pelasi nuoruusvuotensa. Vuonna 1984 hän siirtyi FK Radiin, jossa pelasi 121 ottelua. Jugoslavian pääsarjassa hän edusti seuraa 1987–1989. Vuonna 1989 Jovanović siirtyi kreikkalaiseen Iraklis Thessalonikiin. Hän edusti seuraa uransa loppuun saakka kymmenen kauden ajan. Hän pelasi seurassa 271 liigaottelua tehden 52 maalia.

Valmentajana

Lopetettuaan peliuransa Jovanović oli pari vuotta sivussa jalkapalloilusta, kunnes aloitti vuonna 2001 valmennusuransa kreikkalaisessa Niki Volosissa. Kesällä 2002 hän siirtyi Iraklis Thessalonikin päävalmentajaksi, mutta sai potkut joulukuussa kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Vuonna 2003 Jovanović palasi valmennustehtäviin siirtyen kyproslaisen APOEL FC:n päävalmentajaksi. Hän luotsasi Kyproksen suurseuran tuplamestariksi 2004. Seuraava kausi päättyi kuitenkin pettymykseen ja Jovanović jätti seuran palaten Kreikkaan. 
Kaudella 2005–2006 Jovanović toimi kreikkalaisen Panachaikin päävalmentajana. Vuonna 2007 hän palasi Iraklisin päävalmentajaksi. Tammikuussa 2008 hän jätti Iraklisin ja palasi APOEL FC:n päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran kauden päätteeksi Kyproksen cup-mestariksi. Seuraavalla kaudella APOEL juhli seurahistoriansa kahdettakymmenettä liigamestaruutta. Syksyllä 2009 se teki seurahistoriaa etenemällä Mestarien liigan lohkovaiheeseen pudotettuaan ratkaisevalla karsintakierroksella tanskalaisen FC Kööpenhaminan yhteismaalein 3–2. Kaudella 2011/12 Jovanović jatkoi seurahistorian tekemistä APOELin peräsimessä luotsaamalla joukkueensa ensimmäisenä kyproslaisena ryhmänä Mestarien liigassa alkulohkosta jatkoon. Toukokuussa 2013 Jovanović ilmoitti jättävänsä seuran kauden 2012/13 päätteeksi. Hän voitti APOELin peräsimessä kolme Kyproksen mestaruutta. 
Kesäkuussa 2013 Jovanovićista tuli Al-Nasrin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran President's Cupin mestariksi kaudella 2014/15 ja kaudella 2016 AFC Champions Leaguessa puolivälieriin. Kehnot tulokset Arabiemiirikuntien liigassa johtivat kuitenkin Jovanovićin potkuihin lokakuussa 2016.
Tammikuussa 2018 hän palasi Al-Nasrin päävalmentajaksi. Pesti päättyi edellisen tavoin potkuihin heikkojen tulosten vuoksi joulukuussa 2018.
Anselm F. Kaste

Anselm (Anshelm) Fabian Kaste (20. tammikuuta 1899 Nastola – 1973 Sysmä) oli suomalainen valokuvaaja ja salatieteilijä. Hän toimi vuodesta 1925 lähtien valokuvaajana Sysmässä, jonka kirkonkylään Kaste rakennutti kotitalonsa ja ateljeensa 1930-luvun alussa. Samassa talossa toimi myös hänen puolisonsa Ida Kasteen valokuvaustarvikeliike.
Kaste oli Suomen Rauhanliiton jäsen, ja toimi vuosina 1954–1955 Suomen Sivilirekisteriyhdistysten Keskusliiton (nyk. Vapaa-ajattelijain liitto) sihteerinä. Hän kuului myös vuonna 1958 uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröidyn Totuuden Ystävien perustajajäseniin.
Rafael Spåre

