google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Jamaica (44)

Palvelus

HMS Jamaica liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon ja se palveli lähes toisen maailmansodan loppuun saakka suojaten Jäämeren saattueita. Poikkeuksena oli aluksen osallistuminen marraskuussa 1942 Pohjois-Afrikan maihinnousun Keskiseen ryhmään.
Joulukuun lopulla 1943 alus otti osaa Nordkapin taisteluun, jossa upotettiin Saksan laivaston taisteluristeilijä Scharnhorst. Juuri HMS Jamaica ampui ratkaisevan armoniskun antaneet torpedot.
Alus suojasi 1944 Norjan rannikolle tehtyjä tukialusosastojen hyökkäyksiä Jäämeren saattueiden välillä.
Toisen maailmansodan päätyttyä HMS Jamaica siirrettiin syyskuussa 1945 Itä-Intian osaston 5. Risteilijäviirikköön, kunnes se siirrettiin 1946 saman aseman 4. Risteilijäviirikköön. Alus oli huollettavana marraskuusta 1947 elokuuhun 1948.
HMS Jamaica liitettiin palvelukseen palatessaan elokuussa 1948  Amerikan ja Länsi-Intian aseman 8.Risteilijäviirikköön, josta se lainattiin 1949 5. Risteilijäviirikölle Kauko-Itään Korean sodan vuoksi. Alus palasi 27. helmikuuta 1951 Englantiin, jossa se sijoitettiin reserviin. Alus oli huollettavana 1953-1954, minkä jälkeen se liitettiin Kotilaivastoon sekä Välimeren laivastoon.
HMS Jamaica poistettiin palveluksesta 20. marraskuuta 1957 Gairlochissa. Alus myytiin romutettavaksi Arnott Young Ltd:lle ja se saapui 20. joulukuuta 1960 Dalmuiriin romutettavaksi. Aluksen runko paloiteltiin 1962 Troonissa.
Reino Paukkonen

Reino Ensio Paukkonen (s. 20. syyskuuta 1945 Heinävesi) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.
Paukkonen sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten maratonjuoksussa 19:nneksi ja päätyi samalle sijalle Rooman EM-kisoissa 1974. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuonna 1975.
Seuratasolla Paukkonen edusti Ruokolahden Rajua, Jyväskylän Kenttäurheilijoita, Heinäveden Hyrskettä, ja Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Maratonin Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1972 ja 1973. Vuonna 1974 hän sai maratonilla SM-hopeaa. Maastojuoksussa hän voitti joukkuekilpailun Suomen mestaruuden vuonna 1973 ja henkilökohtaisen kilpailun SM-pronssia vuonna 1974.
Reino Paukkosen valmentajana toimi Mauri Jormakka. Hänen vaimonsa Irja Paukkonen (o.s. Pettinen) voitti useita Suomen mestaruuksia kestävyysjuoksuissa.
François-Xavier Ortoli

Tausta

Ortoli syntyi Ajacciossa, Korsikalla, ja vietti nuoruutensa Ranskan Indokiinassa, jossa hänen isänsä toimi rekisteriviraston johtajana. Hän suoritti lukio-opintonsa Vietnamin Hanoissa Albert Sarraut -lyseossa.
Toisen maailmansodan aikaisista ansioistaan Japania vastaan Indokiinassa tehdystä työstä vastarintaliikkeessä hänet palkittiin Ranskan Sotaristillä (Croix de la guerre) sekä myös vastarintaliikkeen muistomitalilla.
Vuonna 1947 hänet hyväksyttiin pari vuotta aiemmin perustettuun Ranskan Kansalliseen hallintokouluun ja opintomenestyksensä myötä Valtiovarain tarkastustoimiston palvelukseen.

