google/wiki40b huggingface dataset:
Kosovo Poljen taistelu

Taustaa

1300-luvun alusta alkaen Ottomaanien valtakunta oli alkanut laajentaa alueitaan. Varsinkin Kosovo oli haluttu jo keskiajan alusta, koska alue oli tärkeä kulkureitti Balkanin läpi. Slaavit olivat yrittäneet torjua ottomaanien hyökkäyksiä, mutta jäivät kerta toisensa jälkeen nopeasti jalkoihin. Serbit ja ottomaanit ottivat ensimmäisen kerran yhteen jo vuonna 1371 Maritsajoen taistelussa, jonka ottomaanit voittivat. Serbit pitivät itseään alueen luonnollisina hallitsijoina ja ajattelivat, että he pysäyttäisivät muslimit hetkessä.

Taistelu

Serbien ratsuväki hyökkäsi ottomaanien jalkaväen kimppuun. Hetken taistelun jälkeen Muradin vanhimman pojan Yakubin johtama vasen sivu murtui serbien painostuksen vuoksi. Serbien ratsuväki eteni syvälle turkkilaisten linjoihin ja uhkasi jo sulttaania linjojen takana. 
Serbit etenivät myös keskellä ja ottomaanien tappio vaikutti jo lähes varmalta. Sulttaanin toinen poika, Bayezid, komensi turkkilaisten oikeaa sivustaa ja teki ratkaisevan päätöksen menemällä auttamaan pulaan joutuneita veljeään ja isäänsä. Siinä vaiheessa ottomaaneja oli ylivoimaisesti enemmän, mikä pakotti serbit puolustuskannalle. 
Aikalaisten historiankirjoituksesta käy ilmi, että serbit murtautuivat ottomaanien oikeasta sivustasta läpi, kunnes yksi heidän komentajistaan jostain syystä kääntyi ympäri ja pakeni. Hänen sotilaansa huomasivat sen ja joutuivat pakokauhuun. Noin 10 000 serbisotilasta pakeni paikalta. Sen jälkeen ottomaanit saartoivat loput serbit, jotka antautuivat.
Nieminen (Rääkkylä)

Nieminen on kylä Rääkkylässä. Kylässä on lähes 500 asukasta. Kylän keskus on Kompakka. Runsasvetinen kylä sijaitsee kahden järven, Suur-Onkamon ja Oriveden vesistöön kuuluvan Jänisselän välissä. Naapurikylä on Sintsi.
Kylä on Hammaslahti-Rääkkylä-tien eli seututie 484:n varrella. Matkaa Rääkkylään on 20 kilometriä, Hammaslahteen 10 kilometriä, Joensuuhun 43 kilometriä ja Kiteelle 40 kilometriä.
Niemisessä on kauppa, jossa on lääkekaappi ja asiamiesposti. Sen pihapiirissä on ekopiste. Kylässä on eri alojen yksityisyrittäjiä, hevostiloja ja maatiloja. Kylässä on ollut saha ja tiilitehdas, jotka suljettiin 1960-luvulla. Kylän keskeinen kokoontumispaikka on Niemisen urheilutalo.
Koulu on lakkautettu. Lapset käyvät Rasivaaran koulussa tai Nivan koulussa. Niemisessä on hautausmaa ja kappeli.
Urheiluseura Niemisen Urheilijat on kyläläisiä yhdistävä seura. Niemisessä toimii nuorisoseura.

