google/wiki40b huggingface dataset:
Utah Test and Training Range

Utah Test and Training Range (lyh. UTTR) on Yhdysvaltojen Utahin osavaltiossa, noin 130 kilometriä Salt Lake Citystä länteen sijaitseva asevoimien koeampuma- ja harjoitusalue. Autiomaassa sijaitseva UTTR kattaa pinta-alaltaan 6 930 neliökilometriä maata ja 49 000 neliökilometriä ilmatilaa. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain ilmavoimien 388. hävittäjälennoston (engl. 388th Fighter Wing) alaisuudessa toimiva UTTR:n esikuntayksikkö (engl. Headquarters unit, lyh. HQ UTTR). Interstate 80 -moottoritie jakaa alueen kahtia eteläiseen ja pohjoiseen harjoitusalueeseen. UTTR:n ilmatila on manner-Yhdysvaltojen suurin yhtenäinen alue, jossa lentokoneilla on sallittua lentää yliääninopeuksilla. Aluetta on käytetty keskimäärin vuosittain noin 16 000 harjoituslentoon ja 300 testilentoon. Eniten käyttöä oli vuonna 1994, kun UTTR:lle tehtiin yhteensä 22 229 koulutus- ja testilentoa. Alueelle on pudotettu kaikkia Yhdysvaltain ilmavoimien käyttämiä perinteisiä asetyyppejä, minkä lisäksi sitä on käytetty risteilyohjusten testaamisessa.

Historia

UTTR:n historia alkaa 1940-luvun alulta, jolloin Yhdysvaltain kongressi rahoitti koeampuma-alueiden maahankintoja eri puolilla Yhdysvaltoja. Armeijan ilmavoimat perusti koeampumaosaston Utahin ja Nevadan rajalla sijaitsevaan Wendoveriin, ja vastaanotti sitä varten noin 7 300 km² maita. Wendover Army Air Base (WAAB) ja siihen liittynyt Wendover Bombing and Gunnery Range otettiin käyttöön seuraavana vuonna B-17- ja B-24-pommikonemiehistöjen koulutuspaikkana. Tukikohdassa alettiin kouluttaa vuonna 1944 myös P-47-hävittäjälentäjiä, minkä lisäksi se toimi B-29 Superfortress -kaluston tukeutumispaikkana.
WAAB siirtyi vuonna 1945 Ogden Air Technical Service  Commandin (myöhemmin Ogden Air Logistics Complex, lyh. OO-ALC) alaisuuteen. Alueelle tuotiin testattavaksi toisen maailmansodan päätyttyä sotasaaliina saatuja saksalaisia ohjuksia. Wendover Bombing and Gunnery Range siirrettiin Hillin lentotukikohdan alaisuuteen vuonna 1960, jolloin se sai myös uuden nimen Wendover Weapons Range. Koeampuma-alueen pohjoisosassa sijaitsevalle ”Oasis”-alueelle valmistui vuonna 1964 ammusten ja ohjusten testausasema. 1970-luvun saatiin valmiiksi ilmasta-maahan-ammuntaan suunniteltu ampumarata, jota käytettiin hävittäjä- ja pommikonemiehistöjen koulutuksessa. Harjoitusalue siirtyi Air Force Systems Commandin hallintaan vuonna 1979, jolloin siitä muodostettiin nykyinen UTTR.
UTTR siirtyi asevoimien vuoden 1995 supistamispäätösten myötä väliaikaisesti Air Combat Commandin (ACC) hallintaan, ja siltä sitä hallinnoimaan perustetulle 388th Range Squadronille, josta muodostettiin edelleen vuonna 2012 Headquarters, Utah Test and Training Range.
UTTR:ää on käytetty vuosikymmenten saatossa myös avaruusalusten paluukapselien laskeutumispaikkana: alueella laskeutui Stardust-luotaimen paluukapseli tammikuussa 2006. Vuonna 2016 laukaistun OSIRIS-REx-luotaimen paluukapselin on tarkoitus laskeutua koeampuma-aluuelle vuonna 2023.
Taivassalo (Päijänne)