Rafael Knut Harald Spåre (11. tammikuuta 1864 Helsinki – 12. tammikuuta 1943 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi 1911–1917 Hämeen läänin kuvernöörinä.
Spåren isä oli senaattori Knut Robert Karl Valfrid Spåre. Spåre kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1886 upseerina Venäjän armeijassa. Suuren osan urastaan hän palveli Henkikaartin Keisarinna Aleksandra Feodorovnan ulaanirykmenttissä. Hän sai mainetta Liivinmaan levottomuuksien tukahduttamisesta vallankumousvuosina 1905–1906. Spåre yleni vuoteen 1907 mennessä everstiksi. Hänet nimitettiin marraskuussa 1911 Hämeen läänin kuvernööriksi ja hänet ylennettiin 1913 kenraalimajuriksi. Spåre erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen kuvernöörinvirastaan huhtikuussa 1917 ja kuukautta myöhemmin myös sotapalveluksesta. Hän muutti vuonna 1922 asumaan loppuiäkseen Brysseliin.
Spåre edusti aatelissukuaan vuoden 1891 valtiopäivillä.
Kainuun Etu

Kainuun Etu Oy on Kainuun kaikkien kuntien omistama voittoa tavoittelematon, Kainuun elinkeinotoiminnan kehittämisyhtiö. Yhtiön tehtävänä on tukea Kainuussa sijaitsevien avaintoimialojen yritysten kannattavaa liiketoiminnan kasvua. Avaintoimialoja ovat elämysteollisuus, kivi- ja puutoimiala, sekä ICT, elektroniikka ja metallitoimiala.
Yhtiön hankkeiden suurimpina rahoituslähteinä ovat EU-komission erillisohjelmat, kuten Interreg IIIC sekä IIIB -ohjelmat, Kainuun maakuntayhtymän hallinoimat EAKR -rahat ja lääninhallituksen sekä TE-keskuksen hallinnoimat ESR -rahat sekä TE-keskuksen EMOTR -rahat.
Vuonna 2000 perustetun yhtiön toimitusjohtaja on Antti Toivanen ja yhtiön päätoimipiste sijaitsee Kajaanissa.
Mika Gissler

Mika Veikko Juhani Gissler (s. 10. kesäkuuta 1966 Kotka) on THL:n tutkimusprofessori ja Pohjoismaisessa kansanterveystieteen korkeakoulun (NHV) professori. Oulun yliopiston tilastotieteellisen epidemiologian dosentti Gissler on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri (tilastotiede, Helsingin yliopisto) ja filosofian tohtori (Tampereen yliopisto, epidemiologia, 1999). Gissler on Liberaalien entinen varapuheenjohtaja.
Gissler on tehnyt pääosan työurastaan Stakesissa (nykyään Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL). Hän on myös toiminut kansainvälisissä tilastoihin ja rekisteritutkimukseen liittyvissä tehtävissä mm. EU:ssa ja WHO:ssa. Gissler on työskennellyt monissa kansallisissa ja kansainvälisissä asiantuntijaryhmissä ja julkaissut sadoissa tieteellisissä ja muissa julkaisuissa.

Poliittinen toiminta

Mika Gissler valittiin Liberaalisen Nuorisoliiton varapuheenjohtajaksi vuonna 1993. Hän on ollut Liberaalien varapuheenjohtaja ainakin 2000-2001 sekä puoluehallituksen jäsen monen vuoden ajan, Liberaalien Helsingin piirin puheenjohtaja ainakin 2002-2003 (ainakin vuoden 2008 alusta hallituksen rivijäsen). Vuoden 2009-2010 puoluehallituksessa Gissler on varajäsen.
Carpentarianlahti

Historia

Ensimmäisen tutkimusmatkan Carpentarianlahdelle teki Willem Jansz vuonna 1605 Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian toimesta. Hänen miehistönsä joutui taistelemaan vihamielisiä alkuasukkaita vastaan, ja he palasivat Uuden Guinean rannikolle havaitsematta Torresinsalmea. Hollannin Itä-Intian kauppakomppania lähetti hollantilaisen löytöretkeilijä Jan Carstenszin toiselle tutkimusmatkalle vuonna 1623, jolloin hän saavuttuaan paikalle antoi sille sen nykyisen nimen.

