Mesoliittinen kausi

Aineellisen kulttuurin piirteitä

Mesoliittinen kivikausi tunnetaan varsinkin pienistä kiviteristä, mikroliiteista, joista koottiin suurempia aseita ja työkaluja. Aseita ja metsästysvälineitä olivat esimerkiksi nuolten kärjet, harppuunan- tai keihään kärjet ja puukonterät. Myös leikkuusirpit, kaapimet, uurtimet, taltanterät, poranterät ja leikkaavat kivensirut olivat mikroliiteistä valmistettuja työkaluja. Kivensirut kiinnitettiin luu- ja puuvarsiin liimalla ja siteillä.
Aiemmin keksitty kivikirves yleistyi mesoliittisella ajalla, sillä jääkauden jälkeen puut levisivät yli Euroopan. Polttopuiden tuottaminen kävi kirveellä helposti. Puita karsittiin, katkottiin ja muotoiltiin hiotulla kivikirveellä käyttöön sopivaksi. Tämä johti puun työstöön sopivien terien kehittymiseen ja puuesineiden monipuolistumiseen.
Mesoliittisella ajalla osattiin valmistaa lankoja, nuoria ja köysiä. Näistä valmistettiin esimerkiksi verkkoja ansoja ja kalastusta varten. Mesoliittisella kaudella opittiin valmistamaan kankaita.
Asumukset saattoivat olla mm. kupumaisia risumajoja ja kotia, mutta asumuksille saatettiin tehdä vaivalloisia perustuksia. Jos asuinpaikka oli valittu onnekkaasti, kylä saattoi olla pysyvä tai melkein pysyvä. Monipuolisen ja riittävän toimeentulon varmistamiseksi tuli osata kalastaa ja metsästää sekä keräillä esimerkiksi kasveja, marjoja, pähkinöitä ja nilviäisiä. Silloin yhteisö joutui liikkumaan suotuisille paikoille elinkeinoaan harjoittamaan. Suurten eläinten katoaminen Euroopasta lisäsi kiinnostusta peurojen ja hirvien metsästykseen.
Vanhastaan osattiin veneillä ainakin ruuhilla. Talvella hiihdettiin ja vedettiin rekiä. Koiraa, joka oli kesytetty aiemmin, saatettiin käyttää rekien vetoeläimenä. Liikkumisen motiivina oli usein raaka-aineiden ja ravinnon hankinta, siirtyminen pitkiä matkoja ja kaupankäynti.

Henkisen kulttuurin piirteitä

Paleoliittisen kauden loisteliaiden kalliomaalauksien tekemistä ei jatkettu mesoliittisella kaudella ja ilmaisu muuttui symbolisemmaksi. Kuviointi koostui merkeistä ja kuvailevia aiheita oli vähemmän. Esineiden abstrakti koristelu naarmuttamalla ornamentteja ja verkkokuvioita luisiin ja mahdollisesti puisiin käyttöesineisiin. Kallioihin saatettiin kaivertaa tai maalata kuvioita, joiden merkitys lähenteli magiaa tai talismaniaa.
Joillakin esineillä oli epäkäytännöllinen käyttötarkoitus. Vaatekoristeet esiintyivät entiseen tapaan, mutta eräillä esineillä saattoi olla uskonnolliseen kulttiin liittyviä funktioita. Tällaisia esineitä olivat amuletit tai talismanit sekä eläinaiheiset sauvat. Paleoliittisen kauden venukset väistyivät muun muassa eläinpatsaiksi.
Joiltain mesoliittisilta paikoilta on löydetty hautaryhmiä, kalmistoja. Pysyvimmillä asuinpaikoilla hautaaminen tehtiin asumusten lähelle. Eräissä paikoissa perustettiin kalmistoja saariin tai etäämmälle asuinpaikoista. Hauta-antimet kuvastavat hyvin elämäntapoja ja uskomuksia, vaikka tulkintoja niistä on erilaisia. Liikkuvan väestön hautauksia tunnetaan vähemmän. Ohessa esimerkiksi Toulousen museon valokuvia hautauksista.

