google/wiki40b huggingface dataset:
Paul Van Himst

Ura pelaajana

Van Himst aloitti uransa RSC Anderlechtissa vuonna 1959 ja pelasi seurassa kaikkiaan 16 kautta. Hän voitti näinä vuosinaan kahdeksan Belgian mestaruutta ja neljä cup-mestaruutta. Hän jätti seuran vuonna 1975, eli juuri ennen historiallista Cup-voittajien Cupin mestaruuteen päättynyttä kautta. Hän pelasi tämän jälkeen RWD Molembeekissa ja kakkosdivisioonassa K.S.C. Eendracht Aalstissa kunnes lopetti uransa vuonna 1977.
Belgian maajoukkueessa Van Himst esiintyi vuosina 1960–1974 kaikkiaan 81 A-maaottelussa ja teki 30 maalia. Hän oli pitkään yhdessä Bernard Voorhoofin kanssa eniten maaleja Belgian maajoukkueessa tehnyt pelaaja. Romelu Lukaku ohitti heidät maalintekijätilastossa marraskuussa 2017. Van Himst edusti Punaisia paholaisia MM-kisoissa 1970 ja oli mukana myös EM-hopeaa 1972 voittaneessa joukkueessa.

Ura valmentajana

Valmennusuransa Van Himst aloitti rakkaassa seurassaan RSC Anderlechtissa kesken kauden 1982/83. Hänen johdollaan RSC eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa kukisti Sven-Göran Erikssonin luotsaaman SL Benfican 1–0.  Liigassa Van Himst johdatti RSC:n mestariksi kaudella 1984/85, mutta sai potkut kesken seuraavan kauden.
RSC-pestinsä jälkeen Van Himst luotsasi RWD Molembeekia, kunnes nousi vuonna 1991  Belgian maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan maajoukkue selviytyi MM-kisoihin 1994. Lopputurnauksessa Punaiset paholaiset etenivät toiselle kierrokselle, jossa taipuivat tiukan taistelun jälkeen Saksalle 3–2. Kun maajoukkue jäi rannalle EM-kisoista 1996 sai Van Himst potkut huhtikuussa 1996.
Ihoärsytystestit

Ihoärsytystestit ovat toksikologisia testimenetelmiä, joiden avulla tutkitaan kemikaalien aiheuttamia haittoja ihmisen iholle. Testimenetelminä käytetään tällä hetkellä Draizen kaniinitestiä sekä joitakin in vitro -testimenetelmiä. In vitro -menetelmien tarkoituksena on korvata Draizen kaniinitesti kemikaalitestauksessa ja ne ovat ECVAMin validoimia.
In vitro -menetelmät perustuvat RhE-teknologiaan (Reconstructed human Epidermis), jossa ihmisen keratinosyyteistä on rakennettu keinoihoa. Keratinosyytit muodostavat monikerroksisen epidermiksen, jonka päällä on marraskesi suojaavana kerroksena. ECVAMin rekisteröimiä kaupallisia testimenetelmiä ovat EpiSkin™, EpiDerm™ ja SkinEthic™. Ihoärsytystestit perustuvat vapautuvien tulehdusvälittäjäaineiden mittaamiseen altistuskokeissa.
Todellisessa tilanteessa ihmisen altistuessa ihoa ärsyttäville aineille ne aiheuttavat palautuvan inflammaatioreaktion altistuneeseen kudokseen. Tällöin ihosolut vapauttavat tulehdusvälittäjäaineita, jotka laajentavat verisuonia ja saavat ne läpäisevämmäksi. Tulehdusvälittäjäaineet houkuttelevat paikalle immuunisoluja kuten mast-soluja ja neutrofiileja. Lisäksi ne stimuloivat ihon hermopäätteitä aiheuttaen kutinan tunteen. Kemikaalit voivat aiheuttaa ärsytystä toistuvan altistumisen seurauksena eli ne ovat kumulatiivisesti ärsyttäviä aineita. Toiset kemikaalit aiheuttavat ärsytystä kerta-altistumisen seurauksena, jolloin ne luokitellaan akuutisti ärsyttäviksi aineiksi.
Ji Han Jae