Geologia

Geologisella mittapuulla Carpentarianlahti on iältään nuori – se oli kuivaa maata vielä viimeisimmän jääkauden aikoihin.

Ilmasto

Alueet lahden ympärillä ovat tasaisia ja alavia. Ilmasto on kuuma ja kostea ja vuodessa on kaksi vuodenaikaa. Kuivakausi kestää huhtikuusta marraskuuhun ja sille ovat tyypillisiä kaakosta tulevat kuivat tuulet. Sadekausi on joulukuusta maaliskuuhun, jolloin tulee suurin osa vuotuisista sateista. Tänä aikana monet alavat alueet tulvivat lahden rannoilla.
Villi joki

Juoni

Perheenäiti Gail menee perheensä kanssa laskemaan koskia nuoruutensa maisemiin. Joella perhe tapaa mieskolmikon, jonka ainoa koskenlaskutaitoinen mies katoaa salaperäisesti. Gail suostuu auttamaan heidät määränpäähänsä mutta kun toinen miehistä alkaa käyttäytyä uhkaavasti, perhe karkaa ja jättää heidät oman onnensa nojaan. Se ei kuitenkaan onnistu kovin helposti.
Pikkuemäkki

Ulkonäkö ja koko

Pikkuemäkki on kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Varsi on hento ja haarainen. Kerrannaiset lehdet ovat kapealiuskaisia ja sinivihreitä. Lehdyköiden liuskat ovat lähes tasasoukkia. Kukkien tukilehdet ovat pieniä. Kukinto on noin 10-kukkainen terttu. Kukan teriö on 5–6 mm pitkä ja noin kuusi kertaa verhiön pituinen. Väriltään teriö on vaaleanpunertava ja kärjestään mustahko. Teriön tyvipäässä on lyhyt, pussimainen kannus. Pikkuemäkki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on yksisiemeninen, pallomainen pähkylä.
Pikkuemäkin voi sekoittaa sitä hieman suurempikokoiseen peltoemäkkiin (F. officinalis).

Levinneisyys

Pikkuemäkin päälevinneisyysalue ulottuu Espanjasta itään läpi Etelä- ja Keski-Euroopan Etelä-Venäjälle ja Kaukasukselle asti. Lajia kasvaa myös Englannissa, Ruotsissa, Turkissa sekä paikoitellen Pohjois-Afrikassa ja Keski-Aasiassa. Suomessa pikkuemäkki on hyvin harvinainen muinaistulokas, jota on tavattu ainoastaan Ahvenanmaalla ja Uudeltamaalta.

Elinympäristö

Pikkuemäkki on Suomessa peltojen rikkakasvi, joka suosii kalkkipitoisia maita.
Sana (artisti)

Sanna Rönnberg (taitelijanimeltään Sana, s. 5. maaliskuuta 1990 Espoo) on oululainen artisti, joka yhdistää musiikissaan urbaania poppia ja räppiä.
Sana on tehnyt omakustanteena musiikkia vuodesta 2005 alkaen. Vuosina 2005–2011 hän julkaisi kappaleita mikseri.net-sivustolla. Harrastus muuttui ammattimaiseksi, kun vuonna 2017 Winning Team yhtyeestä tuttu Veli Hiidenmaa alkoi tuottamaan Sanan musiikkia. Uuden tuottajan kanssa hän on julkaissut kappaleet "Lelupoika" (2017), "Ainoo mitä pyydän" (2017), "Pelon hetkellä feat. Aki Tykki" (2018), "Kiitos sulle" (2018), "Tunne" (2019), "Asshole" (2019), "Haava 2.0 feat. Maya Paakkari" (2019) ja "Pelkkää noppapelii feat. Emilia Ex" (2019). 