Nähtävyyksiä

Kylän lähellä sijaitsevat Vuoniemen rantojensuojelualue ja Kirkkovuori.
PlayStation Move

PlayStation Move on liikeohjain PlayStation 3 ja PlayStation 4 -pelikonsoleille, ja se julkaistiin 17. syyskuuta 2010. PlayStation Moven liikkeiden seuraamiseen tarvitaan PlayStation Eye -kamera, joka tarkkailee ohjaimen sijaintia. PS Move on langaton ja sen voi ladata PS3-järjestelmän USB-liitännän kautta. Ohjaimen virtalähteenä on litiumioniakku. Liikeohjaimen päässä on pallo, jonka väri vaihtuu pelitapahtumien myötä.
Daniel Akaka

Daniel Kahikina Akaka (11. syyskuuta 1924 Honolulu, Havaiji – 6. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja senaattori. Hän syntyi Honolulussa ja oli etnisesti havaijilainen. Hänen isoisänsä oli kiinalainen.
Akaka palveli toisen maailmansodan aikana United States Army Corps of Engineersin riveissä muun muassa Saipanilla ja Tinianilla. Sodan jälkeen hän opiskeli Havaijin yliopistossa ja valmistui opettajaksi vuonna 1952.
Akaka valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1976. Hänet valittiin uudelleen seitsemissä perättäisissä vaaleissa. Havaijin kuvernööri John Waihee nimesi Akakan huhtikuussa 1990 Yhdysvaltain senaattiin tilapäisesti Spark Matsunagan kuoltua eturauhassyöpään. Akaka astui virkaansa 16. toukokuuta, ja hänet valittiin vaaleissa saman vuoden marraskuussa senaattiin jatkamaan loppuun Matsunagan kesken jääneen kauden neljä vuotta. Akaka istui Yhdysvaltain senaatissa yhtämittaisesti vuodesta 1990. Vuonna 2011 hän ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää vuoden 2012 vaaleissa.
Akaka oli naimisissa Mary Mildred ”Millie” Chongin kanssa, ja heillä on viisi lasta, neljätoista lastenlasta sekä useita näiden lapsia.
Oikeistopopulismi

Oikeistopopulismi on poliittinen suuntaus, joka yhdistää nationalismia ja populistista retoriikkaa. Ulkomaalais- ja maahanmuuttokysymys on ollut keskeinen tekijä nykyisen oikeistopopulismin nousussa.
Oikeistopopulismia edustavat muun muassa Donald Trump, Hollannin vapauspuolue, Itävallan vapauspuolue ja perussuomalaiset.
Toukola (Seitsemän veljestä)

Toukola on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen maalaiskylä. Paikka esiintyy Kiven pääteoksessa Seitsemän veljestä (1870).

Sijainti ja esikuva

Seitsemän veljeksen pohjalta laaditussa kartassa Toukola on sijoitettu seitsemän veljeksen omistaman Jukolan maatilan länsipuolelle. Jukolan päätalo sijaitsee aivan Toukolan tuntumassa, Jukolan takamaa Impivaara, jonne veljekset pakenevat yhteiskuntaa, puolestaan sijaitsee kauempana pohjoisessa. Seitsemässä veljeksessä Jukolan veljessarja joutuu useaan kertaan konfliktiin toukolaisten kanssa. Kivi kutsuu Toukolan asukkaita toukolaisiksi.
Toukolan esikuvana on usein pidetty joko Palojoen tai Pukkilan kylää. Kumpainenkin sijaitsee Nurmijärvellä.
Hoosean kirja