Maantietoa

Saari on 3,7 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 5,03 neliökilometriä . Saari on kuitenkin kaksiosainen ja osia yhdistää toisiinsa kapea maakannas. Luoteinen saarenosa on niistä suurempi. Se on 2,5 kilometriä pitkä ja yhtä leveä. Kaakkoinen saarenosa on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Saarenosien väliin työntyy etelästä 1,4 kilometriä pitkä ja leveimmillän 270-metrinen Syvälahti, ja koillisen suunnasta toinen 500 metriä pitkä Vanhankylänlahti. Lahtien päiden välissä on 130 metriä pitkä maakannas. Saari sijaitsee pohjoisen Vanhaselän ja eteläisen Saviselän välisessä kohtaamispaikassa. Matkaa saaresta mantereelle on noin 1,5 kilometriä. Lähimpiä saaria on vain muutama. Koillispuolella Vanhankylänlahden edustalla sijaitsee alle 700 metriä pitkä Tupsu ja sen luoteipuolella pieni Lokki, jossa sijaitsee mökki. Pienemmän saaren eteläpäässä sijaitsee 1,2 kilometriä pitkä Vuorissalo. Vuorissalon edessä sijaitsee 20–180 metriä leveä Rupansalmi ,jossa sijaitsee Uodinsaari ja suojaisa Vitikkalanlahti. Taivassalon lounaispuolella on kilometrin päässä Kukkaro, ja saarien väliin jää veneväylä, jossa sijaitsevat myös Vahtsaaret, Marjosaari ja Syväniemenluoto. Vuorissalon eteläpuolella sijaitsevan Kakarissa on kuntarajojen rajapyykki.
Suuren saaren korkein huippu sijaitsee keskellä louteisosaa. Se yltää noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta, jolloin se kohoaa 62 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta mpy. Pienemmän saaren huippu sijaitsee Jyrkänkalliolla ja se kohoaa 47 metrin korkeuteen. Saaren korkeimmat kohdat ovat kallioalueita ja muutenkin saaren maaperän moreenikerros on ohut. Koko saari on metsämaata, jossa suota on vain nimeksi.
Taivassalon kylä on sijainnut kannaksella. Kylän maatilojen peltopalstoja on edelleen olemassa ja suuressa saaressa on jäljellä kaksi kiinteästi asuttua tilaa. Saarella tosin mainitaan vain yksi vakinainen asukas (vuonna 2010 ), 14 vapaa-ajan asuntoa ja ja 56 kesäasukasta. Nykykartoissa näkyy, että rannoille on rakennettu noin 15 vapaa-ajan asuntoa. Saaren tiestö on vaatimaton ja se käsittää talojen välisen tien ja yhden peltotien. Saaren rantakohteita ovat Herrojenpöytä ja Isohiekka, jotka ovat hiekkarantoja. Herrojenpöydälle tulee kylältä polku. Saaren itä- ja länsipuolella kulkee saaren ohittavat veneväylät ja itäisestä veneväylästä haarautuu Rupansalmeen päättyvä väylä.

Historiaa

Saaren eri osat olivat eri saaria vuoteen 1832 asti, jolloin Kymijokea perattiin ja Päijänteen vedenpinta laski yli metrin. Silloin kohosi saarien väliseen salmeen nykyisten lahtien välinen maakannas . Tästä ovat jotkut päätelleet, että Taivassalon alkuperäinen nimi olisi ollut ”Taivalsalo” sen vuoksi, että saaren halki olisi oikaistu eli taivallettu saaren toiselle puolelle siirryttäessä . Vanhassa Suurruhtinaskunnan yleiskartassa saaren nimi tosiaan kirjoitettiin ”Taivalsalo” .
Manuela Mölgg

