google/wiki40b huggingface dataset:
Konstantínos Simítis

Elämä ja ura

Simítis opiskeli nuorena lakia Marburgin yliopistossa Saksassa ja taloutta London School of Economicsissa Britanniassa. Hän palasi Kreikkaan vuonna 1965 ja oli perustamassa entisen poliitikon Aléxandros Papanastasíoun mukaan nimettyä tutkijaryhmää. Vuonna 1967 ryhmästä tuli Kreikan sotilasjunttaa vastustava järjestö. 
Simítis pakeni 1960-luvun lopulla ulkomaille välttääkseen vankilan. Hän liittyi vastarintaliike PAK:n jäseneksi ollessaan yliopistolehtorina Saksassa. Vuonna 1974 Simítis palasi Kreikkaan ja hän oli yksi vasemmistopuolue PASOKin perustajajäsenistä. Vuonna 1977 hän sai lehtorin paikan Pánteio-yliopistosta.
Vaikkei Simítis ollut ehdolla vuoden 1981 parlamenttivaaleissa, hänet nimitettiin samana vuonna maatalousministeriksi ensimmäiseen PASOK-johtoiseen hallitukseen. Vuoden 1985 vaalien, joissa hänet valittiin ensimmäistä kertaa maan parlamenttiin, jälkeen Simítiksestä tuli valtiovarainministeri. Hän ryhtyi valtiovarainministerinä ajamaan kansan keskuudessa epäsuosittua talouden vakauttamisohjelmaa, jonka tavoitteena oli inflaation kurissa pitäminen ja kansantalouden alijäämän vähentäminen; hän kuitenkin erosi hallituksesta vuonna 1987, koska ei saanut mielestään tarpeeksi tukea politiikalleen. Vuonna 1993 Simítis palasi hallitukseen, tällä kertaa kauppa- ja teollisuusministeriksi, mutta erosi vuonna 1995 tehtävästä pääministeri Andréas Papandréoun kanssa olleiden erimielisyyksien vuoksi.
18. tammikuuta 1996, kun Papandréou joutui eroamaan pääministerin paikalta terveysongelmien vuoksi, Simítis valittiin uudeksi pääministeriksi puolueen parlamenttiryhmän sisällä käydyssä äänestyksessä; hän astui virkaansa 22. tammikuuta. Papandréou jatkoi kuitenkin vielä puolueen puheenjohtajana muutaman kuukauden, aina kuolemaansa 23. kesäkuuta 1996 saakka. Simitis tuli valituksi puolueen uudeksi puheenjohtajaksi 30. kesäkuuta äänestyksessä, jossa hänen vastaehdokkaanaan oli Ákis Tsochatzópoulos. 
Simítis johti PASOKin vaalivoittoon kaksissa parlamenttivaaleissa, vuosina 1996 ja 2000. Yhtenä Simítiksen pääministerikauden suurimmista saavutuksista voidaan pitää Kreikan liittymistä euroalueeseen vuoden 2001 alussa. Myöhemmin tuli kuitenkin ilmi, että päästäkseen mukaan euroalueeseen, Kreikka vääristeli Simítiksen pääministerivuosina julkista vajetta kuvaavia tilastolukujaan.
Simítis ilmoitti tammikuussa 2004 luopuvansa PASOKin puheenjohtajuudesta. Uusi puheenjohtaja valittiin kuukausi myöhemmin; valituksi tuli kolmannen polven poliitikko Geórgios Andréas Papandréou. Parlamenttivaalit pidettiin maaliskuussa 2004 ja PASOK hävisi niissä oikeistopuolue Uudelle demokratialle.
Kahdeksan vuotta pääministerinä toiminut Simítis on pisimpään yhtäjaksoisesti Kreikan pääministerinä toiminut henkilö. Kaikkiaan hän on Kreikan neljänneksi pitkäaikaisin pääministeri. Pääministerivuosiensa jälkeen Simitis jatkoi Kreikan parlamentin jäsenenä vuoteen 2009, jolloin ei ollut enää ehdolla.
Simitis on naimisissa Dáfni Simítin (o.s. Arkadíou) kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, Fióna ja Mariléna.
Mario Altmann