Historia

Hoosea profetoi Israelin kuningaskunnassa kuningaskunnan historian synkimmän ja melankolisimman vaiheen aikana, kun se kukistui 700-luvulla eaa. Kirjan alussa luetellaan sen tapahtumien sijoittuvan Juudan kuninkaiden Ussian, Jotamin, Ahasin ja Hiskian sekä Israelin kuninkaan Jerobeamin aikaan. Hoosea oli siis Jesajan aikalainen.
Hoosean elinaikana Israelin kuningaskunnan kuninkaat, heitä tukeneet ylimykset ja papit olivat jättäneet kansan tilaan, jossa he luopuivat Jumalan Mooseksen kirjoissa antamasta laista. Ihmisten synnit, mukaan lukien pappien ja hallitsijoiden synnit, saivat aikaan suuren kansallisen katastrofin. Kirjassa mainittuja ja kritisoituja syntejä olivat muun muassa epäjumalien palvominen, epäpyhyys, murhat, haureus, väärät valat ja varkaudet. Epäjumalista palvottiin erityisesti Baalia, kanaanilaista hedelmällisyyden jumalaa. Muut synnit seurasivat tästä. Muiden 700-luvun eaa. profeettojen tapaan Hoosea julisti, että jos kansa ei luovu synneistään, Jumala sallii valtakunnan tuhoutua, ja kansa viedään vankeuteen Assyriaan, seudun tuon ajan suurimpaan valtioon.
Assyria valtasikin Samarian, Israelin kuningaskunnan pääkaupungin, vuonna 722 eaa. Kaikki ylimmän luokan jäsenet ja monet tavallisestakin kansasta otettiin sotavangeiksi ja vietiin pakkosiirtolaisuuteen.

Sisältö

Kirjan keskeisin teema on, että Jumala rakastaa Israelia aivan kuten mies rakastaa vaimoaan. Tätä kuvataan Hoosean oman avioliiton vertauskuvalla.
Tämän teeman lisäksi kirjassa ovat kaksoisteemana Israelin kansan synnit ja tulossa oleva rangaistus synneistä. Vaikka Jumala rakastaakin Israelia, Israel ei ole palannut tähän rakkauteen. Tämän osoittivat koko ajan jatkunut epäjumalien palvonta sekä muut rikokset kuten väkivalta ja seksuaaliset rikokset. Koska Israel ei ollut palannut Jumalan rakkauteen, Jumala karkottaisi heidät luotaan pakkosiirtolaisuuteen, aivan kuten Hoosea karkotti oman vaimonsa.
Tästä seuraa neljäs teema, Israelin palauttaminen maanpaosta. Maa tullaan valloittamaan, ja kansa tullaan lähettämään pakkosiirtolaisuuteen – mutta jotkut tulevat palaamaan ja rakentamaan maan jälleen kerran. Jumala tulee ottamaan kansan omakseen ja kansa tulee olemaan uskollinen hänelle heidän Jumalanaan.
Sisällöltään kirja voidaan jakaa kahteen osaan. Ensimmäinen osa sisältää luvut 1–3, ja se kuvaa symbolisesti Israelin kansan harjoittamaa epäjumalanpalvontaa. Hoosea nai Jumalan käskystä prostituoidun: "Mene ja ota portto vaimoksesi ja ota lapsiksesi ne lapset, jotka hän saa. Tämä maa on uskoton Herraa kohtaan, se on kuin portto, se palvelee vieraita jumalia". Avioliiton ja haureuden vertauskuvat ovat Vanhassa testamentissa yleisiä kuvattaessa Jumalan ja Israelin kansan välisiä suhteita.
Toinen osa sisältää luvut 4–14. Se on yhteenveto Hoosean saarnoista, jotka ovat täynnä tuomitsemista, uhkailuja, kehotuksia ja lupauksia.
Ruutanajärvi (Kangasala)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Ruutaman asuinalueen pohjoispuolella loivassa notkossa, joka on hieman soistunut. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja se on metsämaata. Vaikka lampi sijaitsee asuinalueen reunalla, ei aivan rannoilla ole rakennuksia. Asuinalueen läpi kulkee yhdystie 3400 ja Tampere-Haapamäki-rautatie ohittaa 100 metrin etäisyydellä sen itäpuolelta. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,0 metriä mpy. Siihen on johdettu lännestä lyhyt suo-oja ja sen laskuoja lähtee vastarannasta kohti itää. Se laskee Vesijärven Saappanpohjaan kahden kilometrin päässä Ranssilassa.

Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven paikka on liian idässä ja se on siinä autio ja nimetön. Lammen kautta kulkee metsäpolku Onkijärven länsipuolilla oleville niityille.
Vuoden 1954 peruskartassa rautatiellä oli lammen kohdalla Ruutanan seisake ja sen ympärillä sijaitsi Lokomon omakotialue, jonka rakentaminen oli vielä kesken. Järven rantaan rakennettiin 1960-luvulla kaksi tietä ja rannassa tehtiin laiturit. Niitä ei ole enää merkitty nykykarttoihin.
Puijon torni

Matkailukäyttö

Tornin tärkein käyttötarkoitus on matkailu. Tornin huippu sijaitsee 224 metriä Kallaveden pinnan yläpuolella ja 306 metriä meren pinnan yläpuolella. Ravintola sijaitsee hieman alempana. Tornissa toimii ravintola ja kahvila, tornin juurella on lisäksi matkamuistomyymälä. Ylin yleisölle avoin kerros on näköalatasanne. Nykyisessä tornissa on käynyt yli 5,5 miljoonaa vierasta.
Tornin juurella sijaitsevassa Puijon Majassa on myös ravintola sekä pieni 19 huoneen hotelli. Sekä tornin että Puijon Majan omistaa Kuopion kaupunki, ja ne on vuokrattu yksityiselle yrittäjälle. Liiketoiminnasta on vastannut vuoden 2009 toukokuusta alkaen Puijon Huippu Oy.

Pyörivä ravintola

Puijon nykyinen torni oli valmistuessaan Pohjoismaiden ensimmäinen pyörivällä ravintolalla varustettu näköalatorni. Se toimi myös Tampereen silloisen kaupunginjohtajan Erkki Lindforsin innoituksena aloittaa Näsinneula-rakennushanke.
Uuden tornin pyörivää ravintolaa varten rakennettiin suunnittelijansa, tuolloin 22-vuotiaan kuopiolaisen Kyösti Helinin, mukaan vielä nykyäänkin maailman suurin hammasrataskoneisto. Se on pyörittänyt ravintolaa rakentamisestaan vuonna 1963 lähtien. Täysi kierros ympäri kestää vaihteesta riippuen joko puoli tuntia tai tunnin. Helinin Konepajan lisäksi tarjouskilpailuun osallistui muiden muassa Kone Oy.

Aiemmat tornit

Mäellä on ennen nykyistä Puijon tornia sijainnut kaksi muutakin tornia. Näistä ensimmäisen, 16-metrisen puisen tornin, rakennutti raatimies C. R. Dahlström jo vuonna 1856. Seuraava, arkkitehti Johan Victor Strömbergin suunnittelema 24-metrinen, tiilestä rakennettu graniittijalkainen torni valmistui vuonna 1906.
Puijon Pirtti valmistui puretun ensimmäisen puutornin paikalle vuonna 1907. Pirtti toimi taukotupana retkeilijöille ja matkailijoille. Vuonna 1936 tehdyn laajennuksen myötä siitä tuli Puijon Maja.
Toisessa Puijon tornissa oli toisen maailmansodan aikana ilmavalvonta-asema. Se purettiin vuonna 1963, kun nykyinen torni valmistui.
14. lokakuuta 2006 vietettiin Puijon tornien 150-vuotisjuhlaa.
Raimo Holopainen

Raimo Tapani Holopainen (s. 30. toukokuuta 1948 Juuka) on suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Vuodesta 1973 hän oli Juuan avustava ulosottomies. Holopainen toimi kansanedustajana ajalla 1. maaliskuuta 1996 – 23. maaliskuuta 1999 edustaen Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. 
Eduskuntaan Holopainen nousi Kansaneläkelaitoksen johtajaksi siirtyneen Matti Puhakan seuraajana. Vuonna 2004 hänet valittiin Maskun kunnanvaltuuston jäseneksi. Hänen nykyinen työpaikkansa on Varsinais-Suomen ulosottoviraston Salon toimipaikassa.
Hostinsara