Manuela Mölgg (s. 28. elokuuta 1983 Bruneck) on italialainen alppihiihtäjä.
Mölgg sijoittui St. Moritzin MM-kisoissa 2003 suurpujottelussa seitsemänneksi ja pujottelussa viidenneksitoista. Åren MM-rinteillä 2007 hän oli suurpujottelussa yhdestoista, samoin Vancouverin 2010 olympialaisten pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli sekä suurpujottelussa että pujottelussa kuudes. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa 11:nneksi ja Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 samassa lajissa kuudenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa kahdeksas.
Maailmancupissa Mölgg on sijoittunut pujottelussa toiseksi Aspenissa marraskuussa 2004. Suurpujottelussa hän oli kaudella 2007–2008 toinen Mariborissa ja Bormiossa sekä kolmas Panoramassa. Suurpujottelucupin kokonaispisteissä hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2008–2009 hän oli toinen La Molinan ja Semmeringin sekä kolmas Åren suurpujottelukilpailussa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2009–2010 hän oli toinen Lienzin suurpujottelussa. Kaudella 2010–2011 hän oli kolmas Söldenin suurpujottelussa ja Zagrebin pujottelussa. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui kolmanneksi Semmeringin suurpujottelussa sekä kaudella 2017–2018 kolmanneksi Söldenin,  Killingtonin ja Courchevelin suurpujotteluissa.
Myös Manuelan veli Manfred Mölgg on huippuluokan alppihiihtäjä.
English Defence League

The English Defence League (EDL) on äärioikeistolainen järjestö, joka ilmoittaa toimivansa islamismin  leviämistä vastaan Englannissa.  EDL järjestää usein väkivaltaisiksi äityviä mielenosoituksia, joissa yleensä jalkapallohuligaaneista koostuva joukko vastustaa islaminuskon leviämistä.

Historia

Järjestön edeltäjä oli Lutonissa perustettu United Peoples of Luton, joka perustettiin vastustamaan Al-Muhajiroun-ryhmittymää (myöhemmin Islam4UK), joka osoitti mieltään Afganistanista palanneen Royal Anglian Regimentin marssia vastaan.

Järjestön rakenne

Löyhästi organisoitua järjestöä johti aiemmin Lutonista kotoisin oleva Tommy Robinson.   Englannissa tehty tutkimus EDL:stä paljastaa, että valtaosa (81%) sen jäsenistä on alle 30-vuotiaita miehiä, jotka ovat usein huolissaan omasta tulevaisuudestaan. Tutkimuksessa selvisi myös, että monet kannattajat olivat enemmän motivoituneita vihamielisyydestä maahanmuuttoa kohtaan kuin maansa perinteisten arvojen puolustamisesta. 
Liikkeellä on myös oma juutalainen aktivistiosastonsa, Jewish Division. Juutalaisosaston johtaja Roberta Moore ilmoitti kesällä 2011 eroavansa, koska omien sanojensa mukaan "ei halua enää olla osana sitä, koska järjestön sisällä on natsielementtejä".

Yhteydet väkivaltaisuuksiin

Marraskuussa 2011 kaksi EDL-aktivistia pidätettiin pommiuhkauksista. Uhkaukset oli kohdistettu Birminghamin keskusmoskeijaan.
Joulukuussa 2011 EDL-aktivisti Simon Beech tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen murhapolttoyrityksestä, joka kohdistui asuinalueella sijaitsevaan moskeijaan.
Norjalainen terroristi Anders Behring Breivik on kertonut, että hänellä on ollut yhteyksiä EDL:ään ja että hän on osallistunut EDL:n toimintaan Bradfordissa ja Newcastlessa.
Mansikkapiirakka

Mansikkapiirakka on piirakka, joka täytetään pääasiassa mansikoilla. Mansikkapiirakan päälle voidaan myös lisätä kermavaahtoa.
Eero Böök

Eero Einar Böök (9. helmikuuta 1910 Helsinki – 7. tammikuuta 1990) oli yksi Suomen menestyksekkäimmistä shakinpelaajista.
Böökille myönnettiin vuonna 1930 viidentenä suomalaisena shakkimestarin arvonimi. Vuonna 1949 hän sai kunnian olla ensimmäinen suomalainen kansainvälinen mestari ja myöhemmin 1984 hänelle myönnettiin shakin korkein arvonimi, suurmestari. Paitsi hyvä pelaaja ja insinööri, Böök oli tuottelias shakkikirjailija, jolta julkaistiin kirjoja niin ruotsiksi kuin suomeksi.