Sana osallistui vuoden 2018 X Factor -ohjelmaan, jossa hän kilpaili pitkäaikaisen keikkalaulajansa kanssa. Kaksikko eteni ensimmäiseen livelähetykseen asti.
Sanan kappaleissa on vieraillut vuosien varsilla useita suomalaisia artisteja, muun muassa Panama Rayo ("Hävettäis olla sinä", 2012), Sini Ariell ("Itsevarma ja kaunis", 2014), Tanja Vähäsarja ("Pyysin poistumaan", 2012, "Toinen mahdollisuus", 2013, "Jos lähtisit", 2014), Maya Paakkari ("Haava", 2016, "Haava 2.0", 2019), Sani ("Mikä-Mikä-Maa", 2017) ja Aki Tykki ("Pelon hetkellä", 2018).
Wengen

Wengen on vuoristokylä Sveitsissä, Bernin kantonissa, Lauterbrunnenin kunnassa. Kylässä on noin 1 300 ympärivuotista asukasta. Wengen on autoton kylä, eikä sinne johda yhtään autotietä. Pääasiallinen matkustustustapa kylään onkin kapearaiteinen hammasrata, Wengernalpbahn, joka kulkee Lauterbrunnenista Wengenin ja Kleine Scheideggin kautta Grindelwaldiin. Radalla liikennöi päiväsaikaan junia molempiin suuntiin 2–3 kertaa tunnissa. Kylän asukkaat parkkeeraavat autonsa Lauterbrunnenin kylään parkkihalliin.

Historiaa

Virallisissa asiakirjoissa Wengen mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1268. Wengen oli alun perin pieni maatalousyhteisö. Ensimmäiset turistit saapuivat 1800-luvun alkupuolella, kun Kleine Scheideggiin avattiin majatalo vuonna 1835. Wengenin ensimmäinen hotelli avattiin 1859. Turismi kasvoi suuresti, kun Wengernalpbahnin rautatie saatiin valmiiksi 1893, ja matkustaminen kylään helpottui.

Matkailu ja urheilu

Kylän läheisyydessä, Lauberhornin rinteillä, on laskettelukeskus, jossa järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailu. Huollettuja laskettelurinteitä on 160 kilometriä. Lauberhornin alppihiihtokilpailut on pidetty Wengenissä vuodesta 1930 asti. Niissä kilpaillaan syöksylaskussa ja pujottelussa sekä alppiyhdistetyssä. Haastavuutensa lisäksi Lauberhornin syöksylaskurata on maailmancupin pisin, ja siinä saavutetaan myös suurimmat nopeudet, jopa yli 150 kilometriä tunnissa. Keskimääräinen laskija laskee 4 455-metrisen radan noin kahdessa ja puolessa minuutissa.
Riki (jalkapalloilija)

Ura

Riki on Real Madridin junioriakatemian kasvatteja, mutta ei ikinä ole edustanut edustusjoukkuetta. Vuonna 2004 hän siirtyi Real Madrid Castillasta paikallisjoukkue Getafen riveihin. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 12. syyskuuta 2004 ottelussa Mallorcaa vastaan. Toisena kautenaan pääsarjassa hän teki 8 maalia. Heinäkuussa 2006 Riki siirtyi Deportivo La Coruñaan.
Kauden 2008–2009 avausottelussa kasvattajaseuraansa Real Madridia vastaan Riki tuli vaihdosta kentälle, mutta hänen pelinsä jäi kuitenkin lyhyeksi reväytettyään takareitensä. Hän joutui olemaan pois pelikentiltä 2 viikkoa.
En ole kreivitär