Ji Han Jae (s. 1936 Andong, Etelä-Korea) on hapkidon suurmestari. 13-vuotiaana hän aloitti fyysisen harjoittelunsa Choi Yong Sul'in valmennuksessa, jonka johdolla hän opiskeli noin 5 vuoden ajan japanilaista Yawaraa (Jutsu). Suurmestari Ji oli Choi Yung Sul'in huippuoppilas. Hän myös perusti kamppailulaji Sin Moo Hapkidon.
70-luvun alussa herra Wong (Golden Harvest Film Company) kiinnitti suurmestari Jin taisteluvalmentajaksi, tekniseksi neuvonantajaksi ja näyttelijöiden kouluttajaksi, kuten myös joihinkin elokuviin näyttelijäksi. Bruce Lee halusi, että suurmestari Ji Han Jaen täytyi kantaa elokuvassa Panoksena kuolema kultaista vyötä taistelukohtauksissa Dan Inosanton, Kareem Abdul-Jabbarin ja Bruce Leen kanssa. Kultainen vyö edustaa kaikkein korkeinta saavutettavaa taistelutaidoissa.
Hubschraubergeschwader 64

Historia

Lennoston perinteet alkavat 1. lokakuuta 1966 perustetusta Hubschraubertransportgeschwader 64:stä, joka lakkautettiin ilmavoimien organisaatiomuutoksen  seurauksena 1. huhtikuuta 1994. Henkilöstö ja kalusto siirrettiin ilmavoimien muihin kuljetuslennostoihin. Osa henkilöstöstä ja kalustosta sijoitettiin Holzdorfin lentotukikohdassa olevaan Lufttransportgeschwader 62:aan.
Hubschraubergeschwader 64 perustettiin uudelleen 1. lokakuuta 2010, kun LTG 62:een sijoitetuista helikoptereista muodostettiin uusi joukko-osasto. Lennosto lensi 1. tammikuuta 2013 asti lähinnä Bell UH-1D -helikoptereilla, jotka korvattiin NH90:llä. Lennosto vastaanotti 21. lokakuuta 2010 ensimmäisen NH90:n eli vain kolme viikkoa perustamisensa jälkeen. Lopulta tukikohdassa oli testattavana kolme NH90-helikopteria ja viisi muuta luovutettiin lokakuussa 2012.
Saksan maavoimien ilma-armeijakunnan helikopteriyksiköiden osallistuessa eri sotilasoperaatioihin ulkomailla kuten Kosovossa KFOR:iin ja Afganistanissa ISAF:iin lennosto ei operoinut Saksan ulkopuolella ennen vuotta 2013. Kuitenkin ainoastaan viikko perustamisensa jälkeen lennosto osallistui syyskuussa ja lokakuun alussa 201 avustustehtäviin, kun Black Elster murtautui uomastaan patojen murruttua ja aiheuttaen suuria tulvia Bad Liebenwerdassa, Löbenissä ja niiden ympäristössä. Lennosto lensi yhteensä  171 tuntia pelastustehtävissä.
Lokakuussa 2011 Saksan puolustusministeriö ilmoitti Saksan asevoimien uudelleen organisoinnista/supistuksista. Järjestelyjen seurauksena CH-53G helikopterit siirrettiin maavoimilta ilmavoimille. Laupheimin lentotukikohdassa ollut maavoimien ilma-armeijakunnan 25. keskiraskas helikopterirykmentti, jonka kalustona oli CH-53G:t, lakkautettiin 31. joulukuuta 2012 ja se perustettiin uudelleen osana Hubschraubergeschwader 64:ää 1. tammikuuta 2013.
Toinen maavoimien CH-53G kalustolla varustettu yksikkö Rheinen lentotukikohtaan sijoitettu 15. keskiraskas helikopterirykmentti lakkautettiin ja sen helikoptereista osa siirrettiin Holzdorfiin tai Laupheimiin ja loput poistettiin käytöstä. Lennoston UH-1D ja NH90 helikopterit luovutettiin maavoimille. Samalla lennoston etsintä- ja pelastustehtävät siirrettiin maavoimille. Uudelleen organisoinnin jälkeen lennoston vahvuus oli noin 1 800 henkeä, joista 1 200 Laupheimissa ja loput 600 Holzdorfissa.
Euroopan tulvissa 2013 lennosto lensi avustuslentoja. Vuoden 2018 lämpöaallon aiheuttamissa maastopaloissa lennosto avusti palokuntia Berliinin kaakkoispuolella.
Gåsevadholmin linna

Gåsevadholmin linna on Ruotsissa Kungsbackan kunnassa sijaitseva linna. Se on ollut olemassa 1300-luvulta asti. Vuonna 1531 hollantilaiset polttivat silloiset rakennukset, joiden oletetaan sijainneen noin 750 metriä pohjoiseen nykyisestä paikasta. Vuonna 1754 paikka siirtyi Itä-Intian komppanian johtajana toimineen Niclas Sahlgrenin omistukseen, joka rakennutti nykyisen päärakennuksen vuonna 1757. Rakennusten nykyinen ulkoasu on vuodelta 1856, jolloin ne rakennettiin uudelleen Adolf W. Edelsvärdin piirustusten mukaan. Nykyisin suuri osa linnasta on vuokrattu yksityiselle yritykselle ja tallit on vuokrattu Hallands ridgymnasium -koululle.
Klemens XIV

Elämä

Giovanni Ganganelli oli vaatimattoman kyläkirurgin poika. Tuleva kardinaali ja paavi sai opetuksensa jesuiittojen koulussa. Vuonna 1724 hän liittyi fransiskaanijärjestöön, jonka johtajaksi (’’Consultor’’) hänet nimitettiin vuonna 1741. Paavi Klemens XIII korotti hänet kardinaalin tehtävään vuonna 1759.

Kirkon vaikeat kysymykset

Paavi Klemens XIV:n edeltäjän Klemens XIII:n kuolema jätti Rooman kirkon vaikeaan tilanteeseen. Paavin valta-asemaa vastaan hyökkäsivät kirkon sisältä käsin gallikanismi ja jansenismi. Gallikaanien näkemyksen mukaan Ranskan katolisen kirkon tulisi olla mahdollisimman itsenäinen suhteessaan paaviin. Jansenismi oli 1600-luvulla syntynyt katolisen kirkon uudistusliike. Kirkon ulkopuolelta vastaavasti toimivat febronismi, joka meni tavoitteissaan gallikanismiakin pidemmälle jopa tavoitellen eräänlaista perustuslaillista monarkiaa kirkkoon, sekä rationalismi, jonka doktriinin mukaan järki on oikea tiedon lähde.

Jesuiitat

Kuitenkin kaikkein polttavin kysymys olivat jesuiitat. Ranskassa ja Iberian niemimaalla järjestön toiminta oli lakkautettu, ja yleisesti toivottiin, että uusi paavi lakkauttaisi järjestön toiminnan kokonaan. 15. helmikuuta 1769 kokoontunutta konklaavia painostettiin asian suhteen. Enemmistö 47 kardinaalista oli kuitenkin myötämielinen järjestön toiminnalle.
Tämän seurauksena Ranskan, Espanjan ja Portugalin kuninkaat käyttivät oikeuttaan poistaa Kirkkovaltiosta 23 kardinaalia. Lisäksi uhattiin, että muunlaista paavia kuin jo ennakolta jesuiittajärjestön lakkauttamisen kannalla oleva ei hyväksyttäisi. Paavilta vaadittiin kirjallinen sitoumus vihatun järjestön lopettamisesta. Lopulta kardinaali Ganganelli, joka oli jesuiittojen entinen oppilas, suostui lupauksen allekirjoittamiseen, ja hänet valittiin uudeksi paaviksi ennätyspitkän, kolme kuukautta kestäneen, konklaavin jälkeen 18. toukokuuta.