Ulkonäkö ja koko

Hostinsara on löyhästi mätästävä tai yksittäisversoinen ja kasvaa 15–50 cm korkeaksi. Juurakko on suikerteleva. Sen varret ovat pystyjä, hoikkia ja varsien tyvitupet vaaleanruskeita. Vaalean- tai harmahtavanvihreät lehdet ovat vartta lyhyempiä, 2–5 mm leveitä ja litteitä. Alimman tähkän kapea tukilehti on tähkäänsä pidempi. Hedetähkä on selväperäinen. Emitähkiä on 1–3 kappaletta ja ne ovat tavallisesti pitkävälisiä, munanmuotoisia ja etenkin alin emitähkä pitkäperäinen. Ruskeat tähkäsuomut ovat suippoja, odattomia, ja leveälti kalvolaitaisia. Munanmuotoiset pullakot ovat sirottavia, pitkäsuippuisia ja selväsuonisia. Väriltään ne ovat himmeän kellan- tai ruskeanvihreitä, suuota on pitkä, suora, karhea ja syvään lovikärkinen. Hostinsara kukkii kesäkuussa.
Muista Suomessa tavattavista saralajeista hostinsara muistuttaa eniten välisaraa (C. distans).
Hostinsara kuuluu hankalasti määriteltävään keltasarojen ryhmään, jonka lajit risteytyvät hyvin herkästi keskenään. Suomessa tähän ryhmään kuuluvat hostinsaran lisäksi keltasara (C. flava), etelännokkasara (C. lepidocarpa subsp. lepidocarpa), kuusamonnokkasara (C. lepidocarpa subsp. jemtlandica), lännenhernesara (C. demissa) ja hernesara (C. viridula). Risteymiä tavataan hyvin usein lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Hostinsaralla voi esiintyä harvinaista hostinsarannoki (Anthracoidea hostianae) -nokisientä.

Levinneisyys

Hostinsaraa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa pohjois-, etelä- ja itälaitoja lukuun ottamatta. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan ainoastaan Kanadassa ja Turkissa. Suomessa hostinsaraa kasvaa nykyään ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa se yhä on luonnontilaisilla lettosoilla jopa yleinen. Runsaimmat esiintymät ovat Eckerön, Hammarlandin ja Jomalan kunnissa. Manner-Suomesta lajia ei nykyään tunneta, mutta lajista on tiedossa muutama havainto 1800-luvulta Varsinais-Suomesta, Keski-Pohjanmaalta sekä Länsi-Lapista Tornionjokilaaksosta.

Elinympäristö

Hostinsaraa kasvaa lettosoilla, kosteilla niityillä ja joskus myös merenrannoilla. Laji on kalkinvaatija. Suurin uhka hostinsaralle on soiden ojitus ja pellonraivaus. Niittyjen umpeenkasvu perinteisen laidunnuksen loputtua uhkaa lajin kasvupaikkoja niityillä.
Yassine Bezzaz

Seurajoukkueura

Bezzaz aloitti uransa kotimaassaan 18-vuotiaana ja edusti CS Constantinea vuodet 1999–2001 ja JS Kabylieta seuraavan yhden kauden. Tuolloin hän saavutti heti CAF Cupin voiton.