Arviot

Aikalaisarvioissa erityisen kiitoksen saavat Lemisen upea lavastus sekä muut ulkoiset puitteet, mutta useimmat kiinnittävät huomiota myös juonen hajanaisuuteen. Näkemykset kiteyttää Olavi Vesterdahl (Aamulehti): "Esiintyjien puvusto [on] loistelias ja suuret tanssikohtaukset antoivat lisää silmänruokaa, niin että filmi ulkonaisilta puitteiltaan on häikäisevä - ei ihme että ohut juoni uhkaa sortua kaiken tämän alle." Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) antaa kiitoksen Marius Raichin kuvaukselle ja Nils-Eric Fougstedtin musiikille."
Vaikka elokuva on myöhemmin eräässä arviossa sijoitettu Lemisen tuotannon parhaimmistoon, on kuitenkin sanottu myös, että onnistuneesti luotujen miljöiden elokuva on "jähmeäksi jäävä romanttinen satu".

Palkinnot

Elokuvan tekijät saivat kaksi Jussi-palkintoa, Marius Raichi kuvauksesta ja Hannu Leminen lavastuksesta.
Jääpallon SM-sarjakausi 1980–1981

Suomenmestarit

Akilles: Pertti Koponen, John Imjack, Kenneth Lindholm, Lars-Erik Hjelt, Bill Snell, Kari Janhunen, Carl-Anders Lindström, Pekka Olli, Pekka Vuorinen, Risto Tammilehto, Christer Johansson, Raine Salminen (valmentaja), Teijo Moilanen, Pekka Vartiainen, Peter Stenberg, Magnus Smeds, Christer Nordgren, Rainer Vilén, Kim Nyholm.
Aikataulusuunnittelija

Aikataulusuunnittelija on aikataulujen ja kulkusuunnitelmien laatimisesta vastaava henkilö. Työhön saattaa aikataulujen suunnittelun lisäksi liittyä myös kuljettajien työvuorojen suunnittelu. Aikataulusuunnittelijan työnkuva riippuu hieman käytettävästä liikenneympäristöstä, mutta se käsittää lähes aina sekä aikataulujen sekä kalustokierron suunnittelun. Ammattiin ei yleensä oteta ketään suoraan organisaation ulkopuolelta, vaan siihen siirrytään organisaation sisällä asteittain kokemuksen perusteella.
Ammatti vaatii organisointikykyä ja suunnitelmallisuutta sekä liikenneympäristön tuntemusta. Aikataulusuunnittelijalla on myös vastuu työaikasopimusten noudattamisesta.

Tieliikenne

Tieliikenteen aikataulusuunnittelijat suunnittelevat ajettavat linjat käytössä olevan kaluston ja liikennetarpeen mukaan. Tieliikenneympäristö on jatkuvasti muuttuva elementti, ja aikataulusuunnittelijan tulee osata ottaa huomioon mahdolliset ajoihin vaikuttavat jokapäiväiset haitat.

Rautatieliikenne

Rautatieliikenteessä aikataulusuunnittelijan tehtävänä on sovittaa junien kulkuajat ja suunnitella junien kohtaamiset erityisesti yksiraiteisella radalla. Rautatieympäristössä tiukat aikataulut eivät useinkaan salli myöhästymisiä, joten aikataulusuunnittelijan harteilla lepää oman alueensa liikenteen ohella usein koko rataverkon liikenteen sujuvuus. Pienetkin myöhästymiset saattavat heijastua laajalle alueelle.
Storyboard

Storyboard eli kuvakäsikirjoitus on elokuvan käsikirjoitukseen perustuva kuvasuunnitelma, jossa elokuvan tapahtumat esitetään sarjakuvan tapaan. Siinä määritetään yleensä käytettävät kuvakoot, kuvakulmat, toiminnan suunnat ja kameraliikkeet (panorointi, zoom, kamera-ajot). Storyboardin tarkoituksena on helpottaa tuotantoprosessia ja auttaa ohjaajaa, kuvaajaa ja muuta kuvausryhmää hahmottamaan elokuvan visuaalinen ilme ja kuvallinen kerronta jo ennen kuvausten alkua.
Storyboard kehitettiin Walt Disneyn animaatiostudioilla 1930-luvun alkupuolella, ja 1940-luvulla siitä tuli suosittu apuväline myös näytelmäelokuvien suunnittelussa. Nykyisin storyboard on lähes aina käytössä animaatioelokuvien tuotantoprosessissa. Näytelmäelokuvissa on tavallista, että ainakin vaativista toimintajaksoista tehdään storyboard, mutta myös koko elokuvan kuvasuunnitelma voidaan laatia storyboardin muotoon. Storyboardin voi tehdä elokuvan ohjaaja, kuvaaja tai tehtävään erikseen palkattu piirtäjä eli storyboard artist. Mainos- ja muissa tilauselokuvissa storyboard havainnollistaa elokuvan tilaajalle (joka ei useinkaan ole elokuva-alan ammattilainen) myös elokuvan tarinaa sanallista käsikirjoitusta paremmin.

Kuvakäsikirjoitus television monikameratuotannossa

Television ohjelmatuotannossa ennen muuta monikameratuotannossa kuvakäsikirjoitus-nimikettä käytetään tavallisesti hieman toisessa merkityksessä. Siellä se ei välttämättä ole storyboard, vaan kuvakäsikirjoituksella tarkoitetaan ns. ohjaajan käsikirjoitusta, käsikirjoitusta, mihin on merkitty kuvat . Tällainen kuvakäsikirjoitus on tavallisesti kaksipalstainen. Oikealla on ohjelman verbaalinen tai tapahtumia selostava teksti tai esimerkiksi laulun sanat. Vasemmalla palstalla ovat kuvamerkinnät kuten kuvan numero, kameran numero, kuvakoko ja kuvan kohde tai sisältö sekä mahdolliset kameran liikkeet. Piirrettyjä kuvia siellä ei välttämättä ole. Tv-ohjelman kuvasuunnitteluvaiheessa tällaisen kuvakäsikirjoituksen tekevät ohjaaja ja kuvaaja yhdessä tai ohjaaja yksin, harvemmin kuvaaja yksin. Kuvasuunnitelma kuitenkin hyväksytään yhdessä. Kameraharjoituksissa tai kuvaustilanteessa kuvaussihteeri kuvakäsikirjoitusta seuraten varoittaa kameramiehiä tulevista kuvista, ja ohjaaja komentaa oikealla hetkellä kuvat ”ulos”. On myös mahdollista, että videomikseri leikkaa kuvat käsikirjoituksen perusteella ilman ohjaajan komentoja.
Ecublens (Vaud)

Maantiede

Ecublens sijaitsee Genevenjärven pohjoisrannalla Lausannesta viitisen kilometriä länteen. Ecublens on taajaan asuttu kaupunki, ja se muodostaa yhtenäisen kaupunkialueen naapurikuntiensa Lausannen, Prillyn ja Renensin kanssa.

Liikenne

Moottoritiet A1 ja A9 kulkevat Ecublens’n kautta. SBB:n rautatie Lausannesta Geneveen ja Yverdon-les-Bains’iin kulkee kaupungin kautta.

Muuta

Ecublens on Vaud’n yliopistokaupunki. École polytechnique fédérale de Lausanne (EPFL), Lausannen valtiollinen tekninen korkeakoulu, ja Université de Lausanne (UNIL), Lausannen yliopisto, sijaitsevat kaupungissa.
Ei alkua ei loppua

Ei alkua ei loppua: Saamelaisten puheenvuoro on vuonna 1999 julkaistu kirja, jonka ovat kustantaneet Like ja Suomen rauhanpuolustajat. Kirja koostuu keskusteluista, joita kirjan toimittaneet Elina Helander ja Kaarina Kailo ovat käyneet kulttuurihenkilöiden kanssa. Julkaisijoiden mukaan ”teoksen tarkoituksena on herättää keskustelua saamelaisten asemasta Suomessa ja ravistella alkuperäiskansan todellisuuden jäsentämistavan kautta eurooppakeskeistä tieteellistä ajattelua”.