Poliitinen ura

Osallistuttuaan eri asteisena poliitikkona useiden eri Ranskan hallitusten toimintaan, Ortoli sai vuonna 1958 vastuulleen Euroopan komission sisämarkkinat. Vuonna 1961 hänestä tuli pääsihteeri Euroopan taloudellista yhdentymistä käsittelevään hallitusten väliseen neuvostoon.
Vuodesta 1962 aina vuoteen 1966 hän toimi pääministeri Georges Pompidoun kansliapäällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi vuoden ajan Ranskan valtiollisen suunnittelukomission johtajana.
Ortoli valittiin huhtikuussa 1967 asuntoministeriksi Georges Pompidoun hallitukseen. Seuraavana vuonna hän seurasi samassa hallituksessa Alain Peyrefitteä opetusministerinä.
Vuoden 1968 kansalliskokouksen vaaleissa hänen valittiin gaullistipuolueen edustajana Lillen vaalipiiristä. Hänen nimettiin myös valtiovarainministeriksi pääministeri Maurice Couve de Murvillen hallitukseen. 
Vuonna 1969 hänet nimitettiin teollisen kehityksen ja tieteellisen tutkimuksen ministeriksi Jacques Chaban-Delmasin hallitukseen. Tässä hallituksessa hän toimi aina vuoteen 1972 saakka.

Euroopan Unioni

Ortoli toimi Euroopan komission puheenjohtajana vuosina 1973–1977. Hänen puheenjohtajakauttaan värittivät öljykriisi ja öljyn räjähdysmäinen hinnannousu. Tämän jälkeen, aina vuoteen 1985 asti hän toimi Euroopan komission talous- ja finanssikomissaarina. Tässä komissaarin tehtävässä hän oli keskeisesti luomassa Euroopan rahajärjestelmää, joka varsinaisesti muodosti perustan yhteisvaluutalle.
Freddie Laker

Sir Frederick Alfred Laker (6. elokuuta 1922 – 9. helmikuuta 2006) oli brittiläinen ilmailuyrittäjä, joka tunnetaan parhaiten hänen vuonna 1966 perustamastaan Laker Airways -lentoyhtiöstä, joka meni vararikkoon vuonna 1982. Muita Lakerin yrityksiä olivat lentokoneiden muunnostöitä tehnyt Aviation Traders sekä lentoyhtiöt Air Charter, Channel Air Bridge ja Laker Airways -nimeä käyttäneet yhtiöt Yhdysvalloissa ja Bahamalla.
Laker oli ensimmäisiä lentoyhtiön omistajia, joka otti käyttöön pelkistetyn palvelun ilmaliikenteen liiketoiminta-ajatuksen. Samaa toiminta-ajatusta ovat sittemmin, parhaimmillaan menestyksekkäästikin, soveltaneet EasyJet, Ryanair, Southwest Airlines, AirAsia ja monet muut halpalentoyhtiöt.
Akateeminen puhallinorkesteri

Akateeminen puhallinorkesteri (AP) on helsinkiläinen sinfoninen puhallinorkesteri, joka perustettiin Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) jäsenjärjestöksi keväällä 1995. Orkesterin tehtäväksi ja tavoitteeksi asetettiin puhallinorkesterin sinfonisen, korkeataiteellisen puolen esilletuominen.
Orkesterin soittajisto koostuu pääkaupunkiseudun korkeakoulujen opiskelijoista ja henkilökunnasta sekä muista, pitkälle edenneistä puhallinmusiikin harrastajista. Orkesterin yhteydessä toimii myös useita pienyhtyeitä, kuten A-Seitsikko ja Dandy Sextet.
Orkesterin taiteellisena johtajana toimii Henriikka Teerikangas. Aiemmin orkesteria ovat johtaneet muun muassa Kalervo Kulmala, Sami Ruusuvuori, Ville Paakkunainen, Jarkko Aaltonen, Aino Koskela ja Ville Komppa. Orkesterin kunniakapellimestari on Kalervo Kulmala.
Ken Stott

Ken Stott (s. 19. lokakuuta 1955) on skotlantilainen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan television poliisisarjoissa. Stott oli pääosassa sekä sarjassa Siveyspoliisi (The Vice) vuosina 1999–2003, Messias (rikosetsivä Metcalfe), että Ian Rankinin kirjoihin perustuvassa Rebus-sarjassa. Stott toimii mäyrän äänenä elokuvassa Narnian tarinat: Prinssi Kaspian. Hän myös esittää kääpiö Balinia Peter Jacksonin ohjaamassa Hobitti-elokuvatrilogiassa.
Haven Gillespie

James Lamont Haven Gillespie (6. helmikuuta 1888 Covington, Kentucky – 14. maaliskuuta 1975 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hänen tunnetuimpiin sanoituksiinsa kuuluvat J. Fred Cootsin säveltämät ”Santa Claus Is Coming to Town” ja ”You Go to My Head”. Gillespie valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1972.

Elämä ja ura

Gillespie oli koulutukseltaan kirjanpainaja. Hän työskenteli latojana Cincinnati Times-Star -sanomalehdelle ja muutti noin 20-vuotiaana New Yorkiin, jossa hän työskenteli journalistina. Hän kirjoitti muun muassa New York Times -lehteen. Ensimmäiset sanoituksensa hän myi vaudeville-esitykseen vuonna 1911.
Ensimmäisen merkittävän hittinsä ”Drifting and Dreaming” Gillespie teki Egbert Van Alstynen, Ervin R. Schmidtin ja Loyal Curtisin kanssa vuonna 1925. Richard Whitingin ja Seymour Simonsin kanssa hän saavutti menestystä kappaleilla ”Breezin’ Along with the Breeze” (1926) ja ”(I’m in Love with You) Honey” (1928).
Gillespien menestynein sanoitus syntyi säveltäjä J. Fred Cootsin kanssa vuonna 1934. Miehet keksivät ”Santa Claus Is Coming to Town” -kappaleen melodian ja sanat 15-minuuttisen metromatkan aikana, ja kappale sai ensiesityksensä Eddie Cantorin radiolähetyksessä kiitospäivänä 1934. Kappaleesta tuli välittömästi myyntimenestys, ja nykyään se on ”Valkean joulun” ja ”Petteri Punakuonon” jälkeen kaikkien aikojen kolmanneksi myydyin joululaulu.
Vuonna 1938 Gillespie sanoitti Cootsin säveltämän kappaleen ”You Go to My Head”, joka nousi heti ilmestymisvuotenaan listoille kolmen eri artistin esittämänä ja on saavuttanut pitkäaikaista menestystä suosittuna standardina.
Gillespie kirjoitti säveltäjä Beasley Smithin kanssa vuonna 1949 laulun ”That Lucky Old Sun”, jonka ovat äänittäneet muun muassa Frankie Laine, Frank Sinatra, Louis Armstrong ja Jerry Lee Lewis. Mel Tormé saavutti jonkin verran menestystä toisella Gillespien ja Smithin yhteistyökappaleella ”The Old Master Painter” (1949).
Haven Gillespie kuoli Las Vegasissa maaliskuussa 1975.
Lost & Found

Lost & Found eli ”Lostari” oli Helsingin Punavuoressa sijainnut yökerho. Se mainosti itseään Suomen ainoana heteroystävällisenä homobaarina.
Ravintola lopetti toimintansa 9.10.2011 kannattamattomana.
Annika Eklund

Uran alku

Eklund aloitti pianonsoiton ollessaan viisivuotias ja julkiset esiintymiset ollessaan 13-vuotias. Hän oli voittanut Vaasan liepeillä Gerbyssä järjestetyn laulukilpailun. Tämän jälkeen Eklund pääsi laulukilpailun kautta Maaherra-nimiseen yhtyeeseen. Sen jäsenten keski-ikä oli noin 15 vuotta ja he esittivät lähinnä perinteistä iskelmää. Yhtye hajosi vuonna 1996, neljän vuoden keikkailun jälkeen. Eklund oli tuolloin voittanut Lavatähti-laulukilpailun. Tuolloin hänen keikkayhtyeekseen vaihtui Amor ja hän sai Lavatähti-tittelin ansiosta levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. Ensimmäinen single Auta mua / Tyttö sopassa julkaistiin 1997. Vuotta myöhemmin julkaistiin ensimmäinen levy, Kaunis uni, joka sisälsi perinteistä iskelmää. Keikkailun ohessa Eklund suoritti musiikkipedagogin opinnot Jyväskylän ammattikorkeakoulun kulttuurilinjalla.

Tangoprinsessaksi ja toinen albumi

Vuonna 2001 Eklund osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon saaden siten tangoprinsessan kruunun. Kesällä 2003 hän julkaisi toisen albuminsa, Valoja ja varjoja, jonka tuotti euroviisusäveltäjänä tunnettu Mika Toivanen. Uuden albumin myötä Eklund siirtyi nuorekkaamman pop-iskelmän pariin ja levyn nimikkokappaleesta muodostui radiohitti. Levy koostui lähes täysin Toivasen sävellyksistä, mutta mukana oli myös cover Yön kappaleesta ”Särkyvää”.

Suomen Euroviisukarsinta 2006

Eklund osallistui vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun Suomen esikarsintaan kahdella kappaleella, ”Sinussa on jotain” ja ”Shanghain valot”. Alkukarsinnasta kansa äänesti jatkoon ”Shanghain valot”. Kappale jäi karsintojen finaalissa sijalle kolme, mutta voitti Viisukuppilan erikoispalkinnon viisufanien suosikkina. Kappaleen oli säveltänyt Ultra Brasta tuttu Kerkko Koskinen. ”Shanghain valot” oli Radio Suomen vuoden 2006 toiseksi soitetuin kappale.
Nimeä Shanghain valot kantava albumi julkaistiin 5. huhtikuuta 2006 ja se valittiin tuolloin kuukauden levyksi.
Eklundin neljäs albumi, Rakkausseikkailu 2007, julkaistiin kesäkuussa 2007. Levyltä on julkaistu singlenä Kerkko Koskisen ja Kyösti Salokorven tekemät kappaleet ”Ole hiljaa ja suutele mua”, ”Rakkausseikkailu 2007”, sekä vuoden 2007 lopulla ”Unien maailmassa”. Levy sai hyvän vastaanoton ja se valittiin heinäkuussa 2007 kuukauden levyksi.
Kesän 2008 jälkeen Eklund jäi äitiyslomalle ja synnytti ensimmäisen lapsensa. Eklund asuu nykyään Sipoossa. Hän on koulutukseltaan musiikkipedagogi ja suuntautunut musiikkileikkikoulunopettajaksi.
Vuonna 2009 Eklund oli ehdolla Iskelmä Finlandia -palkinnon saajaksi.

Muita töitä

Eklund on esiintynyt radiossa ja televisio-ohjelmissa Speden spelit, Hecumania, Tuttu juttu, Huvin vuoksi, Kymppitonni, Tartu mikkiin ja Neljän tähden illallinen. Lisäksi Eklund on vieraillut Yön albumilla Kuolematon esittäen kappaleen ”Pettävällä jäällä” yhdessä Olli Lindholmin kanssa. Eklund myös osallistui vuonna 2005 Yön Kuolematon-kiertueeseen.
Laulumaa

Laulumaa Huonekalut Oy on suomalainen yritys, joka suunnittelee, valmistuttaa ja markkinoi huonekaluja sen omalla Laulumaa-tuotemerkillä. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lahdessa. Yrityksen nykyinen emoyhtiö on Finnish Furniture Group Oy.

Historiaa

Yrityksen juuret juontavat Oulaisista lähtöisin olevaan Laulumaan sukuun, jonka miehet toimivat kalustepuuseppinä jo 1800-luvulla. Vuonna 1956 Reino Laulumaa (1917–2010) perusti Raaheen puusepäntehtaan. Hänen poikansa Rauno Laulumaa perusti Laulumaa Huonekalut Oy:n vuonna 1988 Lahteen. Liikeideana oli aluksi mäntykalusteiden valmistuttaminen muilla yrityksillä Suomessa ja Neuvostoliitossa ja niiden provisiopohjainen myynti Suomeen ja ulkomaille. Neuvostoliiton romahdettua valmistajia alkoi löytyä itsenäistyneestä Virosta. Suomen 1990-luvun alun laman taituttua nousukaudeksi yrityksen liiketoiminta alkoi kasvaa sekä kotimaassa että etenkin vientimarkkinoilla.
Laulumaan tuotteita myy satakunta huonekaluliikkettä ympäri Suomen.
Via Appia