Ura Ranskassa

Vuonna 2002 Bezzaz siirtyi pelaamaan Ranskaan ja edusti aluksi Ajacciota vuodet 2002–2005. Tuona aikana hänet äänestettiin vuoden 2002 syksyllä Algerian parhaaksi nuoreksi pelaajaksi. Kesällä 2005 Bezzaz siirtyi Valenciennesiin, jossa peliaikaa tuli hivenen enemmän kuin edellisessä seurassa. Hän vietti seurassa aina vuoteen 2009 asti ja oli nostamassa seuraa Ranskan pääsarjaan kaudella 2005-2006, kun joukkue voitti Ligue 2:n. Myöhemmin kesällä 2009 Bezzaz siirtyi Ligue 2:ssa pelanneeseen Strasbourgiin. Kausi meni Bezzazin kannalta heikosti kärsittyään loukkaantumista ja lisäksi joukkue putosi sarjatasoa alemmaksi Championnat Nationaliin.
Bezzaz ei ollut aluksi varma siirtyisikö hän pois Strasbourgista, mutta agentin kehotuksesta Bezzaz suostui jättämään seuran. Lopulta heinäkuussa 2010 hän allekirjoitti sopimuksen kaudeksi 2010-2011 Ligue 2:een nousseen Troyesin kanssa. Hän pelasi joukkueessa 23 ottelua.

Paluu Algeriaan

Kesällä 2011 Bezzaz palasi takaisin kotimaahansa USM Algerin riveihin. Hän pelasi joukkueessa vain puolivuotta ja siirtyi tammikuussa 2012 CS Constantineen.

Maajoukkueura

Bezzaz on pelannut urallaan 21 maaottelua, joista ensimmäinen ottelu oli Egyptiä vastaan käydyssä MM-karsintaottelussa 21. heinäkuuta 2001.
Bezzaz oli mukana myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa hän pelasi yhden ottelun. Bezzazin oli tarkoitus osallistua myös vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta polvivamman vuoksi hän joutui jättämään kisat väliin.
NRP Cassiopeia (P373)

Palvelus

Alus on poistettu palveluksesta 1975.
Imrahil

Elämäkerta

Imrahil syntyi vuonna 2955. Hän eleli lapsuudenpäiviä isänsä luona Dol Amrothissa ja myös kävi useasti Minas TirithissäGondorin pääkaupungissa. Kun Ecthelion II kuoli ja Denethorista tuli Gondorin käskynhaltija, niin Imrahil ystävystyi Denethorin kanssa ja hän alkoi oleskella enemmän Minas Tirithissä. Vuosi oli tällöin 2984. Vuonna 3010 Imrahilin isä Adrahil II kuoli.Vuonna 2988 Imrahilin sisko Finduilas Kuoli. Imrahil palveli Gondorin käskynhaltijaa hyvin ja taisteli urhoollisesti aina kun hänen ritareita tarvittiin taistelussa.
Vuonna 3019 Sauron aloitti suurhyökkäyksen Gondoriin. Imrahil johti noin 600 Dol Amrothin ritaria puolustamaan Minas Tirithia. Kun Sauronin 200 000 örkkiä ja 50 000-100 000 Khandin, Haradin ja Rhûnin pahoja miehiä hyökkäsi Gondoriin Imrahil seisoi uljaana ja johti Gondorin suuren portin yläpuolella olevissa jousiampujavarustuksissa olevia Dol Amrothin jousimiehiä.
Kun portti murrettiin Imrahil ei kääntynyt pakoon vaan taisteli uljaasti.
Kun Rohanin ratsastajat tulivat Pelennorin kentille ja hyökkäsivät örkkien kimppuun Imrahil johti Gondorin ratsastajat ja jalkaväen uloshyökkäykseen auttaakseen Rohanilaisia.
Imrahil oli jo aikaisemmin tehnyt yhden uloshyökkäyksen ratsuväellä, kun Faramir Denethorin poika oli vaarassa. Kun Mordorin armeijat oli tuhottu Imrahil otti kaupungin komentoon, koska Denethor oli polttanut itsensä ja Faramir makasi Parannuksen tarhassa, koska hän oli saanut vakavia vammoja.
Kun Aragorn II Gondorin valtaistuimen perijä johti Lännen armeijat mustalle portille, Imrahil oli myös mukana. Kun Mordor oli kukistettu ja Sauron tuhottu. Imrahil hyväksyi Aragornin Gondorin kuninkaaksi ja kun Faramir ja kansakin totesivat sen, niin Aragorn kruunattiin Gondorin kuninkaaksi. Imrahilin vaimo oli kuollut aikoja sitten ja hänen tyttärensä nai Rohanin kuninkaan Éomerin ja hänen pojastaan Elphiristä tuli Dol Amrothin suuriruhtinas Imrahilin kuoltua vuonna 34 neljättä aikaa. Elphir kuoli vuonna 67 neljättä aikaa ja hänen poikansa Alphros syntyi vuonna 3017 kolmatta aikaa ja kuoli vuonna 95 neljättä aikaa. Imrahiliä kutsutaan Gondorin prinssiksi vaikka hän ei ole millään tavalla sukua Aragornille.