Seuraura

Altmann on Wiener EV:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa kaudella 2003–2004. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Erste Bank Eishockey Ligaan Vienna Capitalsiin, jossa 17-vuotiaan Altmannin tulokaskausi toi 42 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.
Viiden Capitalsissa vietetyn vuoden jälkeen Altmann siirtyi kaudeksi 2009–2010 Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Örebro HK:n riveihin. Yhdeksän siellä pelaamansa ottelun jälkeen seura lainasi hänet loppukaudeksi sarjatasoa alemmas I-divisioonan Karlskrona HK:hon. Kaudeksi 2010–2011 Altmann palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Villacher SV:n paitaan. Helmikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella Altmann pelasi EBEL:n ylivoimaisesti pisteiden valossa parhaan kautensa ja hän voitti tehoilla 14+31=45 koko liigan puolustajien piste- ja maalipörssin. Kaudella 2014–2015 Altmann toimi Villachin varakapteenina.
Kaudeksi 2015–2016 Altmann siirtyi EHC Linziin.

Maajoukkueura

Altmann edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2011, 2013 ja 2015. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014 voittaen molemmista turnauksista hopeaa. Altmann pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 7. helmikuuta 2008 Puolan Sanokissa Italiaa vastaan. Altmannin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi IA-divisioonan MM-kilpailuissa 18. huhtikuuta 2012 Slovenian Ljubljanassa Japania vastaan. Yhteensä hän on pelannut 95 A-maaottelua tehopistein 5+7=12.
Altmann pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005 voittaen A-lohkon pronssia sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004.

Muuta

Altmannin pikkusisko Denise on Itävallan naisten maajoukkuehyökkääjä ja hän pelaa Ruotsissa Riksserienin Linköpings HC:ssä.
Newtonmetri

Newtonmetri (tunnus Nm, N m tai N · m) on (vääntö-)momentti, joka syntyy vääntämällä metrin pituisella varrella newtonin voimalla. Newtonmetri on SI-järjestelmän mukainen vääntömomentin, momentin ja taivutusmomentin yksikkö.
Newtonmetri on yleisesti auton moottoreille tehon lisäksi annettu suoritusarvo, jolla kuvataan moottorin tuottamaa huippuvääntömomenttia.
Ruuvien ja muttereiden kiristysmomentit ilmoitetaan newtonmetreissä. Kiristys tiettyyn momenttiin hallitaan momenttiavaimella.
Peep and the Big Wide World

Lähtökohta

Katsojat seuraavat Peepiä, Chirppejä ja Quackia tutkiessaan ja tutkiessaan heidän ympärillään olevaa maailmaa. 9 minuutin animoidun segmentin jälkeen on 2 minuutin live-toiminta-segmentti, jossa lapset tutkivat ja esittelevät samaa aihetta, joka esitettiin animoidussa segmentissä. Animaatio koostuu kirkkaista väreistä ja yksinkertaisista muodoista.
Markus Meriläinen

Markus Meriläinen (s. 25. huhtikuuta 1975 Sotkamo) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1993–2007 Meriläinen pelasi Superpesiksessä Sotkamon Jymyn, Kaisaniemen Tiikereiden, Hyvinkään Tahkon, Kinnarin Pesiksen, Järvenpään Pesiksen, Oulun Lipon ja Kouvolan Pallonlyöjien joukkueissa yhteensä 401 runkosarjaottelua. Meriläinen valittiin 9 kertaa Itä–Länsi-otteluun. Pelipaikaltaan Meriläinen toimi polttolinjassa ja lukkarina. Meriläisen kasvattajaseura on Sotkamon Jymy.
Peliuransa jälkeen Meriläinen on toiminut naisten Superpesiksessä Vihdin Pallon pelinjohtajana kausina 2012–2013.
Pedro Páez

Pedro Páez Xaramillo (1564 Olmeda de las Fuentes, Espanja – 22. toukokuuta 1622 Gorgora, Etiopia) oli espanjalainen jesuiittapappi, joka toimi lähetystyössä Etiopiassa.
Páez liittyi jesuiittajärjestöön vuonna 1582 ja matkasi 1588 Goalle Intiaan. Hän oli ensimmäisen kerran matkalla Etiopiaan jo vuonna 1589, mutta jäi turkkilaisten merirosvojen vangiksi ja joutui elämään orjuudessa vuoteen 1596, minkä jälkeen palasi Goalle. Etiopiaan hän pääsi lopulta vuonna 1603. Páez opetteli kahta paikallisista kielistä, käänsi katekismuksen ja kirjoitti tutkielman Etiopian historiasta sekä Etiopian kirkon ”virheellisistä” opeista. Hän onnistuikin käännyttämään joitain etiopialaisia katolisuuteen.
Vuonna 1618 Páez jäljitti Sinisen-Niilin alkulähteeksi Tanajärven. Hänen uskotaan olleen ensimmäisen sen löytänyt eurooppalainen.
Sarailinvinttikoira

Ulkomuoto

Sarailinvinttikoira muistuttaa paljon englanninvinttikoiraa. Runko on tiivis, kevytrakenteinen, kestävä ja pituuteensa suhteutettuna korkea. Pää on kapea ja pitkä, kallo kohtalaisen leveä ja kuono ohut ja kärjestään hieman suippo. Tummista silmistä kuvastuva katse kuvastaa älykkyyttä ja elinvoimaa. Pienet korvat ovat levossa taaksepäin taittuneet ja koiran ollessa valppaana puolipystyt. Niska on pitkä, hieman kaareutunut ja lihaksikas. Rintakehä on syvä, selkä suora ja vankka ja selkälinja hivenen laskeva. Alalinja on kapea ja ylösvetäytynyt. Eturaajat ovat täysin suorat, takaraajat pitkät ja lihaksikkaat. Häntä on pitkä ja hieman kärjestään kaartuva.
Karvapeite on lyhyt, sileä ja ohut. Sen väritys on yleensä kaksivärinen, ja yleisimmät värit ovat musta-valkoinen, ruskea-valkoinen ja brindle. Urosten säkäkorkeus on 64–71 cm ja paino 23–33 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 58–66 cm ja 18–28 kg.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, valpas, varautunut, rohkea ja periksiantamaton. Tarpeen vaatiessa se on hurjaluontoinen eikä epäröi puolustaa isäntäänsä, ja sitä on tämän vuoksi käytetty mm. sotakoirana. Sen koulutettavuus on keskiverto, mutta sen saalistusvietti on erittäin korkea ja se tarvitsee runsaasti liikuntaa.

Alkuperä

Sarailinvinttikoira on nimensä mukaisesti kotoisin Sarailin piirikunnasta Brahmanbarian maakunnasta Chittagongin alueelta. Sen uskotaan polveutuvan vierasperäisistä vinttikoirista, arabialaisista metsästyskoirista ja paikallisista villikoirista. Afgaaninvinttikoirat, salukit, azawakhit ja keskiaasianvinttikoirat risteytyivät Britannian vallan aikaisessa Intiassa hallitsijoiden englanninvinttikoirien kanssa. Sarailin maaherra puolestaan risteytti näiden koirien jälkeläisiä Tripuran viidakoiden villikoirien kanssa. Ajan myötä näistä risteytyksistä kehittyi oma bangladeshilainen vinttikoira, joka tunnetaan nykyisin nimellä sarailinvinttikoira.
Vuonna 2006 perustettiin The National Society for the Sarail Hound of Bangladesh, mutta sen toiminta on viime aikoina ollut hiipumassa. Nykyisin rotu on erittäin uhanalainen ja tulee mahdollisesti kuolemaan sukupuuttoon lähivuosien aikana, koska paikalliset risteyttävät sitä usein paikallisen epäyhtenäisen maatiaisrodun (deshi kukur) kanssa. Lisäksi puhdasrotuista jalostusta vaikeuttaa se, ettei Bangladeshin Kennelliitto ole tunnustanut rotua eikä täten ylläpidä virallista rekisteriä.

Terveys

Odotettavissa oleva elinikä on n. 8-14 vuotta.
Ulkosuomalaisen tarina

Filmihalli Oy

Filmihalli Oy:n toimitusjohtaja Antti Välikangas sanoo kiinnostuneensa ulkosuomalaisista oman isänsä kautta, joka muutti paremman elämän perässä Australiaan. Ulkosuomalaisen tarina oli hänen tuotantoyhtiönsä merkittävin tuotanto vuosituhannen vaihteen jälkeen. Hän kertoo haastatelleensa sarjaa tehdessään yli tuhatta ihmistä eri puolilla maailmaa. Sarjan teossa on työskennellyt myös hänen vaimonsa Pirjo Välikangas sekä kuvaaja ja leikkaaja Pekka Nurmela. Kuvausmatkoilla on käytetty myös freelancekuvaajia.
Filmihalli Oy asetettiin konkurssiin kesällä 2011. Antti Välikangas sai samana vuonna Siirtolaisuusinstituutin perustaman, amerikansuomalaisen John Mortonin mukaan nimetyn ja tuolloin ensi kertaa jaetun tunnustuspalkinnon. Vuonna 2017 Siirtolaisuusinstituutti julkaisi Antti Välikankaan toimittaman kirjan Sydän Suomessa, joka sisältää 14 ulkosuomalaisen haastattelut.