Via Appia oli roomalainen tie, joka johti Roomasta Neapoliksen kautta Brundisiumiin. Via Appian ensimmäinen, Capuaan asti kulkenut osuus valmistui vuonna 312 eaa. kensori Appius Claudius Caecuksen rakennuttamana. Se oli Rooman julkisista teistä ensimmäinen, joka nimettiin rakennuttajansa mukaan.
Via Appiaa käyttivät niin kauppiaat, Rooman legioonalaiset kuin "postilaitoksen" (cursus publicus) lähetit. Kuten muillakin suurilla teillä, myös Via Appian varrella oli mailipylväitä, joista näki etäisyyden seuraavaan kaupunkiin. Pylväitä oli yhden roomalaisen mailin (mille passus, 1 480 metriä) välein. Muita Rooman varhaisia teitä olivat Via Salaria ja Tiber-joen vierestä kulkeva Via Aurelia.
Via Appia rakennettiin osana Rooman laajentumista kohti etelää. Kuten suurin osa muistakin valtateistä, senkin  rakennuttamisen perimmäinen tarkoitus oli taata Rooman armeijoille mahdollisuus nopeaan siirtymiseen vasta valloitetuilla alueilla.
Rooman kuuluisimman tien varrelle ristiinnaulittiin Spartacuksen epäonnistuneen kapinan seurauksena noin 6 000 orjaa.
Nykyään antiikin aikaista Appiuksen tietä (Via Appia Antica) on jäljellä enää 15,2 km Aureliuksen muurilta Pyhän Sebastianon portista (Mura Aureliane, Porta San Sebastiano) kaakkoon Rooman Colosseumilta.
Paavi Pius VI (Giovanni Angelo Braschi) määräsi 1700-luvulla Via Appian kunnostettavaksi. Tien rinnalle rakennettiin samansuuntainen uusi tie Via Appia Nuova.
Antiikin aikainen Appiuksen tie Rooman lähellä on nykyisen maksuton turistinähtävyys. Tien ensimmäiset 5 km ovat edelleen vilkkaasti moottoriajoneuvojen käytössä, mutta siitä eteenpäin liikenne on vähäistä ja raunoita voi ihastella jalkaisin suhteellinen turvallisesti.
Via Appia Antican varrella on useita nähtävyyksiä; keisari Lucius Domitius Aureliuksen muurissa oleva Pyhän Sebastianuksen portti ja suihkulähde, keisari Publius Septimius Getan hauta, Pyhän Neitsyt Marian kirkko "Domine Quo Vadis" (alueella jossa apostoli Pietari asusti Roomassa), paavi Calixtus I:n katakombit, Pyhän Sebastianuksen katakombit, konsuli Marcus Aurelius "Valerius" Romuluksen mausoleumi, keisari Maxentiuksen huvilan ja stadionin rauniot, Cecilia Metellan mausoleumi (konsuli Quintus Caecilius Metellus Creticuksen tytär ja kvestori Marcus Licinius Crassuksen vaimo), kardinaali Francesco Caetanin linnoitettu kylä Castrum Caetani, Akveduktien puisto (jossa on vielä keisari Claudiuksen, preetori Quintus Marcius Rexin Acqua Marcia sekä Felicen akveduktin jäännökset), roomalainen hautamuistomerkki (Gaius Rabirius Postumus Hermodorus, Lucia Rabiria Demaris ja Isis-papitar Usia Prima), Via Appian viidennen mailipylvään (quinti) kohdalla sijaitseva Quintilliusten kartanon rauniot (jonka rakennuttivat konsuliveljekset Sextus Quintillius Valerius Maximus ja Sexstus Quintillius Condianus) ja keskiaikaisen maatalon perustana oleva Casal Rotondo pyöreä mausoleumi sekä arkeologi Luigi Caninan muinaislöytöjensä arkkitehtoorisista marmorinpalasista kokoama seinämä.
Sisäänheittotuote

Sisäänheittotuote eli tarjoustuote on edullisesti pienellä katteella tai jopa tappiolla myytävä tuote, jolla liike yrittää houkutella asiakkaita. Sisäänheittotuotteita voidaan käyttää markkinoinnissa lisäämään esimerkiksi uuden liikkeen tunnettavuutta tai luomaan edullista kuvaa liikkeen hinnoista. Tavoitteena on saada asiakas, joko samalla kertaa tai uudella käynnillä, ostamaan myös paremman katteen tuotteita.
Sisäänheittotuotteiden käyttöä mainonnassa säännellään kuluttajansuojalaissa. Kaupan tulee esimerkiksi ilmoittaa mainonnassaan, jos tuotetta on saatavilla vain rajatusti. Sääntelystä huolimatta toisinaan on epäilty joidenkin liikeketjujen tarkoituksellisesti hankkivan sisäänheittotuotteita erityisen pieniä määriä niin, että tuotteet loppuvat kesken. Tarkoituksena on saada kauppaan suuri määrä asiakkaita, joiden toivotaan ostavan kalliimpi korvaava tuote tai tekevän muita ostoksia käynnin yhteydessä. Huijauksesta käytetään nimitystä täkymyynti (engl ”bait and switch”).
Suomessa tyypillisiä sisäänheittotuotteita on esimerkiksi kahvi.
Leväsienet