Paavina

Klemens XIV onnistui pienillä myönnytyksillään, joilla tosin käänsi selkänsä edeltäjänsä harjoittamalle politiikalle, saavuttamaan sovun Espanjan ja Portugalin hallitsijoiden kanssa. Ranskan kanssa näin ei kuitenkaan käynyt. Jotta Ranskan valtio suostuisi palauttamaan Avignonin, jonka se oli valloittanut joka kerralla jouduttuaan yhteentörmäykseen paavin kanssa, sen vaatimukseen olisi myönnyttävä. Lopulta paavin täytyi taipua Ranskan tahtoon, ja paavi Klemens XIV kielsi jesuiittajärjestön lopullisesti 21. heinäkuuta 1773. Paavi ei käyttänyt asian julkaisemiseen bullaa, vaan yksinkertaisempaa ’’Dominus ac redemptor’’ -kirjettä, joka oli vaikutuksiltaan paljon bullaa vaatimattomampi ja siten haluttaessa muutettavissa.
Myöhemmin, vuonna 1815 paavi Pius VII antoi kaikille piispoille osoittamassaan kirjeessä (Litteræ encyclicæ) luvan jesuiittajärjestön toiminnan aloittamiseksi uudelleen.
RN Simone Schiaffino

Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus upotettiin 24. huhtikuuta 1941.
Gibraltarin jalkapallomaajoukkue

Historia

Gibraltarin kansainvälisen jalkapallon historia alkoi huhtikuussa 1923, kun se matkusti Espanjaan pelaamaan Sevillaa vastaan ystävyysottelua. Joukkueet pelasivat kaksi ottelua, joista Gibraltar hävisi molemmat. Gibraltarin joukkue pelasi vuonna 1949 2–2-tasapelin Real Madridia vastaan.
Ensimmäinen kilpailu johon joukkue osallistui, oli Island Games vuonna 1993. Gibraltar hävisi kaikki ottelunsa, tehden vain yhden maalin, ja jäi viimeiselle sijalle lohkossaan. Vuonna 1995 isännöimissään Island Gamesissa joukkue menestyi paremmin, vaikka se hävisikin ensimmäisen ottelunsa Grönlantia vastaan. Ensimmäisen voittonsa joukkue otti Mansaaria vastaan. Toisen voittonsa se otti Angleseyta vastaan, ja eteni lohkosta välieriin. Siellä Gibraltar voitti Jerseyn 1–0, ja pääsi loppuotteluun, jossa se hävisi samoin numeroin Mansaarille.
Vuoden 1997 Island Gamesissa Gibraltar voitti ja hävisi kaksi ottelua. Playoff-vaiheessa joukkue hävisi Shetlandille. Myös vuonna 1999 joukkue jäi ilman menestystä sijoituttuaan 11:nneksi. Vuonna 2001 joukkue pelasi hieman paremmin päästen playoffeihin ja sijoittuen viidenneksi.
Vuonna 2003 Gibraltar saavutti suurinumeroisimman voittonsa koskaan kukistamalla Sarkin 19–0. Muut voittonsa joukkue saavutti ​​Grönlantia ja Orkneyta vastaan. Joukkueen loppusijoitus oli kuudes. Vuoden 2005 turnaukseen Gibraltar ei osallistunut.
Vuonna 2006 maajoukkue osallistui FIFI Wild Cupiin, jossa se sijoittui pronssille. Vuonna 2007 Gibraltar voitti Island Gamesissa kultaa ensimmäistä kertaa voitettuaan loppuottelussa Rodoksen 4–0.
Vuonna 2012 Gibraltar voitti ensimmäistä kertaa järjestetyn International Shield -turnauksen. Turnauksen loppuottelussa se voitti Jerseyn 2–1.

UEFAn ja FIFAn jäsenyyshakemus

Gibraltar on hakenut useasti UEFAn jäsenyyttä. Hakemukset hylättiin vuosina 1991 ja 1997. 8. joulukuuta 2006 UEFA nimesi Gibraltarin väliaikaiseksi jäsenekseen, koska urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS vaati sitä. Espanjan jalkapalloliitto vastusti jyrkästi Gibraltarin hyväksymistä jäseneksi. FIFA puolestaan totesi, että Gibraltar ei täytä FIFAn jäsenvaatimuksia. 26. tammikuuta 2007 Gibraltarin jäsenyys hylättiin UEFA:n äänestyksessä, kun se sai vain kolme kannatusääntä 52 äänestä. Espanja vastusti jäsenyyttä todeten vetäytyvänsä kaikista kilpailuista, joihin Gibraltar osallistuu mikäli se hyväksytään UEFAn jäseneksi.
Maaliskuussa 2012 UEFA keskusteli Gibraltarin jäsenyydestä, ja päätti antaa sille taloudellista ja kasvatuksellista tukea. Tuen saaminen jatkui vuoteen 2013, jolloin UEFAn jäsenjärjestöt hyväksyivät Gibraltarin jäseneksi äänestyksessään.
Ensimmäisen virallisen maaottelunsa Gibraltar pelasi 19. marraskuuta 2013 Slovakiaa vastaan. Portugalissa pelattu ottelu päättyi 0–0-tasapeliin.
Rima Hadley

Rima Hadley  on kiemurteleva kanavamainen muodostelma Kuussa. Se on luultavasti romahtanut ikivanha laavatunneli. Laakso sijaitsee Mare Imbriumin tasangon reunalla Apenniinien vuoriston lähellä. Amerikkalaisten kuualus Apollo 15 laskeutui sen lähelle, ja astronautit kävivät muodostelman reunalla.
Alfred Jacobsson

Johan Alfred Jacobsson (27. lokakuuta 1841 Turku – 15. helmikuuta 1931) oli suomalainen puutavara-alan liikemies, lahjoittaja ja kauppaneuvos.
Jacobssonin vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Jacobsson ja Charlotta Albertina Myhrberg. Hän kävi yläalkeiskoulun ja kauppakoulun sekä teki vielä vuonna 1870 opintomatkan Englantiin, Ranskaan ja Saksaan. Jacobsson perusti 1870 oman puutavaraliikkeen Turkuun. Hän toimi vuodesta 1881 Akaan Höyrysaha Oy:n toimitusjohtajana ja vuodesta 1888 Vartsalan Höyrysaha Oy:n toimitusjohtajana. Jacobsson oli Kemi Oy:n johtokunnan jäsen, Merivakuutus Oy Tritonin johtokunnan puheenjohtaja, Turun Osakepankin hallintoneuvoston jäsen sekä Åbo Akademin hallituksen jäsen.
Jacobsson osallistui säätyvaltiopäiville porvarissäädyn jäsenenä 1899. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1879–1903 ja rahatoimikamarin jäsen 1885–1890. Jacobsson toimi lisäksi Ruotsin varakonsulina Turussa 1890–1918. Hän lahjoitti biologisen museon Turun kaupungille 1902–1906 sekä teki lukuisia lahjoituksia Åbo Akademille. Jacobssonin kodin irtaimistosta on muodostettu Ett Hem -niminen kotimuseo empiretyyliseen puupientaloon Turun Piispankadulla.
Alfred Jacobsson oli naimisissa vuodesta 1877 Helene Kumlinin kanssa.
Tasapainolajit

Stabiili

Kappale on stabiilissa eli vakaassa tasapainossa, jos sen potentiaalienergia kasvaa, kun jokin ulkoinen voima siirtää sen pois tasapainoasemasta. Jos tämä voima lakkaa vaikuttamasta, kappale pyrkii palaamaan tasapainoasemaansa. Esimerkkinä tästä on pallo kuopassa.

Labiili

Kappale on labiilissa eli horjuvassa tasapainossa, jos sen potentiaalienergia pienenee sen siirtyessä pois tasapainoasemastaan. Tällöin kappale ei tasapainon horjuttua palaa entiseen asemaansa. Esimerkkinä tästä on pallo katonharjalla.

