International Harvester S-sarja

1955 – 57

Alkuperäisen S-sarjan nimi juontuu vuoteen 1955, jolloin International Harvester esitteli R-sarjan seuraajan mallivuodelle 1956. S-sarjan ajoneuvoja valmistettiin vain kevyisiin- (light-duty pickup truck) ja keskiraskaisiin (medium-duty truck) painoluokkiin. R-sarjasta, ja itse asiassa sitä edeltäneestä L-sarjasta, perityneet raskaat mallit pysyivät käytännössä muuttumattomina. Tästä alkoi International Harvesterin raskaan sarjan, ja myöhemmin myös keskiraskaiden kuorma-automallien eriytyminen kevyistä lava-autoista. R-sarjaan uutena mallina esitelty Travelall-full-size station wagon tuli nyt tarjolle myös nelivetoisena versiona.
Uuden S-sarjan muutokset olivat ainoastaan kosmeettisia, tekniikka oli tuttua jo edeltäneistä mallisarjoista. Edeltäneistä L- ja R-sarjoista tuttu käytäntö oli myös, että painoluokkien jakaja kevyempien ja kaikkein raskaimpien sarjojen välillä sijoittui 180- ja 190-alasarjojen taitteeseen. Raskain mallivuoden 1956 keulalla varustettu S-sarjalainen oli telivetoinen, 15-tonninen SF-182. Sen kantavuus alustana oli 33 000 lbs (10,8 t) ja yhdistelmäpaino 45 000 lbs (20,4 t).
Pääasiassa maatalouskoneiden parissa ja ajoneuvojen tuontiyhtiönä toiminut, brasilialainen International Harvester Máquinas S.A., oli Brasilian teollisuuden kehittämisohjelman mukaisesti siirtymässä myös ajoneuvojen valmistukseen. Yhtiön ensimmäinen tuote oli raskas S-184 "Loadstar".

1977 – 2001

Alkuvuodesta 1977 International Harvester aloitti uuden, keskiraskaan S-sarjan valmistuksen. Tämän uuden kulmikasnokkaisen kuorma-autosarjamalliston nimeksi piti ensin tulla Tristar, mutta jo piirustuspöytävaiheessa päätettiin, että uuden malliston myötä  asteittain luovuttaisiin nimistä (Fleetstar, Paystar, Loadstar, Cargostar, Transtar ym.) ja siirrytään muiden amerikkalaisvalmistajien tavoin kirjainmallistoihin.
S-sarja korvasi markkinoilla jo ikääntyvät Loadstar- ja Fleetstar -sarjat. Ensimmäiseksi myyntiin tulivat raskaammat 2200-, 2500-, ja 2600 -mallit, kokonaispainoltaan 28 000 – 45 000 lbs (12,7 – 20,4 t). Vuonna 1978 sarjaa täydennettiin kevyemmillä 1600 – 2000 -malleilla. Vuonna 1978 päätettiin, että telimalleissa kirjain "S" korvataan kirjaimella "F". Sitä ennen S-2000 – 2600 -mallistossa oli ollut myös 6x4-versioita. Raskaimmat S-sarjalaiset ja kevyimmät F-sarjalaiset menivät reilusti päällekkäin. Niinpä esimerkiksi S-2275 oli tismalleen yhtä järeä kuin F-2275, molemmat sai jopa 350-hv V8-dieseleillä.
S-sarja sai heti markkinoille tulostaan lähtien suuren suosion mitä moninaisimmissa käyttösovelluksissa: rahtiautona, dumpperina, betoniautona, jätepakkarien alustana tai esim. rekkaveturina. S-sarjan valmistuksessa käytettiin standardisoituja komponentteja ja osia, tämä mahdollisti niiden määrän vähentämisen 30% edeltäjiinsä verrattuna. Hyttien valmistuksessa käytettiin ensi kertaa robottihitsausta.
Kun International Harvester vuonna 1987 muutti nimekseen Navistar International, S-sarja sai osakseen kevyitä kosmeettisia muutoksia. Ohjauspyörän IHC-logo korvattiin Navistarin timantti-logolla. Ulkopuolella maskin yläreunan iso International-teksti sai väistyä ja se korvattiin pienemmällä, maskin alareunaan sijoitetulla oranssilla tekstin ja Navistar-logon yhdistelmällä.

1989 facelift

S-sarjan ulkonäköä modernisoitiin sisältä ja ulkoa perusteellisemmin vuonna 1989. Samalla sarjalle tehtiin nimenmuutos; kuorma-autot muodostivat 4000-sarjan ja rekkaveturit 8000-sarjan. Tekniikkaan ei sinällään tehty muutoksia, vaan voimalinjan muutokset seurasivat komponenttivalmistajien tuotekehitystä, oli niiden valmistajana sitten Navistar tai jokin ulkopuolinen toimittaja. Tuotelinjan valmistus jatkui aina mallivuoden 2001 loppuun ja se sai historiansa aikana vielä pari merkittävämpää ohjaamon sisätilojen päivitystä, vuosina 1992 ja 1995.