Leväsienet on yhteisnimitys ruskeiden levien kaareen kuuluville ulkoisesti sieniä muistuttaville eliöille, joihin lukeutuvat munasienet, labyrinttisienet ja ripsisiimasienet.
Leväsieniksi kutsuttiin aiemmin kaikkia sellaisia sienimäisiä eliöitä, joiden lisääntymiseen kuuluvat uintisiimalliset liikuntakykyiset parveiluitiöt, ja joilla ei ole elinkierrossaan amebamaista elämänvaihetta. Otaksuttiin, että nämä eliöryhmät kuuluivat erillisenä kaarena (Archemycota) tai alakaarena (Mastigomycotina) sienikuntaan. 1990-luvulla selvisi kuitenkin näiden eliöryhmien kuuluminen Chromalveolata-kuntaan ja ruskeiden levien kaareen.
Leipäjuusto

Leipäjuusto eli juustoleipä on perinteisesti Pohjanmaalla, Lapissa ja Kainuussa valmistettu paistettu tuorejuusto. Ruotsin Tornionlaaksossa ja Lapissa se on tunnettu nimellä kahvijuusto. Leipäjuustoa valmistettaessa kuumennettuun maitoon lisätään juoksutinta, joka erottaa valkuaismassan herasta. Massa kootaan möykyksi, josta yleensä muotoillaan litteä kiekko. Juusto paistetaan siten, että pinnalle muodostuu ruskeita pilkkuja. Paistettaessa rasva kihoaa juuston pintaan ja muodostaa konservoivan kerroksen.

Historia

Esiteolliseen aikaan leipäjuustoa valmistettiin kesäisin ja syksyisin, kun maitoa oli saatavilla. Juusto oli juhlaruokaa, ja sitä annettiin palkaksi esimerkiksi heinäntekoväelle. Leipäjuusto kuivattiin ja säilöttiin esimerkiksi ruislaarissa jyvien seassa, missä se säilyi jopa vuosia. Kuiva, kivikova leipäjuusto pehmeni hiilloksella lämmitettäessä. Juustoa lisättiin paloina myös erilaisiin keittoruokiin.
Aikaisemmin leipäjuustoa valmistettiin paikallisissa ja alueellisissa meijereissä. Meijerikoon kasvettua leipäjuuston teollista valmistamista ei Suomessa enää jatkettu suuremmissa meijereissä, vaan se jäi lähinnä pienten yksityisten meijereiden ja juustoloiden varaan, jotka hankkivat maitonsa sopimusmaitotiloilta.

Tarjoilu

Perinteisesti leipäjuusto tarjoiltiin vinoneliön muotoisina paloina kahvin kanssa. Päälle voi ripotella vähän sokeria. Uusperinnettä on leipäjuuston tarjoaminen lämmitettynä jälkiruoaksi lakkahillon ja joskus kerman kanssa. Leipäjuusto on maukasta myös grillattuna.
Akeem Wright

Pelaajaura

Wright opiskeli vuodet 2005–2007 Kansasin osavaltionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän pelasi kuuden vuoden aikana Lähi-idässä, kaksi ottelua NBA:n kehityssarjaa Bakersfield Jamissa, Argentiinassa, Kanadassa ja Israelissa.
Kesän 2013 Wright pelasi Uuden-Seelannin pääsarjassa ja oli sarjan neljänneksi paras pisteidentekijä. Wrightin joukkue OceanaGold Nuggets sijoittui runkosarjassa toiseksi ja selviytyi pudotuspeleissä välieriin. Kaudeksi 2013–2014 Wright teki kesällä sopimuksen suomalaisen Korisliigaseura Tampereen Pyrinnön kanssa, mutta hän sai Yhdysvalloissa leikkaushoitoa vaatineen polvivamman, ja sopimus purettiin. Toivuttuaan vammastaan Wright pelasi loppukauden suurimmaksi osaksi Espanjan pääsarja ACB:ssä pelanneessa CB Valladolidissa. Kauden lopussa Wright pelasi Ukrainan pääsarjassa ja kesän 2014 jälleen Uuden-Seelannin pääsarjassa. Kauden 2014–2015 Wright pelasi Ruotsin pääsarjassa, missä hän kirjautti Sundsvall Dragonsissa pelaamissaan 41 ottelussa 16,6 pistettä, 9,1 levypalloa, 2,1 syöttöä ja 1,8 riistoa per ottelu. Dragons selviytyi Wrightin kaudella sarjan välieriin asti.
Syyskuussa 2015 Wright teki jälleen sopimuksen suomalaisen Pyrinnön kanssa. Hän pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 14,1 pisteen ja 7,4 levypallon keskiarvoilla. Wrightin esiintyminen Pyrinnössä oli mm. asenteen ja heitonvalintojen suhteen puutteellista, ja 26. marraskuuta seura ilmoitti purkaneensa Wrightin sopimuksen. Tammikuussa 2016 Wright siirtyi Kanadan pääsarjaan London Lightningin joukkueeseen.