Indifferentti

Kappale on indifferentissä eli epämääräisessä tasapainossa, jos sen potentiaalienergia ei muutu tasapainoasemasta horjutettaessa. Esimerkkinä tästä on pallo tasaisella pinnalla.
Alex Rider & arkkienkeli

Juoni

Alex on sairaalassa tervehtymässä salamurhayrityksestä, jolla Scorpia-niminen rikollisjärjestö tavoittelee revanssiaan. Luoti melkein koitui hänen kohtalokseen. Ekoterroristijärjestö Kolmas Voima koettaa kidnapata sairaalassa, naapurihuoneessa olevan miljonäärin pojan, Paul Drevinin. Alex onnistuu huiputtamaan kaappaajia, mutta joutuu samalla itse hengenvaaraan. Pako terroristien käsistä pistää Alexin taidot kokeelle, mikä näkyy myös kirjan lopussa olevasta Horowitzin varoituksesta "En ota vastuuta käsivarsien, jalkojen enkä niskojen katkeamisesta".
Palkkioksi Paulin isä Nikolai Drevin kutsuu Alexin lomailemaan Drevinien kanssa Flamingolahdella sijaitsevalle paratiisisaarelle. Nikolai on yksi maailman rikkaimmista miehistä. Myöhemmin ilmenee, että Nikolai on yhdessä Britannian hallituksen kanssa mukana projekti Arkkienkelissä, jossa on pyrkimys avata maailman ensimmäinen avaruushotelli. Nikolain tarkoitusperät ovat kuitenkin erilaiset. Alex hyväksyy lomatarjouksen tietämättään tästä ja pian hän on korviaan myöten mukana juonittelussa. Rikollisia tuntuu olevan kaikkialla ja kun MI6 ottaa häneen yhteyttä työasioissa, ei Alex ole enää lainkaan yllättynyt. Alexin on taas aika muuttua vakoojaksi ja pian hän huomaa, että ekoterroristien käsistä selviytyminen oli tähän verrattuna mitätön juttu. Saarella paljastuu, ettei kaikki olekaan sitä, miltä se näyttää. Löytääkö Alex ratkaisun ennen kuin Washington tuhoutuu?
Päiväni murmelina

Juoni

Päähenkilö Phil Connors herää joka aamu samaan päivään amerikkalaisessa pikkukaupungissa, jossa hän on televisiouutisryhmänsä kanssa tekemässä juttua kaupungin vuosittaisesta murmelipäivästä. Kaikki tapahtumat alkavat toistua päivä päivältä samanlaisina paitsi hänen omat reaktionsa tapahtumiin.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää Päivääni murmelina hillittömän hauskana ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
RANNIS

RANNIS on Islannin tieteen ja teknologian rahoitusorganisaatio.
Vuonna 2006 sen operatiivinen budjetti oli 1,7 miljoonaa euroa ja sen tuki oli 15 miljoonaa euroa. Sitä rahoittavat opetusministeriö ja Teollisuusministeriö. RANNIS työllistää 25 ihmistä.
Lettokilpisammal

Ulkonäkö

Lettokilpisammal on väriltään voimakkaan punainen ja sen varrella on ritsoideja. Sen lehdet ovat soikeita, terävä ja suippokärkisiä. Lehden reuna on hampaaton. Vaikka lettokilpisammal on yksikotinen, sillä on melko harvoin itiöpesäkkeitä.

Levinneisyys

Lettokilpisammalta kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla ja etenkin viileällä vyöhykkeellä sekä Tulimaassa. Suomessa pohjoisessa yleinen ja etelässä alueellisesti uhanalainen. Pohjanmaalla ja Pohjois-Karjalan ja Kainuun alueella se on luontoarvoja osoittava laji.