Ohjelman jaksoja

Lähteet:
Timo Martinkauppi

Timo Martinkauppi (s. 3. maaliskuuta 1941 Oulu) on suomalainen lavastaja, näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Martinkauppi on toiminut lavastajana muun muassa elokuvissa Rakastunut rampa (1975) ja Isännät ja isäntien varjot. Hän on näytellyt sivuosia noin kymmenessä suomalaisessa teatteri- ja televisioelokuvassa.
Timo Martinkauppi on toiminut ohjaajana muun muassa televisioelokuvissa Aimo Kanerva – mies maisemassa (1977) ja Kesä kartsalla (1982) sekä avoimen runokilpailun pohjalta syntyneessä televisiosarjassa Suomen kansa runoilee (1977).
Martinkauppi on ollut mukana perustamassa Ryhmäteatteria sekä teatteritekniikan kehitystä edistävän OISTAT-järjestön (Organisation Internationale des Scénographes, Techniciens et Architectes de Théâtre) Suomen-osastoa.
Rovaniemen hovioikeus

Rovaniemen hovioikeus (ruots. Rovaniemi hovrätt) on aloittanut toimintansa vuonna 1979. Rovaniemen hovioikeus toimii muutoksenhakuasteena piirissään, johon kuuluu pohjoisimman Suomen käräjäoikeudet, eli Kemi-Tornion käräjäoikeus, Lapin käräjäoikeus, Oulun käräjäoikeus, Ylivieska-Raahen käräjäoikeus ja Kainuun käräjäoikeus.
Vuoden 2013 alussa hovioikeudessa oli 45 työntekijää, joista 29 oli lakimiehiä; tuomareita ja esittelijöitä. Kansliahenkilökuntaan kuului 16 työntekijää. Kainuun käräjäoikeus siirrettiin Rovaniemen hovioikeuden tuomiopiiriin vuonna 2014 Itä-Suomen hoviokeuden tuomiopiiristä.
Hovioikeudessa on lainkäyttöasioita varten kaksi osastoa ja niillä omat osastokansliat sekä hallintoasioita varten hallintokanslia. Osastot jakaantuva kahteen lainkäyttötiimiin.
Hovioikeuden ensimmäisenä presidenttinä toimi oikeustieteen tohtori Kaarlo L. Ståhlberg vuosina 1978–1988. Tullessaan nimitetyksi hovioikeuden presidentiksi Ståhlberg toimi asianajajana Helsingissä. Hovioikeuden toisena presidenttinä toimi Martti Leistén vuosina 1988–1997. Leistén siirtyi hovioikeuden presidentiksi Turun hovioikeudenneuvoksen virasta. Hovioikeuden presidentti vuosina 1997–2013 oli Esko Oikarinen. Oikarinen siirtyi hovioikeuden presidentiksi Kajaanin käräjäoikeuden laamannin virasta. Oikarinen on aiemmin hoitanut muun muassa Rovaniemen hovioikeuden hovioikeudenneuvoksen ja Kajaanin tuomiokunnan kihlakunnantuomarin virkaa. Lisäksi Oikarinen on toiminut oikeusministeriön käräjäoikeuskouluttajana. Vuonna 2013 presidentiksi nimitettiin hovioikeudenlaamanni, oikeustieteen tohtori Marianne Wagner-Prenner .
Rovaniemen hovioikeus on profiloitunut tuomioistuintyön kehittäjänä. Rovaniemen hovioikeuspiirin tuomioistuinten laadunparannushanke voitti The Crystal Scales of Justice award -kilpailun. Palkinto jaettiin 25. lokakuuta 2005 Edinburghissa ensimmäisen kerran. Rovaniemen hovioikeuspiirin tuomioistuinten laadunparannushankkeen tavoitteena on tukea tuomioistuinten perustyötä ja kehittää sitä yhä paremmaksi niin, että oikeudenkäynti täyttää oikeudenmukaisuuden kriteerit, ratkaisut ovat perusteltuja ja oikeita ja tuomioistuimen palvelut ovat myös kustannuksiltaan ihmisten saavutettavissa. Hanke käynnistettiin vuonna 1999 ensimmäisenä tuomioistuinten laatuhankkeista. Se on toiminut esimerkkinä monille laatuhankkeille, joita nykyisin on meneillään kaikissa Suomen kuudessa hovioikeuspiirissä ja eräissä hallintotuomioistuimissa.
Suomen Asianajajaliitto palkitsi Rovaniemen hovioikeuden laatuhankkeen Vuoden oikeusteko -palkinnolla vuonna 2005.
Eugeniusz Lokajski

Eugeniusz Zenon Lokajski (14. joulukuuta 1908 Varsova – 25. syyskuuta 1944 Varsova) oli puolalainen yleisurheilija ja valokuvaaja. Lokajski otti Varsovan kansannoususta noin tuhat korvaamattoman arvokkaana pidettyä valokuvaa. Keihäänheitossa hän voitti Puolan mestaruuden 1934 ja sijoittui Berliinin olympialaisissa 1936 seitsemänneksi tuloksella 66,39 metriä. 
Lokajskin henkilökohtainen ennätys keihäässä oli 31. toukokuuta 1936 Varsovassa heitetty 73,27 metriä.

Kuvat

Lokajski otti Varsovan kansannoususta muun muassa seuraavat valokuvat:
Gråhund

Ulkonäkö

Kallo oli leveä, otsapenger ei havaittavissa. Silmät olivat tummanruskeat ja korvat pystyt. Kuono oli aavistuksen kalloa lyhyempi. Purenta oli aina leikkaava. Runko oli lyhyt, rinta leveä ja syvä. Raajat olivat keskipitkät. Häntä oli selän päälle kiertynyt. Karvapeite oli suora, melko pitkä ja kova. Väritys oli harmaa eri sävyissään, pohjavilla oli vaaleanharmaa. Urosten keskimääräinen säkäkorkeus oli 52 ja narttujen 49 cm.

Luonne ja käyttäytyminen

Gråhund oli itsevarma ja tarmokas. Se suhtautui omaan perheeseensä ystävällisesti.
Tunneli

Tunneli on yleensä vaakasuora tai jonkin verran vaakasuorasta poikkeava väylä, joka on puhkaistu kallion tai muun maa-aineksen läpi helpottamaan liikennettä. Vastaavaa pystysuoraa tai hyvin jyrkkää reittiä kutsutaan yleensä tunnelin sijasta kuiluksi (esimerkiksi kaivoskuilujen ja -tunneleiden muodostama järjestelmä).

Tunnelien rakentaminen

Tunneleita rakennetaan muun muassa poraamalla, räjäyttämällä ja kaivamalla. Lisäksi voidaan joutua käyttämään väliaikaisia tai pysyviä maanvahvistusmenetelmiä; väliaikaisista esimerkkinä voi mainita maaperän jäädyttämisen ennen kaivamista, mitä käytettiin muun muassa Helsingin metroa rakennettaessa niin sanotun Kluuvin ruhjeen (entisen merenlahden paikalla oleva täyttömaa-alue Helsingin keskustan alla muun muassa rautatieaseman tienoilla) vahvistamiseksi kaivun mahdollistamiseksi.
Tunneli on usein vahvistettu sisäpuolelta betonivalulla, ruiskubetonoinnilla, teräs- tai puurakenteilla tai muilla vastaavilla tavoilla sen romahtamisen ja seinämistä irtoavien lohkareiden tai muun maa-aineksen putoamisen estämiseksi. Joissain tapauksissa koko tunneli on umpinainen betoni- tai muu putki, kun maaperä on niin pehmeää, ettei sen läpi kaivettu reitti pysyisi sellaisenaan lainkaan avoimena.

Tunneleita Suomessa

Suomessa ei suhteellisen vähäisten ja loivien maaston korkeuserojen vuoksi ole tarvittu kovin mittavia liikennetunneleita. Tiet on yleensä rakennettu ylittämään tai kiertämään maaston korkeuserot, tai kallioihin on puhkaistu avoväylät kallioleikkauksin. Suomen ensimmäinen tietunneli on Färjsundin tunneli, joka valmistui Ahvenanmaalle vuonna 1980. Viime vuosina on päätieverkostolle rakennettu muutamia pitempiä tunneliosuuksia kuten esimerkiksi Hiidenkallion tunneli Espoossa, Karnaisten tunneli Lohjalla ja Vuosaaren tunneli Helsingissä. Tampereella marraskuussa 2016 avattu yli 2,3 kilometriä pitkä Tampereen rantatunneli on Suomen pisin maantietunneli. Myös Helsinkiin on suunniteltu keskustan alittavaa pitkää Keskustatunnelia. 
Rautateitä rakennettaessa on niiden suuremman tasaisuusvaatimuksen vuoksi ollut tunneleiden tarvetta herkemmin kuin teillä. Pitempiä rautatietunneliosuuksia on Helsingin metron ohella Helsingin–Turun ja Jämsän–Jyväskylän rataosuuksilla. Suomen pisin rautatietunneli on Vuosaaren satamaradalla oleva Savion rautatietunneli. Suomen lyhin rautatietunneli on kallioon louhittu Paksuniemen tunneli Parikkalassa, sen pituus on vain noin 26 metriä.
Suomen pisin tunneli ja tiettävästi maailman toiseksi pisin yhtenäinen kalliotunneli on Päijänteestä vettä pääkaupunkiseudulle tuova Päijännetunneli, joka on 120 kilometriä pitkä. Maailman pisin tunneli on 137-kilometrinen Delawaren vesitunneli Yhdysvalloissa.

Muuta

Tunneli voi tarkoittaa myös näennäisyhteyksiä tietoliikenteessä, esimerkiksi yrityksen eri toimipisteiden välillä olevaa suojattua yhteyttä. Katso tarkemmin artikkelista VPN.
Tyrese Gibson

Tyrese Darnell Gibson, tunnettu lyhyesti myös nimellä Tyrese, (s. 30. joulukuuta 1978 Watts, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja, rapmuusikko ja näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa elokuvissa 2 Fast 2 Furious (2003), Transformers: Kaatuneiden kosto (2009) ja Transformers: Kuun pimeä puoli (2011).
Väinö Sinisalo

Väinö Viljam Sinisalo (ent. Heikman, 13. helmikuuta 1892 Mäntsälä – 27. maaliskuuta 1951 Riihimäki) oli suomalainen poliitikko, puoluekannaltaan sosialidemokraatti.
Sinisalo toimi syyskuusta 1933 huhtikuuhun 1945 kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli jäsenenä eduskunnan kansanvakuutusvaliokunnassa,
kulkulaitosvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Riihimäen kauppalanvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä, ensiksi mainitun puheenjohtajana vuosina 1940–1951 ja presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1937, 1940 ja 1943.
Sinisalo toimi työurallaan maa-, metsä-, uitto-, rakennus- ja rautatietöissä Mäntsälässä, Keuruulla, Hyvinkäällä ja Hausjärvellä, Valtionrautateiden polttoainevaraston esimiehenä Riihimäellä, Riihimäen Herajoen työväentalon vahtimestarina ja kieltolakipoliisina.
Väinö Sinisalon puoliso oli Lyyli Sinisalo (o.s. Flinck), jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1912. Näyttelijä Veikko Sinisalo oli heidän poikansa.
Freudilainen lipsahdus

Freudilainen lipsahdus eli parapraksis (kr. παρά 'vasta' + πρᾶξις 'toiminta') tarkoittaa sitä, että ihminen tulee vahingossa sanoneeksi, mitä hän todella ajattelee ja tuntee. Ilmiö on nimetty itävaltalaisen lääkärin ja psykoanalyysin kehittäjän Sigmund Freudin mukaan. Todellisten tunteiden uskotaan olevan peräisin ihmismielen tiedostamattomasta osasta ja tulevan esiin muun muassa freudilaisten lipsahdusten kautta.
Käsitteen locus classicus on Freudin teos Arkielämämme psykopatologiaa vuodelta 1901.
Räppäys

Räppäys (engl. rapping) on yksi hip hop -musiikin keskeisimmistä elementeistä ja olennainen osa hip hop -kulttuuria. Sillä tarkoitetaan riimien rytmillistä artikulointia. Rapin juuret ulottuvat Jamaikalle ja Länsi-Afrikkaan.
Kuuluisia räppäreitä ovat muun muassa Tupac Shakur, The Notorious B.I.G., Eazy-E, 50 Cent, Eminem ja Ice Cube. Suomessa tunnetuimpiin rap-artisteihin kuuluvat mm. Cheek, Juno, Altis, Kajo, Elastinen, Iso H, Juju ja Pyhimys. Heistä Altis ja Kajo ovat kummatkin kaksinkertaisia räppäyksen suomenmestareita.
Makoto Sei Watanabe