Imrahil elokuvissa

Imrahil saattoi olla yksi Gondorin ylimyksistä, joka tuli kun Faramir ja Gandalf tulivat Gondorin porteista Osgiliathin sotilaiden kanssa. Silloin Imrahil sanoi "Long lord Denethor has seen this doom" "Seen and done nothing" Vastasi Gandalf. Eli "Kauan on Denethor nähnyt tämän tuhon ja Gandalf vastasi "Nähnyt eikä tehnyt mitään". Useimpien mielestä hän oli Imrahil ja useimmilla sivustoilla lukee niin, mutta sille ei ole aivan varmaa tietoa.
Melvin Frank

Melvin Frank (13. elokuuta 1913 Chicago, Illinois – 13. lokakuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän sai uransa aikana viisi Oscar-ehdokkuutta, joista kolme hän jakoi Norman Panaman kanssa. 
Frankin ohjaustöihin kuuluu muun muassa on Samppanjaa ja syrjähyppyjä (A Touch of Class, 1973).
Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne

Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne (Brita Maria Renlundin muistosäätiö) on Karl Herman Renlundin vuonna 1918 perustama ruotsinkielinen säätiö. Se on 2000-luvulla tunnettu uuden Lastenklinikan rakennuttamista tukevana säätiönä.
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen hallitsema Svenska kulturfonden ja Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne ovat yhdessä  Uuden Lastensairaalan Tukisäätiön (Stiftelsen Nya Barnsjukhusets Stöd) perustajia.
Christian Matras

Elämäkerta

Viðareiðissä syntynyt Matras kävi koulua Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Hän meni kouluun ikätovereidensa William Heinesenin ja Jørgen-Frantz Jacobsenin kanssa, joita myös pidetään Färsaarten merkittävimpinä kirjailijoina. Hän opiskeli pohjoismaisia kieliä Kööpenhaminan yliopistossa. 
Matras väitteli tohtoriksi 1933. Vuodesta 1952 hän oli professori Kööpenhaminassa, josta hän palasi Färsaarille 1965. Palattuaan hän aloitti Färsaarten yliopiston (Fróðskaparsetur Føroya) rehtorina.
Matrasin merkittävin tuotanto käsittää färsaarelaisen kirjallisuuden, kielen ja kulttuurin tutkimusta, mutta hän on myös maan merkittävimpiä runoilijoita. Hänen tunnetuin tuotantonsa kuuluu luonnonlyriikkaan.
Albert Namatjira

Varhainen elämä

Namatjira syntyi Hermannsburgissa lähellä Alice Springsiä vuonna 1902. Namatjira kastettiin hänen vanhempiensa käännyttyä kristinuskoon ja hänet kasvatettiin lähetysasemalla länsimaiseen tapaan. 16-vuotiaana hän palasi aboriginaalien perinteisen elämäntavan pariin arrante-heimon keskuuteen. Hän palasi sivistyksen piiriin 18-vuotiaana ja meni naimisiin. Namatjira työskenteli kamelinkuljettajana Keski-Australiassa, jota hän kuvasi myöhemmin töissään. Vuonna 1934 hän tutustui länsimaiseen taiteeseen tavattuaan kaksi melbournelaista taiteilijaa. Hän toimi oppaana toiselle heistä vuonna 1936 ja oppi vesivärimaalauksen.