Ura

Böök oppi pelin säännöt 7-vuotiaana ja hyvin pian hän liittyi Helsingin Shakkiklubiin (HSK). Vuonna 1925 suurmestari Rudolf Spielmann vieraili Akateemisessa shakkiklubissa pelaten simultaanin kolmea neuvottelevaa joukkuetta vastaan. Böök oli joukkueessa, joka ainoana saavutti tasapelin suurmestaria vastaan.
Syksyllä 1930 Helsingissä pelatussa turnauksessa Böök korotettiin shakkimestarin arvoon ja hän sai oikeuden haastaa Suomen mestarin Anatol Tschepurnoffin: mestaruudet ratkaistiin vielä tällöin haasteotteluina. Vuonna 1931 Böök voittikin ensimmäistä kertaa Suomen mestaruuden.
Böökin shakkiuran merkittäviä saavutuksia ovat myös voitto Samuel Reshevskyä vastaan Kemerin kansainvälisessä turnauksessa Latviassa kesällä 1937; samassa turnauksessa Böök saavutti tasapelin maailmanmestari Aleksandr Aljehinia vastaan.
Sotavuodet luonnollisesti hankaloittivat shakkiuraa, mutta Böök käytti vapaata aikaansa rintamalla analysointiin ja omien pelien tutkimiseen, tuloksena esimerkiksi merkittävä suomalainen shakkikirja Shakkistrategiaa ja -taktiikkaa. 
Vuonna 1947 Suomen Keskusshakkiliitto myönsi Böökille ansiomerkin "kultaisin sotilain". Samana vuonna hän voitti Pohjoismaiden shakkimestaruuden. Böök vetäytyi hiljalleen turnauspelaamisesta, mutta osallistui esimerkiksi shakkiolympialaisiin vielä vuoteen 1960 asti. Suurmestarin tittelin hän sai jo aktiivipelaamisen lopetettuaan vuonna 1984.

Yksityiselämä

Siviiliammatiltaan Böök oli satamasuunnittelija ja -rakentaja. Eero Böökin isä Einar Böök oli suomalaisen sosiaalipolitiikan kehittäjä, joka toimi muun muassa sosiaalihallituksen ylitirehtöörinä ja sosiaaliministerinä.
Bogdan Filov

Bogdan Dimitrov Filov (10. huhtikuuta 1883 Stara Zagora – 1. helmikuuta 1945 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan aikana Bulgarian pääministerinä 1940–1943 sekä valtionhoitajakunnan johtajana 1943–1944. Hän vei Bulgarian liittoon natsi-Saksan kanssa, jolloin siitä tuli yksi akselivalloista.
Filov oli alkuperäiseltä koulutukseltaan arkeologi ja hän opiskeli ulkomailla eri yliopistoissa. Hän suoritti vuonna 1912 ensimmäisenä arkeologisia tutkimuksia Kabilen muinaiskaupungissa ja laati selvityksen Makedoniastal vuonna 1918 löydetyn Trebeništan muinaushautakohteen esineistä. Filov toimi 1910–1920 Bulgarian kansallisen arkeologisen museon johtajana ja vuodesta 1920 arkeologian professorina Sofian yliopistossa. Hän oli myös Bulgarian tiedeakatemian puheenjohtaja vuodesta 1937.
Tsaari Boris III nimitti saksalaismielisenä pidetyn Filovin Bulgarian pääministeriksi 15. helmikuuta 1940 Georgi Kjoseivanovin tilalle. Filov alkoi pian tiivistää Bulgarian suhteita Saksaan ja höllentää yhteyksiä länteen, mutta Boriksen tahdosta Bulgaria pysyi aluksi puolueettomana ja torjui naapurimaidensa liittoehdotukset. Saksan painostuksesta Romania taipui syyskuussa 1940 Craiovan sopimukseen, jolla se luovutti Etelä-Dobrudzhan takaisin Bulgarialle. Seuraavana keväänä Saksa painosti Bulgarian suostumaan liittolaisekseen, koska saksalaisten joukkojen oli kuljettava Bulgarian kautta voidakseen tehokkaasti hyökätä Kreikkaan. Filovin hallitus allekirjoitti kolmen vallan sopimuksen maaliskuussa 1941. Kaksi päivää myöhemmin saksalaiset joukot tulivat Bulgariaan, josta käsin ne hyökkäsivät Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Bulgaria miehitti näiltä valtioilta vallatut Traakian ja Makedonian alueet, mutta kieltäytyi osallistumasta sotaan Neuvostoliittoa vastaan. Filovin hallitus luovutti vallattujen alueiden juutalaiset saksalaisille, mutta ei Bulgarian omia juutalaisia.
Tsaari Boris kuoli yllättäen elokuussa 1943, jolloin hallitsijaksi tuli hänen kuusivuotias poikansa Simeon II. Bulgariaan nimitettiin kolmihenkinen valtionhoitajakunta, jossa todellinen valta keskittyi Filoville. Hän sai näin käytännössä valtionpäämiehen vallan. Seuraavan vuoden ajan Bulgarian johto yritti löytää keinon irottautua sodasta, kunnes syyskuun 1944 alussa Neuvostoliitto äkisti julisti Bulgarialle sodan ja puna-armeijan joukot alkoivat vyöryä maahan. Viisi päivää myöhemmin, 9. syyskuuta, Bulgarian oppositio syrjäytti Filovin ja hallituksen verettömässä vallankaappauksessa. Myöhemmin Filov ja joukko muita sota-ajan hallinnon edustajia tuomittiin kansantuomioistuimessa kuolemaan. Hänet teloitettiin ampumalla 1. helmikuuta 1945 ja haudattiin joukkohautaan.
Samoded

Historia

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1926 perustetusta sahan työläisasutuksesta. Sen nimenä oli aluksi Permilovo. Myöhemmin se nimettiin Venäjän sisällissotaan osallistuneen Grigori Samodedin mukaan. Samodedillä oli kaupunkimaisen taajaman status vuoteen 2013 saakka.

Liikenne, talous ja palvelut

Samodedin kautta kulkee Obozerskin ja Arkangelin välinen rautatie, jolla on Permilovon asema. Taajama sijaitsee myös Arkangelin ja Kargopolin välisen asfaltoidun maantien varrella. Sieltä on linja-autoyhteys Plesetskiin. Samodedin kautta kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Kunnan pääelinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus sekä liikenne. Maataloutta edustavat yksityiset palstaviljelmät.
Taajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja.
Edward Shepherd Creasy

Elämä

Hän syntyi Bexleyssä, Iso-Britanniassa 1812. Hän opiskeli Eton Collegessa, ja King's Collegessa Cambridgessa. Hän sai oikeuden harjoittaa lakimiehen ammattia 1837. Vuonna 1840 hän alkoi opettamaan antiikin ja uuden ajan historiaa Lontoon yliopistossa.
Creasy lyötiin ritariksi 1860. Hänet nimitettiin korkeimman oikeuden päätuomariksi Ceylonille samana vuonna. Hänen terveytensä kuitenkin heikkeni ja palasi Englantiin 1870, jääden eläkkeelle kolme vuotta myöhemmin. Creasy kuoli Lontoossa 1878.
WM-Strecke

WM-Strecke

WM-Strecke eli VM-Störtloppet tunnetaan lähinnä MM-kilpailujen isäntäpaikkana. Rinteellä on kilpailtu naisten vauhtilajien maailmanmestaruuksista, siinä on järjestetty myös maailmacupin naisten vauhtilajikilpailuja.

Reitti

Syöksylaskun lähtö sijaitsee 1 060 metriä merenpinnan yläpuolella ja super-g:n lähtöpaikka alempana 971 metriä merenpinnan yläpuolella.
WM-Strecke alkaa pitkällä mutkittelevalla kapeahkolla liukuosuudella. Liukuosuudella sijaitsevat Sápmikurvan (Sápmimutka) ja Nallesvängen. Liukuosuus päättyy jyrkkään oikealle kääntyvään mutkaan, jota seuraa hyppy Hummelkanten-jyrkänteelle.
Hummelkantenin jälkeen tulee Double trouble (Kaksoisongelma) ja Älgkoviken. Sitä seuraa Bräckevägen ja Årevägen, joissa on laajoja S-mutkia. Årevägenin jälkeen tulee Lienhoppet (Lienhyppy) ja oikealla kääntyvä mutka jossa on myös hyppy. Sitä seuraa S-mutkat ennen Målhoppet (Maalihyppy) -hyppyä.
Målhoppetin jälkeen tulee lyhyt loppujyrkänne ennen maalia, joka sijaitsee 396 metriä merenpinnan yläpuolella Åren taajamassa.
Julkisuusperiaate

Julkisuusperiaate tarkoittaa julkisen hallinnon avoimuutta. Esimerkiksi Suomessa viranomaistoiminnan julkisuus on taattu perusoikeutena. Periaatteen nojalla yleiseen päätöksentekoon liittyvät kokoukset ja viranomaisten asiakirjat ovat julkisia ja viranomaisella on tiedottamisvelvollisuus oman hallintoalansa asioista.
Tieteessä julkisuusperiaate tarkoittaa ajatusta, jonka mukaan kaiken tieteellisen tiedon tulee olla julkisen arvioinnin kohteena. Periaate liittyy ajatukseen tieteen yhteisöllisyydestä ja järjestelmällisestä epäilystä: esitettyjä väitteitä ja tuloksia on arvosteltava ja koeteltava johdonmukaisesti ja havaintoihin perustuen tiedeyhteisössä.
Praying Mantis

Praying Mantis on brittiläinen heavy metal -yhtye, joka edustaa 1970-luvulla Britanniassa syntynyttä NWOBHM-tyyliä. Yhtye perustettiin 1970-luvun lopussa nimellä Junction. Vuonna 1980 Praying Mantis julkaisi ensimmäisen levynsä. Se oli kolme kappaletta sisältänyt EP-levy. Ensimmäinen täysimittainen albumi, Time Tells No Lies, ilmestyi vuonna 1981, kun yhtye oli solminut levytyssopimuksen BMG Europen kanssa. Esikoisalbumiin sisältynyt Cheated-single oli menestys. Hiukan sen jälkeen Praying Mantis kuitenkin hajosi. 1990-luvun alussa yhtye perustettiin uudelleen. Vaikka yhtye on jo julkaissut lukuisia albumeita, se ei enää ole saanut kovin paljoa suosiota.
Hawthorn Leslie and Company

R. & W. Hawthorn Leslie and Company, Limited, jota normaalisti kutsutaan Hawthorn Leslieksi, oli laivoja ja höyryvetureita valmistanut yritys.
Yritys muodostettiin 1886 yhdistämällä A. Leslie and Companyn telakka Hebburnissa höyryvetureita valmistavaan R. and W. Hawthornin tehtaisiin St. Petersissä Newcastle upon Tynessä. Yhtiö siirsi 1937 höyryvetureiden valmistuksen Robert Stephenson and Companylle, josta myöhemmin tuli Robert Stephenson and Hawthorns Ltd.
Telakan valmistamista aluksista ehkä kuuluisin on hävittäjä HMS Kelly, joka laskettiin vesille 1938. Aluksen päällikkönä oli lordi Louis Mountbatten. Yhtiön telakka liitettiin 1968 Swan Hunterin ja Vickersin Tynen telakoihin, jolloin muodostui Swan Hunter & Tyne Shipbuilders.
Tämän perustetun yhtiön laivateollisuus kansallistettiin, jolloin se sulautettiin 1977 British Shipbuilders yhtiöön. Yhtiön laivanmoottoreita valmistavat osat liitettiin 1979 George Clark & NEMiin, joka myös kansallistettiin muodostamalla Clark Hawthorn.
Yhtiön päätelakka Hebburnissa suljettiin 1992, jolloin se myytiin Cammell Lairdille. Telakka siirtyi edelleen 2001 A&P Groupille, mutta nykyään siellä ei ole telakkatoimintaa.
Yhtiön pääalaksi vaihtui puhelinteollisuus. Sen osakeomistus siirtyi 1993 Vodafonelle.
Särkijärvi (Sysmä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,9 metriä mpy.
Onni Schildt

Wolmar Onni Schildt (3. heinäkuuta 1851 Jyväskylä – 23. huhtikuuta 1913) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja senaattori.
Schildtin vanhemmat olivat piirilääkäri Wolmar Styrbjörn Schildt-Kilpinen ja Mathilda Fredrika Wilhelmina Wadenstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1870 ja kävi Alnarpin maanviljelysopiston 1875. Schildt oli Hovilan meijeri- ja karjanhoitokoulun johtajana 1879–1903, Mikkelin läänin virkatalojen tarkastaja 1889-1899 sekä senaatin talousosaston jäsenenä, senaattorina ja maanviljelystoimituskunnan päällikkönä Mechelinin ja Hjeltin senaateissa 1905–1909. Hän omisti Hovilan kartanon Sysmässä 1876-1913.
Schildt oli mukana säätyvaltiopäivillä ritariston ja aatelin jäsenenä vuosina 1882, 1885, 1894, 1897, 1899 ja 1904–1906. Hän oli Itä-Hämeen maanviljelysseuran ja Mikkelin läänin maanviljelyseuran esimiehenä.
Onni Schildt oli naimisissa vuodesta 1876 Mathilda Natalia Fredrika Tigerstedtin kanssa.
Toni Mäkiaho