Makoto Sei Watanabe (jap. 渡辺誠, Watanabe Makoto, s. 1952 Jokohama) on japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan tietokoneavusteisen suunnittelun ja algoritmisen arkkitehtuuriin uranuurtajana.
Nuorena Watanabe oli kiinnostunut biologiasta, erityisesti bioniikasta. Hän päätti kuitenkin ryhtyä arkkitehdiksi. Hän valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1976 ja työskenteli ensin Masato Ōkatan toimistossa kolmen vuoden ajan ja sen jälkeen Arata Isozakille vuodesta 1979. Oman toimistonsa hän perusti vuonna 1984. Hän on luennoinut myöhemmin useissa yliopistoissa.
Ensimmäinen Watanaben suunnittelema rakennus oli robottia muistuttava, vuonna 1990 valmistunut Aoyaman teknillinen yliopisto Tokiossa. Hänen myöhempiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Mura-No-Terrace-kyläkeskus (1995) Gifun prefektuurissa, Atlas-asuinrakennus (1995, Tokio), K-Museum (1995, Tokio), Tokion Toei-metron Ōedo-linjan Iidabashin metroasema (2000), Shin-Minamatan rautatieasema Minamatan kaupungissa Kyūshūlla (2004), Shanghai House -asuinrakennus (2004, Shanghai, Kiina) ja kaksi Tsukuba Express -rautatielinjan asemaa (2005).
Eritasoliittymien numerointi

Liittymänumero on tapa numeroida eritasoliittymät. Järjestelmässä numeroidaan liittymät järjestyksessä ja täten onkin helppoa valita sopiva liittymä katsomalla vain oikea numero, huomiota ei tarvitse kiinnittää tekstiopasteisiin. Tämä helpottaa liikkumista varsinkin vierailla seuduilla. Numerot ovat hiljattain tulleet Suomeenkin ainakin moottoritieosuuksille valtateille 1, 3, 4, 5, 7, ja 9. Liittymänumerointi on käytössä nykyisin useimmissa maissa, joissa on moottoriteitä tai moottoriliikenneteitä. Kuitenkaan Italiassa, Bulgariassa, Albaniassa, Pohjois-Makedoniassa ja Montenegrossa sitä ei ole vielä moottoriteistä huolimatta otettu käyttöön. Italiassa ja Bulgariassa on suunnitteilla peräkkäinen järjestelmä, Pohjois-Makedonian järjestelmästä ei ole tietoa, mutta uusiin liikennemerkkeihin sisältyy liittymänumerokyltti.
Rakuunamäen sotilaskoti

Rakuunamäen sotilaskoti Lappeenrannassa Leirin kaupunginosan Rakuunamäellä oli lähes satavuotias sotilaskoti ja toimi Lappeenrannan sotilaskotiyhdistyksen kolmesta sotilaskodista keskussotilaskotina. Kahvilapalvelujen lisäksi siellä järjestettiin erilaisia tilaisuuksia. Se lakkautettiin 31. toukokuuta 2017.
Nykyisin suojeltu sotilaskotirakennus Väinö Valveen katu 4:ssä rakennettiin alun perin 1800-luvun puolella varuskunnan ruokalaksi. Sotilaskodiksi se remontoitiin Sune Maconin suunnitelmien mukaan ja vihittiin käyttöön 20. elokuuta 1922. 
Mervi Kansonen kirjoittaa sotilaskodin satavuotishistoriaa.
5.9.2018 Rakuunanmäen Sotilaskoti sai uudet omistajat Lappeenrannasta ja Tampereelta, kun Padre House Oy ja valtiota edustanut Senaatti-kiinteistöt allekirjoittivat kauppasopimuksen. Uudet omistajat halusivat historiallisen rakennuksen jäävän paikalliseksi toimijaksi tavoitteena jatkaa entisellä toimialalla. Ulkoisesti erinomaisessa kunnossa oleva rakennus vaatii sisäosiltaan päivitystä ennen uuden toimijan sisäänmuuttoa.