Menestys

Namatjira maalasi tunnistettavalla tavalla, ja monet hänen maalauksistaan kuvasivat australialaista maisemaa geologiset piirteet taustalla ja australialaista kasvistoa etualalla. Vuonna 1938 hän piti ensimmäisen näyttelynsä Melbournessa, ja sitä seurasivat näyttelyt Sydneyssä ja Adelaidessa. Kuningatar Elisabet II kiinnostui hänen taiteestaan, ja hän sai kuningattarelta palkinnon ja tapasi hänet vuonna 1954. Oman taiteensa ohella William Dargien tekemä muotokuvamaalaus hänestä voitti Archibald-palkinnon 1956.

Loppuelämä

Arrante-heimon jäsenillä oli tapana jakaa kaikki omaisuutensa keskenään, tämä johti siihen että Namatjira joutui elättämään eräässä vaiheessa yli 600 kerjäläistä. Hän menetti rahaa kun häneltä huijattiin rahaa kahteen otteeseen tonttikaupoilla. Vaikka hän oli aikansa suosituimpia australialaisia taiteilijoita hän eli suhteellisessa köyhyydessä. Hän muutti vaimonsa kanssa Alice Springsin lähistölle.
Namtjiraa syytettiin erään aboriginaalinaisen, Fay Iowan, kuolemasta, kun naisen tappaneet aboriginaalit olivat saaneet alkoholia viskipullosta, jonka Namatjira oli jättänyt autonsa penkille. Alkoholin välittäminen aboriginaaleille oli laitonta ja hänet tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi vankilaan. Tuomio tosin muutettiin julkisen kohun jälkeen yhteiskuntapalveluksi. Namatjiraa vaivasi kuitenkin erään Iowan perheenjäsenen tekemä rituaalimurha, jossa uhria osoitetaan luunkappaleella ja kirotaan. Namatjira sai sydänkohtauksen vuonna 1956 ja joutui sairaalaan. Hän julkaisi vielä kolme maalausta ennen kuolemaansa vuonna 1959.
Ränkimäen talomuseo

Ränkimäen talomuseo on kotiseutumuseo Lapualla. Se syntyi vähitellen 1930–50-luvuilla kotiseutuyhdistys Lapua-Seuran aktiivisuudesta. Museoalueella on toistakymmentä rakennusta, jotka on tuotu eri puolilta Lapuaa (porttilato on Alahärmästä) .
Ränkimäen talomuseo kuvaa 1800-luvun lopun lapualaista talonpoikaistaloa. Siellä järjestetään vuosittain useita historiaa elävöittäviä tapahtumia, kuten kaksiviikkoiset lasten perinneleikit, runoilta, puurojuhla jne.
Museo on avoinna kesäisin ja tilauksesta. Sen toimintaa ylläpitää vapaaehtoisvoimin ja avustusten tuella Lapua-Seura.
Björkhagen (Tukholma)

Björkhagen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu hallinnollisesti Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Kärrtorpin, Hammarbyhöjdenin ja Södra Hammarbyhamnenin kaupunginosat sekä Nackan kunta.
Alue kuului Nackan kunnalle vuoden 1930 alkuun saakka. Aluetta alettiin asuttaa vuosina 1946–1950. Suurin osa Björkhagenin kaduista on nimetty skånelaisten tai blekingeläisten kaupunkien ja taajamien mukaan. Kaupunginosan keskus Björkhagsplan vihittiin käyttöön 1. lokakuuta vuonna 1959.
Annie-gaala 1977

Annie-gaala 1977 oli viidettä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1977 parhaille animaatioiden tekijöille. Gaalan aikana palkittu Mel Blanc oli ensimmäinen henkilö, joka palkittiin äänityöstään animaation parissa.

Voittajat

Voittajat lihavoituna: