google/wiki40b huggingface dataset:
James Lapine

James Elliot Lapine (s. 10. tammikuuta 1949 Mansfield, Ohio) on yhdysvaltalainen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän on voittanut kolmasti Tony-palkinnon parhaasta musikaalikäsikirjoituksesta teoksistaan Into the Woods, Falsettos ja Passion. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Stephen Sondheimin ja William Finnin kanssa.
Lapine opiskeli valokuvausta ja graafista suunnittelua California Institute of the Arts -oppilaitoksessa. Sen jälkeen hän toimi näissä ammateissa ja opetti lavastusta Yalen yliopiston teatterikoulussa. Yalessa hän sovitti ja ohjasi näytelmäksi Gertrude Steinin näytelmän Photograph, joka tuotettiin Open Space -nimiseen Off-Broadway-teatteriin New Yorkin SoHossa 1977. Lapine kiinnostui musikaalien kirjoittamisesta ja ohjaamisesta, ja ensimmäinen suurmenestys oli William Finnin kanssa tehty March of the Falsettos vuonna 1981, jonka Lapine ohjasi. Se sai Outer Critics Circle -palkinnon.
Vuonna 1982 Lapine tutustui Stephen Sondheimiin, ja he päättivät tehdä yhteistyössä musikaalin ranskalaisen Georges Seurat’n maalauksesta Sunnuntai-iltapäivä La Grande Jatten saarella. Musikaalin nimeksi tuli Sunday in the Park With George. Se sai Off-Broadway-ensi-iltansa 1983 ja siirtyi seuraavana vuonna Broadwaylle. Lapine toimi käsikirjoittajana ja ohjaajana, Sondheim säveltäjänä ja laulujen sanoittajana. Työparin seuraava musikaali oli Into the Woods (suom. Pimeä metsä), joka kantaesitettiin Broadwayllä 1987 ja sovitettiin elokuvaksi 2014. Kolmas Sondheim-yhteistyö oli musikaali Passion, joka tuotiin näyttämölle Broadwayllä 1994 ja Lontoon West Endissä 1996. Vuonna 2010 kantaesitettiin heidän Broadway-revyynsä Sondheim on Sondheim.
Vuonna 1992 Lapine palasi työskentelemään William Finnin kanssa Broadway-musikaalissa Falsettos (1992) ja Off-Broadway-produktiossa A New Brain (1998). Myöhemmin Lapine ohjasi Finnin musikaalit The 25th Annual Putnam County Spelling Bee (2005) ja Little Miss Sunshine (2011).
Lapine on ohjannut myös puhenäytelmiä kuten Dirty Blonde (2000). Vuonna 2012 hän ohjasi uuden Broadway-version musikaalista Annie. Vuonna 2014 Lapine sovitti näyttämölle Moss Hartin omaelämäkerran Act One.
Vuonna 1991 James Lapine toi ensi-iltaan ensimmäisen elokuvaohjauksensa Impromptu, jonka käsikirjoituksen teki hänen vaimonsa Sarah Kernochan. George Sandin ja Frédéric Chopinin romanssista kertovan elokuvan pääosia näyttelevät Judy Davis ja Hugh Grant. Hänen seuraava elokuvansa oli Michael J. Foxin tähdittämä Life of Mikey. Vuonna 1999 Lapine ohjasi HBO:lle televisioelokuvan Maallista rikkautta Anne Tylerin romaanin Pako (Earthly Possessions) pohjalta. Sen pääosia esittävät Susan Sarandon ja Stephen Dorff. Lapine teki käsikirjoituksen vuonna 2014 ensi-iltansa saaneeseen Robin Marshallin ohjaamaan elokuvaan Into the Woods, joka on filmatisointi Lapinen ja Sondheimin musikaalista.
Silent Despair

Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo julkaistiin musiikkikanava MTV:n nettisivuilla 14. marraskuuta 2008. Videolla Anna muistelee tapahtumia. Mies lähtee Annan luota ja Anna heittää lasin miehen perään. Videolla tapahtumat kulkevat takaperin siten, että lasi korjaantuu, lentää takaisin Annan käteen ja mies tulee takaisin. Muisteluosuudet ovat kuvattu monta sataa kertaisella hidastuksella.
Videon on ohjannut Misko Iho.
Kazehakase