Pelityyli ja ominaisuudet

Wright on monipuolisuudestaan tunnettu laituri. Hän on pelannut pelipaikkoja 1–3.
Egyptin punta

Egyptin punta (tunnus EGP) on Egyptin rahayksikkö. Se on ollut käytössä vuodesta 1836. Tammikuussa 2008 sen arvo oli 0,132 euroa eli yksi euro oli 7,56 Egyptin puntaa. Egyptin punnan alempi rahayksikkö on piasteri. Yksi Egyptin punta on yhteensä 100 piasteria.
Egyptin ohella Egyptin puntaa käytetään myös Gazan kaistalla.
Severi Blomstedt

Pauli Severi Blomstedt (s. 23. syyskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän toimi Suomen rakennustaiteen museon johtajana 2002–2010.
Blomstedt on toiminut muun muassa Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin va. apulaisprofessorina ja Suomen rakennustaiteen museon näyttelytoimiston päällikkönä.
Blomstedt perusti vuonna 1976 oman toimiston mutta omisti toimiston myös veljensä Petri Blomstedtin kanssa. Hän suunnitteli muun muassa Ainolan peruskorjauksen 1980-luvulla ja vei loppuun veljensä suunnitelman Hotelli Kämpin restauroinnista.
Severi Blomstedt vanhemmat olivat arkkitehti Aulis Blomstedt ja keramiikkataiteilija Heidi Blomstedt, säveltäjä Jean Sibeliuksen tytär.
NRP Albatroz (P1012)

Palvelus

Alus luovutettiin 2002 Itä-Timorille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Oecusse ja runkonumerolla P101.
Veikko Rautiainen

Veikko Ilmari Rautiainen (17. lokakuuta 1917 Turku – 17. elokuuta 1999) oli suomalainen taidemaalari ja myös taidekauppias.
Veikko Rautiainen debytoi Turussa 1946. Hän osallistui Suomen taiteilijain näyttelyihin ulkomailla Bergenissä, Århusissa 1968, Leningradissa 1970 ja 1981, Varnassa 1970 ja Marseillessa (Ranska) 1967.
Veikko Rautiaisen teoksia on Turun kaupungin kokoelmissa. Hänen julkisia teoksiaan on seinämaalaus "Kuvia työn äärestä" vuodelta 1984. Rautiainen sai Pro Finlandia -mitalin 1970. Hän sai myös Turun taiteilijaseuran kult. amr.
Veikko Rautiainen toimi Turun klassillisen lyseon piirustuksen vs. lehtorina 1952. Hänen vanhempansa olivat Alina ja taidemaalari Kalle Rautiainen. Veikko Rautiaisen ensimmäinen puoliso oli Mirjam Rautiainen ja toinen puoliso Pirkko Rautiainen. Hänellä oli kolme lasta.
NRP Comandante Roberto Ivens (F482)

Valmistus

Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 13. joulukuuta 1966. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1967 ja otettiin palvelukseen 23. marraskuuta 1968.
Sinivalohoito

Sinivalohoito on hoitomuoto, jossa iho altistetaan siniselle valolle. Vuodesta 2014 eteenpäin psoriasis-potilailla on ollut mahdollisuus hoidattaa psoriasistaan sinisellä valolla. Tutkimuksessa ollaan osoitettu että psoriasista voidaan tehokkaasti hoitaa valolla, jonka aallonpituus on 453 nm. Täma johtunee sinisen valon ominaisuuksista, jotka hillitsevät ihosolujen (sarveissolujen) kiihtynyttä lisääntymistä, mikä aiheuttaa psoriasiksen oireita. Lisäksi sininen valo vähentää psoriasikseen liittyvää ihon tulehtuneisuutta. UV-säteetön sininen valo on saatavilla kannettavan lääkinnällisen laitteen muodossa, joka ei käytä mitään kemiallisia aineita.