Elinympäristö

Lettokilpisammal kasvaa runsasravinteisten lettojen väli- ja rimpipinnoilla, lähteiden ympäristössä ja muilla kosteilla kalkkipitoisilla paikoilla.
Petrus Nordmann

Gottfrid Petrus Bernhard Nordmann (30. tammikuuta 1858 Helsinki – 27. lokakuuta 1923 Porvoo) oli suomenruotsalainen kirjailija, lehtori ja kansanvalistaja. Hän käytti nimimerkkejä Peder Nord ja Ptr.
Nordmannin vanhemmat olivat kollegineuvos Petter Niklas Nordmann ja tämän 2. vaimo Sigrid Virginia Hoffrèn. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1879 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882, lisensiaatiksi 1888 ja tohtoriksi 1890. Nordmann vieraili Värmlannin suomalaisalueilla 1885 ja 1887 sekä teki arkistotutkimuksia Tukholmassa, Karlstadissa ja Uppsalassa. Näiden pohjalta hän laati tohtorinväitöskirjansa joka käsitteli Keski-Skandinavian suomalaisasutusta.
Nordmann toimi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun (Svenska fruntimmersskolan i Helsingfors) historian kollegana 1883–1909 ja Malmin ruotsalaisen kansanopiston (Svenska folkakademin) johtajana 1908–1913. Nordmann sai 1912 sydänkohtauksen ja joutui sen vuoksi eroamaan virastaan.
Nordmann oli Svenska Folkskolans Vänner -yhdistyksen sihteerinä 1884–1917 ja yhdistyksen kunniajäsen vuodesta 1918. Hän oli Svenska Litteratursällskapet -seuran johtokunnan jäsen 1893–1913 ja Helsingin kaupungin kansakoulujohtokunnan jäsen 1895–1902. Hän toimitti Land och stad -lehteä 1890–1892 ja Tidskrift för folkskolan och folkhögskolan -lehteä 1894–1897.
Nordmannin laajaan kirjalliseen tuotantoon kuului kaunokirjallisten tekstien ohella muun muassa maantieteen ja historian oppikirjoja ja elämäkertoja.
Normannin setä oli eläintieteilijä Alexander von Nordmann.
Märkä T-paita -kilpailu

Märkä T-paita -kilpailu (engl. wet T-shirt contest) on erityisesti Yhdysvalloissa ja nuorison suosimissa etelän lomakohteissa harjoitettu kilpailumuoto, jossa naiset esiintyvät pukeutuneina vaaleaan T-paitaan ilman rintaliivejä.
Kilpailijat tanssivat lavalla, ja heidän päälleen heitetään vettä tai olutta, jolloin kastuneet T-paidat muuttuvat osittain läpinäkyviksi.
Usein käytetään kylmää vettä, koska sen vaikutuksesta nännit kovettuvat. Toisinaan kilpailijat heittävät paidan kokonaan pois, joskus jopa riisuutuvat täysin alasti.
Vaikka kilpailussa saatetaan nimetä voittaja, voittaminen ei ole erityisen tärkeää. Märkä T-paita -kilpailuja voidaan pitää stripteasen tapaisena eroottisena viihde-esityksenä. Toisinaan tällaisia kilpailuja järjestetään myös tosi-tv-ohjelmissa, kuten Temptation Islandissa on tehty.
Abi Morgan

Yksityiselämä

Abi Morgan on näyttelijä Patricia Englandin ja teatteriohjaaja Gareth Morganin tytär. Morgan syntyi Cardiffissa, mutta kasvoi Stratford-upon-Avonissa, Stoke-on-Trentissa ja Newcastle upon Tynessa.
Until Death

Juoni

Anthony Stowe on poliisi, joka on jäänyt koukkuun heroiiniin. Hän on pitkään yrittänyt saada pidätettyä entistä pariaan Callaghania, josta on tullut menestynyt huumekauppias. Erään peitetehtävän aikana kaksi poliisia kuitenkin tapetaan Stowen yrittäessä ennen aikojaan rynnätä paikalle pidättääkseen Callaghanin. Huumeet, rahat ja vakoilukamera katoavat samalla reissulla, eikä Callaghanista jää myöskään jälkeäkään. Stowen perhe-elämäkin vaikeutuu, kun hänen vaimonsa Valerie odottaa lasta, joka ei kuitenkaan ole heidän yhteinen. Stowe vaipuu yhä syvemmälle huumeiden ja viinan käytössä ja ajautuu lopulta kuoleman partaalle, kun Callaghanin miehet ampuvat hänet koomaan. Herättyään Stowe viedään kotihoitoon, jossa hän yrittää tervehtyä saamistaan hermovammoista. Stowe päättää uuden mahdollisuuden myötä hyöndyntää tilaisuutensa ja ryhtyy auttamaan lähimmäisiään ja kostamaan Callaghanille tekonsa.