Ura

Mäkiaho aloitti uransa Tampereen Ilveksen juniorijoukkueissa, josta siirtyi myöhemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hämeenlinnasta Mäkiaho siirtyi HIFK:hon. HIFK:ssa hän pelasi yhteensä neljä kautta ja sen jälkeen hän siirtyi Tapparaan, jossa kausi ei kuitenkaan sujunut odotetulla tavalla ja niin Tappara lainasi Mäkiahon Pelicansiin. Hän pelasi Lahdessa yhteensä 26 ottelua, kunnes HPK halusi miehen takaisin Hämeenlinnaan. HPK tarjosi Pelicansille vaihtokaupassa Aki Heinon ja Tuomas Immosen ja Mäkiaho siirtyi takaisin HPK:hon.
Kaudella 2005–2006 Mäkiaho halusi kokeilla myös ulkomaalaisia jäitä. Koko uransa siihen asti Suomessa pelannut hyökkääjä siirtyi Ruotsin kakkossarjaan Allsvenskaniin, Malmö Redhawksiin. Mäkiahon ura ei kuitenkaan jatkunut pitkään Ruotsissa ja hän siirtyi Sveitsin liigassa pelaavaan Fribourg-Gottéroniin. Siellä hän sai valmentajalta paljon vastuuta ja pelasi paljon joukkueensa ykkösketjussa.
Sveitsistä Mäkiaho siirtyi koeajan jälkeen kaudeksi 2006–2007 jälleen tuttuun ympäristöön Hämeenlinnaan. Mäkiaho oli kaudella 2006–2007 HPK:n parhaita pelaajia. Hän oli liigan pistepörssissä yhdeksäs ja oman joukkueensa paras pistemies. Kaudeksi 2007–2008 Mäkiaho oli siirtymässä kiekkoilemaan Venäjän liigaan, mutta siirto kariutui viime hetkillä. Niinpä Mäkiaho suuntasi jälleen Hämeenlinnaan ja pelasi HPK:ssa 18 ottelua, kunnes sai tarjouksen Venäjän liigaa pelaavalta Lada Toljattilta mutta Ladankin Toni jätti kesken kauden ja syytä tähän ei kerrottu julkisesti. Loppukauden aikana Mäkiaho pelasi Sveitsin liigan Fribourg-Gottéronissa. Kauden 2008–2009 alussa hän pelasi Ruotsin Timråssa, josta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden takaisin SM-liigaan Kuopion KalPaan. 
Kaudella 2009–2010 Mäkiaho pelasi ensin Slovakian Zvolenissa jonka jälkeen siirtyi koeajalle 12 ottelun ajaksi KalPaan, koeajan jälkeen KalPa ei jatkanut Mäkiahon sopimusta. Tammikuussa 2010 Mäkiaho solmi Espoo Bluesin kanssa ottelukohtaisen sopimuksen. Kauden 2010–2011 Mäkiaho aloitti Mestis-seura Kiekko-Vantaassa. Hän kävi kesken kauden vuokralla Kärpissä ja siirtyi tammikuussa Itävallan kakkossarjan EC Dornbirniin. Mäkiaho oli siirtyessään Kiekko-Vantaan paras pistemies. Hän oli tehnyt 28 ottelussa 32 pistettä ja oli koko Mestiksen pistepörssissä sijalla 11 vaikka oli pelannut huomattavasti vähemmän pelejä kuin muut kärkipään pelaajat.
Syksyllä 2011 Mäkiaho palasi Suomeen, kun hän teki kuukauden koesopimuksen syyskuun alussa TPS:n kanssa. Mäkiaho pelasi 19 ottelua TPS:ssa, kunnes siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella Kiekko-Vantaalle. Vantaalla Mäkiaho pelasi 10 ottelua, mutta ei saanut enää jatkosopimusta joukkueeseen tammikuussa 2012. Tämän jälkeen Mäkiaho pelasi ottelukohtaisella sopimuksella LeKissä, mutta siirtyi lopulta tammikuussa loppukaudeksi II-divisioonasta nousemaan pyrkivään Bewe Sportiin.
Mäkiaho ilmoitti pelaajauransa päättymisestä elokuussa 2013.

Muuta

Mäkiaho pelaa myös Rullakiekon SM-liigaa GrIFK riveissä.
Mäkiaho on jääkiekkovaikuttaja Frank Mobergin vävy.
Peräkamaripojat

Juoni

Ilta-tähti lehdessä julkaistaan Suvi Pohdon juttu Kuusniemen poikamiehistä, joiden pyyntö maailmalle on "naisia, naisia, naisia!" Tämän seurauksena Veera Keto, Aulis Närhi ja matkalaukkukostaja sarjasta tuttu Heimo Hujanen (aiemmin Hemmo Hujander) lähtevät Kuusniemelle kuvaamaan dokumenttia. Samaan aikaan kuntaan saapuu myös Piiparisen tuuraaja ja Turpeisen uusi baariapulainen. Kuusniemen elinkeinoasiamies Ave Sulander (aiemmin Auvo Sulonen) yrittää kunnan kautta huijata Fräntilän matkailuyritystä itselleen, jotta voisi perustaa Kuusniemelle nudistikylän, mutta tämän ongelmaksi muodostuu Oskari Fräntilän jäänti Kuusniemelle, jolloin Sulander yrittää lavastaa Oskaria syylliseksi Turpeisen huoltoaseman ryöstöön.