Kazehakase (jap. 風博士) on japanilainen selain Unix-käyttöjärjestelmille, jotka käyttävät GTK+-kirjastoa. Selain on GNU GPL -lisenssillä julkaistu vapaa ohjelmisto. Kazehakase käyttää Gecko-selainmoottoria.
Thomas Hunt Morgan

Elämäkerta

Thomas Hunt Morgan syntyi Lexingtonissa Kentuckyssä Charlton Hunt Morganille ja Ellen Key Howard Morganille. Morgan valmistui Kentuckyn yliopistosta 1886 ja lopputyönsä jälkeen hän jatkoi tutkimuksiaan Kentuckyn yliopistossa ja sen jälkeen Baltimoressa Johns Hopkinsin yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi 1891.
Morganin tutkijanura käsittää kolme ajanjaksoa. Aluksi hän työskenteli Bryn Mawr Collegessa 1891–1904. Sen jälkeen hän siirtyi kokeellisen eläintieteen professoriksi Columbian yliopistoon, jossa hän työskenteli 1904–1928. Hänen tutkijanuransa viimeiseksi vaiheeksi jäi toimiminen professorina ja laitoksen johtajana Kalifornian teknologisessa instituutissa Pasadenassa 1928–1945.
Morgan suhtautui vielä 1900-luvun alussa uudelleen löydettyihin Gregor Mendelin perinnöllisyystieteellisiin ajatuksiin varsin kriittisesti. Columbian yliopistossa työskennellessään hän kiinnostui perinnöllisyystieteen ja evoluution mekanismeista. Hän valitsi tutkimustensa kohteeksi banaanikärpäsen, joiden parissa hän alkoi työskennellä noin 1908. Valinta osoittautui hyväksi, ja Morgan ryhmineen edistyi perinnöllisyystieteellisissä tutkimuksissaan suurin harppauksin. Hänestä tuli samalla Mendelin ajatusten kannattaja.
Morganin kokeellinen mutaatiotutkimus antoi varmemman pohjan sen aikaiselle vielä varsin spekulatiiviselle evoluutioteorialle. Morgan ei suinkaan tehnyt tutkimuksia yksin, vaan hänen ympärilleen muodostui ryhmä maineikkaita biologeja, kuten Calvin Bridges, Hermann Joseph Muller ja Alfred Sturtevant. Ryhmä oli myös ensimmäinen kuuluisaksi tullut koulukunta genetiikan alalla.
Morgan teki monia kokeita banaanikärpäsillä ja löysi muun muassa 1910 banaanikärpäsen ensimmäisen mutantin, whiten, joka muutti kärpäsen silmät valkoisiksi. Morgan paikallisti mutatoituneen geenin banaanikärpäsen X-kromosomiin, todistaen samalla, että geenit sijaitsevat kromosomeissa. Näin Morgan vahvisti kokeissaan kromosomien ja perinnöllisyyden yhteyden. Hän osoitti myös miten yksi koiraan kromosomi poikkeaa naaraan kromosomista, ja että yksilön sukupuoli ja siihen kytkeytyneet ominaisuudet määräytyvät juuri sen kromosomin mukaan. Morgan ryhmineen osoitti kromosomissa olevan suuren joukon geenejä, jotka ovat lineaarisesti järjestäytyneet kromosomeihin. Morganin tutkijaryhmä myös päätteli sen, että mitä kauempana geenit sijaitsivat kromosomissa, sitä suuremmalla todennäköisyydellä niiden välisellä alueella tapahtui crossing-over eli tekijäinvaihto.
Thomas Hunt Morganin ja hänen koulukuntansa ansiota oli, että perinnöllisyystiede vakiintui biologisen tutkimuksen itsenäiseksi osa-alueeksi. Vuonna 1926 hän julkaisi geeniteorian (The Theory of the Gene), joka pohjautui pitkälti Mendelin keksimiin periytymissääntöihin.
Väinö Kataja

Henkilöhistoria

Katajan vanhemmat olivat nimismies Kaarle Mikael Jurvelius ja Inez Maria Ahnger. Hän kävi muutaman vuoden Oulun suomalaista yksityislyseota ja sen jälkeen Muhoksen  Koivikon maanviljelyskoulun.  Tämän jälkeen hän viljeli tilaansa Ylitorniolla vuosina 1891–1914, joskin hän toimi jonkin aikaa myös sanomalehtimiehenä ja isänsä sairastaessa Ylitornion vt. nimismiehenä 1902–1906. Kataja menehtyi sydänkohtaukseen vain 47-vuotiaana joulukuussa 1914.