Kuvaukset

Elokuva kuvattiin pääosin New Boyana Film Studiosilla Bulgarian Sofiassa sekä New Orleansissa, Yhdysvalloissa.
Austerdalsbreen

Austerdalsbreen on jäätikkö Lusterin kunnassa, Länsi-Norjassa. Jäätikkö on osa suurempaa Jostedalsbreen-jäätikköä.
Martín Alonso Pinzón

Martín Alonso Pinzón  (1441-1493)  oli espanjalainen navigaattori ja tutkimusmatkailija, joka purjehti Kolumbuksen kanssa ensimmäisenä Etelä-Amerikkaan. Pinzón oli Pinta laivan kapteeni. Jotkut tarinat kertovat, että Martín Alonso Pinzón ja hänen veljensä olisivat löytäneet Amerikan. Etelä-Amerikassa on hänen patsas Amerikan löytämisestä. Pinzónien suku vaati myöhemmin Etelä-Amerikan löytämisen kunniaa itselleen.
Lil Jon

Elämäkerta

Lil Jon valmistui Atlantan High Schoolista vuonna 1989. Hän toimi DJ:nä ennen kuin
Jermaine Dupri pyysi häntä töihin So So Def:iin. Siellä työskennellessään hän samplasi mixejä muun muassa Usherille ja Too Shortille. Lil Jon oli töissä So So Def:illä vuodesta 1993 vuoteen 2000.
Vuonna 1996 hän tapasi Big Samin ja Lil Bon, tästä syntyi Lil Jon & the Eastside Boyz. Yhdessä he rupesivat tekemään ensimmäistä albumia Get Crunk, Who U Wit. Albumilla oli single Who You Wit, josta tuli varsin suosittu Atlantalaisissa yökerhoissa.
2001 Lil Jon ja Eastside Boyz palasivat tekemään seuraavaa albumia, Put Your Hood Up, jolta julkaistu single Bia Bia oli yksi ladatuimpia kappaleita muun muassa MP3.com -sivustolla.
Seuraavana vuonna Lil Jon & the Eastside Boyz julkaisivat läpimurtoalbuminsa Kings of Crunk, jonka kaksi singleä; I Don't Give a Fuck ja Get Low nousivat taas hiteiksi klubeilla.
Vuonna 2003 Lil Jon tuotti Usherin singlen Yeah!, josta tuli yksi vuoden 2004 suurimmista hiteistä. Dave Chappelle on kertonut vitsejä omassa ohjelmassaan Lil Jonista, joissa hän sanoo vain kolmea sanaa, "Yeah!", "Okay!" ja "What?!". Tämä siitä syystä että Lil Jon toistaa sanoja lauluissaan monia kertoja. Lil Jon myös vieraili yhdessä sketsissä.
Lil Jon tuotti samana vuonna myös Ciaran hittisinglen Goodies. Lil Jon julkaisi kuudennen albuminsa ja meni naimisiin vuonna 2004.
2005 Lil Jon tähditti Kornin musiikkivideota Twisted Transistor, Snoop Doggin, Xzibitin ja David Bannerin kanssa.
Lil Jon esiintyi myös LMFAO:n kappaleessa "Shots" ja tyttö-yhtye Paridiso Girls kanssa kappaleessa "Patron Tequila".

Musiikki

Lil Jon käyttää kappaleissan Roland TR-808 rumpukonetta. Hänen musiikilleen tyypillistä on voimakas kielen käyttö, kappale Real Nigga Roll Call pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan, sillä siinä kiroiltiin 295 kertaa, eli enemmän kuin missään muussa kappaleessa.