Kirjallinen tuotanto

Kataja oli aikoinaan hyvin suosittu kirjailija.  Hänet tunnetaan Peräpohjolan erämaiden, luonnon, ihmisten ja kansanelämän varhaisena kuvaajana. Hän kirjoitti runsaasti teoksia, joihin kuuluu niin romaaneja, novelleja kuin näytelmiäkin.
Katajan esikoisteoksena on aiemmin pidetty romaania Irja (1901). Todellinen esikoisteos on kuitenkin löytynyt, sata vuotta kateissa ollut Nälkätalvena – Katovuoden kuvaus. Kirjaa on aikanaan ehditty painaakin sitä mukaa kun se ilmestyi lehden jatkoromaanina, mutta se ei tullut myyntiin. Yksi sidottu kappale löytyi Ulvilasta kirjankeräilijän hyllystä, ja siitä otettiin uusintapainos, joka ilmestyi syyskuussa 2014. 
Katajan romaaneista on tehty kolme elokuvaa: Erkki Karun ohjaama Koskenlaskijan morsian (1923) ja Valentin Vaalan ohjaama Koskenlaskijan morsian (1937) sekä Teuvo Puron ohjaama Noidan kirot (1927). Koskenlaskijan morsian -kirja oli menestysteos. Sitä myytiin aikoinaan yli 50 000 kappaletta. Heinärannan olympialaiset on ensimmäinen suomalainen urheiluaiheinen romaani.
Meklari

Pörssimeklari

Meklari vastaanottaa asiakkailta toimeksiantoja, muokkaa niitä ja välittää ne pörssiin toteutettaviksi. Joissain tilanteissa meklari on suoraan yhteydessä asiakkaisiin ehdottaen toimeksiantoja. Yleensä meklarina toimiminen edellyttää ko. pörssin antamaa koulutusta kaupankäyntitavoista, -säännöistä sekä -järjestelmästä tai pörssin vastaavan tutkinnon suorittamista.
Meklarin työn kuva on muuttunut radikaalisti viimeisten vuosikymmenten aikana. Perinteisesti meklari on ollut pörssitalossa välitysliikettä edustanut henkilö, jolla oli oikeus antaa pörssiin toimeksiantoja välittäjän nimissä (huutokaupankäynti). Kaupankäynnin siirtyessä tietojärjestelmiin meklari siirtyi vähitellen pois pörssitaloista ja hoiti viestinnän pörssin kanssa kaupankäyntijärjestelmän kautta. Pääosan toimeksiannoista meklari kuitenkin vastaanotti edelleen perinteisesti puhelimitse. Kaupankäynnin automatisoituessa meklarin työn osaksi on tullut yhä enemmän verkkopalveluista tai muilta välittäjiltä saapuvan toimeksiantovirran tarkkailu. Osa meklareista valvoo tällaisten toimeksiantojen välitystä pörssiin sekä suorittaa tarvittavat muokkaus- ja korjaustoimet. Toisaalta osa meklareista hoitaa perinteisemmällä mallilla paljon yhteydenpitoa vaativia instituutioasiakkaita.
Rauli Svento

Rauli Svento (21. heinäkuuta 1951, Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on työskennellyt professorina Oulun yliopiston kauppakorkeakoulussa vuodesta 1998. Sventon tutkimukset keskittyvät sähkömarkkinoiden toimintaan, aluetalouksiin, ympäristötaloustieteeseen sekä terveystaloustieeseen.
Svento on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Oulun yliopistosta vuonna 1990 otsikolla "Tutkimus kulutusfunktion tulokäsitteestä".
Topi Niemelä

Pelityyli

Draftin Europe -sivuston mukaan Niemelä on hyökkäävä puolustaja, joka ei epäröi käyttää laukaustaan, kun hän saa siihen mahdollisuuden. Niemelän tuli kuitenkin rajoittaa suunnanmuutoksia karvauksissa.
Kärppien päävalmentaja Mikko Mannerin mukaan Niemelällä ei mene sormi suuhun kiekon kanssa, hän kamppailee kovaa ja menee tilanteisiin aina lujaa. Manner on verrannut Niemelää Markus Nutivaaraan.

Seuraura

Niemelä on Oulun Kärppien oma kasvatti. Hän oli pelasi kauden 2017–2018 suurimmaksi osaksi seuran B-nuorissa voittaen SM-pronssia, mutta osan kaudestaan myös Kärppien C-nuorissa. Niemelä oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja tehtyään vain neljään otteluun kuusi osumaa ja kaikkiaan 12 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän jakoi Kärppien sisäisen pistepörssin voiton Eerik Kantolan ja Iivari Säkkisen kanssa sekä sisäisen syöttöpörssin voiton Viljami Marjalan ja Rami Määtän kanssa. Niemelä voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. 
Kaudella 2018–2019 vain 16-vuotias Niemelä vakiinnutti paikkansa Kärppien A-nuorissa. Hän voitti A-nuorten SM-liigan pudotuspelien puolustajien tehotilaston lukemalla +8. Niemelä voitti myös A-nuorten Suomenmestaruuden.
Toukokuussa 2019 Niemelä teki Kärppien kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä vain 17-vuotiaana Mestarien liigan avauskierroksella 30. elokuuta 2019 ranskalaista Brûleurs de Loups de Grenoblea vastaan. Niemelä merkittiin Kärppien seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.48 minuuttia. SM-liigadebyyttinsä Niemelä teki runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2019 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin Kärppien kolmospuolustajapariin Lasse Kukkosen viereen. Niemelä sai ottelussa jääaikaa 13.27 minuuttia ja hän teki myös liigauransa avausmaalin. Niemelän osuma jäi Kärppien 2–3-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hilpas Sulin valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.

Maajoukkueura

Niemelä pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018. Yhteensä Niemelä on pelannut 42 poikien maaottelua.

Muuta

Niemelä isä Tapio pelasi Kärpissä hyökkääjänä alempia sarjoja 1990-luvulla.
Noora Suomilammi

Pelaajaura

Suomilammi aloitti koripallon Naantalin Koripalloilijoissa mutta on Turun Riennon kasvatti. Hän pelasi Riennossa A-tyttöjen SM-sarjaa kaudella 2007–2008 ja nousi seuran naisten edustusjoukkueeseen, jossa hän pelasi I-divisioonassa vuodet 2006–2009. Suomilammi pelasi myös viisi A-tyttöjen maaottelua 1,6 pisteen keskiarvolla. Lukion loppumisen jälkeen Suomilammi lopetti koripallon pelaamisen 2-3 vuodeksi. Hän aloitti lajin uudestaan opiskellessaan Irlannissa ja palasi Suomen koripallokentille II-divisioonassa. Vuodet 2012–2014 Suomilammi pelasi I-divisioonaa Tampereen Pyrinnössä. Jälkimmäisellä kaudellaan hän kirjautti runkosarjassa tilastolukemikseen 9,8 pistettä, 4,7 levypalloa ja 1,6 syöttöä ottelua kohden.
Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan kaudeksi 2014–2015, mutta Suomilammi siirtyi pitkän harkinnan jälkeen pelaamaan saman sarjan Forssan Alkuun, jossa hän pystyi pelaamaan puoliammattilaisena ja harjoittelemaan hyvin. Alku sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja selviytyi pudotuspeleihin, joissa se hävisi heti puolivälierissä lopulta pronssia voittaneelle Torpan Pojille 3–1-otteluvoitoin. Suomilammi sai Alussa runkosarjassa peliaikaa 13 minuuttia ottelua kohden tehden keskimäärin 2,3 pistettä ja ottaen 1,3 levypalloa. Pääsarjan piste-ennätyksekseen Suomilammi heitti tulokaskaudellaan 13 pistettä 18. lokakuuta 2014 Hyvinkään Pontevaa vastaan.
Syyskuussa 2015 Suomilammi palasi Pyrintöön.

Pelityyli ja ominaisuudet

Alun seuratoimija kuvaili Suomilammia kentällä paljon työtä tekeväksi, urheilulliseksi ja lujatahtoiseksi pelaajaksi. Pyrinnön valmentaja Roope Tähkän mukaan Suomilammi on urheilullisuutensa lisäksi kova harjoittelija.

Yksityiselämä

Tampereen yliopistossa opiskellut Suomilammi on koulutukseltaan psykologi.
Naamioahvenet

Taksonomia

Naamioahventen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 18–25 lajia. Sukuja heimossa on noin 5 ja sukujako on osittain epäselvä. Muun muassa Chris Burridge luokittelee aikaisemmin suvun Cheilodactylus alasukuna pidetyn Goniistius-taksonin omaksi suvukseen. Hän on esitänyt myös kahden lajin palettinaamioahvenen (Cheilodactylus/Goniistius ephippium) ja punanaamioahvenen (Cheilodactylus/Goniistius fuscus) siirtämistä sukuun Morwong. Naamioahventen ja marmoriahventen (Aplodactylidae) ja trumpettiahventen (Latridae) väliset sukulaisuussuhteet ovat myös epäselvät.

Anatomia

Naamioahvenet ovat kooltaan noin 45–100 cm:ä pitkiä kaloja. Ruumis on korkea varsinkin etuosastaan ja mataloituu pyrstöä kohden. Selkäevä on pitkä ja erityisesti etuosastaan piikikäs. Myös rintaevissä on 4–7 pidempää piikkiä. Pyrstöevä on monilla naamioahvenilla haarautunut. Huulet ovat lajeilla melko paksut. Naamioahventen suomut ovat pienikokoiset, pohjaväriltään kalat ovat vaaleita ja niitä kuvioivat usein tummat pysty- tai vinoviirut.

Levinneisyys ja elintavat

Naamioahvenlajeja tavataan lämpimistä meristä, muun muassa Afrikan rannikolta eteläiseltä Atlantilta, Tyyneltämereltä Kiinan ja Japnin saaristolta, Havaijin rannikolta ja Uuden-Seelannin ja Australian läheisyydestä, sekä Intian valtamereltä. Kalat elävät usein lähellä pohjaa. niiden ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Päivisin naamioahvenet ovat aktiivisia, öisin ne piileskelevät koloissa. Monet lajeista ovat hyvänmakuisia ja niitä kalastetaan myös ihmisravinnoksi.
Kintusjärvi

Maantiede

Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 200 metriä. Järveen laskee ympröivien peltojen ja rantasuon ojia ja sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkuunsa 1,5 kilometriä pitkä Luojuunoja, joka yhtyy Kyröjokeen sen alajuoksulla.
Järven rantaviiva on 0,60 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaan ympäröimää suota. Rannalla on vain yksi rakennus.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Kindusjärvi".
Baranovka

Baranovka (ven. Бара́новка, karjalaksi Boruaniha) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 10 kilometriä Lihoslavlista luoteeseen Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella. Asukkaita kunnassa on noin 1 000 henkeä.
Kylän nimi perustuu venäläiseen henkilönimeen Baran < appelatiivi baran ”pässi”. Karjalainen muoto juontuu rinnakkaisnimestä Baraniha. Kunta on vanhaa tverinkarjalaisten asuinseutua. Nähtävyyksiä ovat arkkienkeli Mikaelin kirkko (1873) Lokotsyssa ja Kazanin jumalanäidin ikonin kirkko (1884–1886) Bolšoje Ploskojen kylässä.
Eemeli Harja

Matti Eemil ”Eemeli” Harja (14. toukokuuta 1879 Kauhajoki – 2. toukokuuta 1949 Kauhajoki) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Harja valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1936 Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä ja hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan, syyskuusta 1936 elokuuhun 1939. Hän oli eduskunnan maatalousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Kauhajoen kunnallispolitiikassa ja oli neljissä vaaleissa presidentin valitsijamies, 1925, 1937, 1940 ja 1943.
Kansakoulun ja kansanopiston käynyt Harja syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän työskenteli kotikunnassaan Kauhajoella. Hän oli perustamassa Etelä-Pohjanmaan maataloustuottajain liittoa, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi, ja hän oli myös muun muassa Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran johtokunnan ja MTK:n valtuuskunnan jäsen.
Harjan puoliso oli Maria Aurora ”Maiju” Harja (o.s. Yli-Knuuttila), jonka kanssa hän avioitui marraskuussa 1909. He saivat yhdeksän lasta, kolme poikaa ja kuusi tytärtä.
Harja sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1939. Hän kuoli toukokuussa 1949, 69-vuotiaana.
Strowgerin kytkin

Strowgerin kytkin oli Almon Brown Strowgerin vuonna 1891 patentoima ensimmäinen puhelinkytkin, joka mahdollisti puhelimen numeronvalitsimen käytön ja aloitti puhelinvaihteen automatisoinnin.

Historia

Kytkimen keksimisen taustasta kerrotaan tarinaa, että Kansas Cityssä asuva hautausurakoitsija Almon Strowger (1839-1902) oli sitä mieltä, että hän menetti asiakkaita, koska paikallisessa käsivälitteisessä puhelinvaihteessa oli töissä hänen kilpailijansa vaimo, joka ohjasi hautausurakoitsijalle pyydetyt puhelut aviomiehelleen. Tämä epäily motivoi Strowgerin kehittämään numerovalintajärjestelmää, jolla pääsisi eroon puhelinvälittäjistä. Strowger kehitti tämän vuoksi laitteen, jota myöhemmin kutsuttiin "Strowgerin kytkimeksi". Se mahdollisti puhelun välityksen numerovalitsimella valitulle kohteelle ohitse käsivälitteisen vaihteen.
Keksintönsä kaupallistamiseksi Strowger perusti Strowger Automatic Telephone Exchange Companyn vuonna 1891. Vuonna 1892 yritys asensi ja avasi ensimmäisen puhelinvaihteen 75 asiakkaalle LaPorten kaupungissa, Indianassa. Ensimmäisissä automaattipuhelimissa valintakiekon sijaan oli kaksi näppäintä, joita soittajan piti painaa niin monta kertaa, että vaihteen kytkimet askelsivat oikealle linjalle ja avasivat sen. Ensimmäiset puhelinnumerot olivat siis kaksinumeroisia ja vaihteen kapasiteetti oli 99 puhelinta. Vuonna 1896 yritys toi markkinoille ensimmäisen valintakiekkopuhelimen, mitä ratkaisua sitten puhelimet hyödynsivät 1900-luvun lopulle saakka.
1896 Strowger myi patenttinsa työtovereilleen ja vuonna 1898 hän myi myös osakkeensa yrityksestä, joka silloin toimi nimellä Automatic Electric Company.
Viirupääluura

Levinneisyys

Viirupääluuraa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Urheiluseura Hatsina

Urheiluseura Hatsina on vuonna 1979 perustettu mikkeliläinen urheiluseura. Seuran salibandyn edustusjoukkue pelaa II-divisioonassa ja on korkeimmillaan ollut I-divisioonassa 2006–2008. Maahockeyssä Hatsinan joukkueet ovat pelanneet SM-sarjassa sekä miehissä että naisissa.
Ant Financial

Ant Financial Services Group (kiinaksi: 蚂蚁金服, aikaisemmin Alipay) on kiinalainen Alibabasta irtaantunut pankki- ja rahoitusteknologiayhtiö (ns. fintech). Ant Financialin tytäryhtiöitä ovat Alipay, jonka tuote on suosittu Alipay-maksutapa, ja luottoluokitusyhtiö Sesame Credit (Zhima Credit). 16. lokakuuta 2014 Alipay uudelleenbrändättiin Ant Financial Services -nimellä. Vuonna 2018 Ant Financialin markkina-arvoksi on arvioitu 150 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Kesäkuussa 2018 Ant Financial keräsi markkinoilta rahoitusta 14 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mitä Times of India -lehti nimitti yksityisten yritysten kaikkien aikojen suurimmaksi yksittäiseksi rahoituskierrokseksi.
Elokuussa 2017 Ant Financialilla oli 520 miljoonaa asiakasta Kiinassa.
Tammikuussa 2018 Yhdysvallat esti Ant Financialin aikeen texasilaisen MoneyGramin ostamisesta. Syyksi ilmoitettiin Yhdysvaltain kansalaisten tunnistamiseen käytettävän datan kerääminen.
Etusormi

Etusormi (lat. index, digitus secundus tai digitus II) on peukaloa lähinnä oleva sormi kädessä. Etusormessa on kolme luuta. Etusormi on yleensä sormista helpoimmin hallittavissa.
Etusormea käytetään monissa eleissä. Ainoastaan etusormen nostaminen pystyyn symboloi monissa kulttuureissa numeroa yksi tai muun muassa voittajaa. Bosnian sodassa muslimisotilaat nostivat yhden sormen pystyyn voiton merkiksi (länsimaisesta kahden sormen, etu- ja keskisormen voitonmerkistä eroten) symboloimaan tawhidia, ykseyttä, Islamin monoteismia.ISIS on ottanut merkin omakseen.
Pystyyn nostetun etusormen heiluttamisella kuvataan samanlaista tyytymättömyyttä tai kieltoa kuin pään pudistamisella. Jos etusormi laitetaan yhteen puristettujen huulien eteen, sillä pyydetään hiljaisuutta.
Tarttuva maksatulehdus

Tarttuva maksatulehdus eli HCC (lat. hepatitis contagiosa canis) on akuuttia maksatulehdusta aiheuttava tauti erityisesti nuorilla koirilla, jonka aiheuttaja on koiran adenovirus 1 (CAV 1). Koiran adenovirus tarttuu suorassa kontaktissa koirasta toiseen, mutta tartunta voi tapahtua myös epäsuorasti koiran eritteiden välityksellä, sillä infektion saanut koira erittää virusta sylkeen, virtsaan ja ulosteisiin. Taudista toipuneet koirat voivat erittää virusta eritteissään jopa useita kuukausia toipumisen jälkeen, mutta kerran sairastettu tauti antaa elinikäisen immuniteetin tautia vastaan. Ympäristössä virus voi selviytyä hengissä sopivissa olosuhteissa kuukausia.

Oireet

Tarttuvan maksatulehduksen taudinkuva vaihtelee lievistä oireista vakavaan maksan toimintahäiriöön. Yleisiä oireita infektoituneella koiralla ovat kuumeilu, syömättömyys, runsas juominen, vatsan arkuus, ripuli, oksentelu ja anemia, jonka merkkinä ovat kalpeat limakalvot.
Jälkioireina joillakin koirilla esiintyy blue eye -syndroomaa eli silmän sarveiskalvo on samentunut nestepitoisuuden nousun vuoksi. Muutos voi koskea vain toista silmää tai molempia. Osalla koirista tämä on ohimenevää, mutta osalle muutos jää pysyväksi.

Löydökset

Avauslöydöksenä infektoituneelta koiralta voidaan löytää suurentunut ja haurasrakenteinen maksa, jossa maksaliuskojen reunat ovat korostuneet ja pinnalla on fibriinijuovia sekä pistemäisiä verenvuotoja. Myös maksan nekroosia esiintyy paikoitellen. Lisäksi usein vatsaontelosta ja keuhkopussinontelosta löytyy nestettä, sappirakon seinämä on paksuuntunut ödeeman seurauksena, risat ovat suurentuneet ja punoittavat, verenvuotoja esiintyy herakalvoilla, sisäelinten pinnoilla sekä imusolmukkeissa. Yleistynyt suonensisäinen hyytyminen (DIC-oireyhtymä) aiheuttaa verenvuototaipumusta.

Rokotukset

Suomessa koirilla käytetyt kaikki yhdistelmärokotteet sisältävät myös rokotteen tarttuvaa maksatulehdusta vastaan. Rokotus annetaan kolmen kuukauden, neljän kuukauden ja vuoden ikäiselle koiralle. Tämän jälkeen rokotus tulisi uusia kolmen vuoden välein.
Kuudes aisti (televisiosarja)

Juoni

Sarja kertoo komisario Viggo Lustista (Kyrre Haugen Sydness), jonka tytär Christina (Ida Leonora Valestrand Eike) on kadonnut viisivuotiaana reilut neljä vuotta sitten. Viggon ex-vaimo Sofie (Marte Engebrigtsen) ja Viggo ovat eronneet ja Sofie asuu nykyisin Håvard de Langen (Christian Rubeck) kanssa ja on raskaana tälle. Viggo yrittää ammattinsa murhamysteereiden lomassa ratkoa tyttärensä katoamisen mysteeriä. Hänen työkavereinaan työskentelevät muun muassa Viggon työpari Mari Friis (Ida Elise Broch), Kårstein Omvik (Endre Hellestveit), Due (Ingar Helge Gimle) ja Liv Holm (Trine Wiggen). Viggo huomaa, että hän näkee unissaan johtolankoja murhiin ja oman tyttärensä mysteeriin.