Mesoliittinen kausi Euroopassa

Noin 11 600 vuotta sitten päättyi jääkauden viimeinen vaihe, kylmä nuorempi dryaskausi ja ilmasto kostui. Alkoi preboreaalikausi, joka oli vielä viileä, mutta lämpenevä. Jääkauden aikainen kuiviin ja kylmiin oloihin sopeutunut suurriista hävisi. Pohjois-Euroopassa asutus levisi kauden alussa pohjoiseen, kun jääkauden mannerjää vetäytyi. Britannia irtautui mannermaasta noin 7500 kalenterivuotta eaa.
Mesoliittiset ihmiset olivat enimmäkseen vuodenaikojen mukaan liikkuvia metsästäjiä, keräilijöitä ja kalastajia, mutta varsinkin rannikolla asetuttiin asumaan paikoilleen. Mesoliittikauden edetessä ilmasto lämpeni nykyistä lämpimämpään atlanttiseen lämpökauteen, ja merenpinta nousi jatkuvasti. Niinpä rantaviiva muuttui varsinkin mesoliittikauden alussa monissa paikoissa maailmassa. Alussa asutus oli liikkuvaa, myöhemmin pysyvämpää vesien äärellä.

Ranskassa

Ranskassa mesoliittista kautta edelsi epipaleoliittinen kausi 12000–9500 BP, jota luonnehtivat Azilin, Valorguien ja le Montadien kulttuurit, joista kehittyivät mesoliittiset Sauvaterrian 8000–7000 eaa. ja Tardenoisin 6000–4500 eaa. ja Castelnovian kulttuurin kulttuurit. 9000–7000 vuotta sitten vallinnut Etelä-Ranskan ja Sveitsin Sauvaterren kulttuuri ulottui myös Pohjois-Ranskaan ja Belgiaan.

Itä-Euroopassa

Lepenski Virin kylä Tonavan varrella Serbiassa on tullut tunnetuksi vanhana asutuskeskuksena, jossa vainajat haudattiin ikään kuin makaavaan buddhalaisasentoon.
Itä-Euroopassa mesoliittinen kulttuuri jatkoi jääkauden aikaista epi-gravetten kulttuurin perinnettä.

Skandinavia

Tanskassa vallitsi Maglemosen kulttuuri 7500–6000 eaa., joka
levisi Skandinavian eteläosassa ja aivan eteläpuolella Englannista Puolaan. Tämä kulttuuri käsitti liikkuvia metsästäjä/keräilijä/kalastajia. Muita Tanskan mesoliittisia olivat Kongemosen 8000–7200 vuotta sitten. Kongemosen kulttuurin aikoihin mikroliitit hävisivät, tilalle tulivat taas suuremmat työkalukivet. Myöhäismesoliittiseen Ertebollen kulttuuriin liittyivät lopulta myös saviastiat, jotka saapuivat maanviljelyalueilta .
Myös: Lyngbyn kulttuuri Tanskassa, Keski-Norjalainen Fosnan kulttuuri, 9500–5000 eaa. ja Hensbackan kulttuuri Ruotsissa.
Myöhäisellä mesoliittisella ajalla syntyi Tanskaan paikallaan tai lähes paikallaan pysyvää asutusta rannikoille, mistä oli saatavilla runsaasti meritavintoa. Ehkä paikallaan pysyvään kulttuuriin ja vieraisiin kulttuurivaikutteisin liittyi kalmistohautojen ilmestyminen.

Kaakkois-Saksan mesoliittinen kausi

Belgiassa mesoliittista kautta edelsi epipaleoliittinen kausi vielä nuoremmalla dryaskaudella. Tämän jälkeen preboreaalikaudella noin 8250–7000 eaa. vallitsi varhainen mesoliittinen kulttuuri, sitten boreaalikaudella 7000–5500 eaa.
keskimesoliittinen 7000–6100 eaa. ja myöhäismesoliittinen
6100–5300 eaa. Mesoliittikauden päättänyt maanviljely saapui tänne noin 5300 eaa. atlanttisella lämpökaudella.
Epipaleoliittisen ja mesoliittisen kauden rajalla 8400–7700 eaa. oli epi-Ahrensburgin kulttuuri
7900–5300 eaa. Beuronian vallitsi Beuronian-kulttuuri, joka jaetaan
varhaismesoliittisiin vaiheisiin A ja B sekä myöhäismesoliittiseen C-vaiheeseen. C-vaihe oli keskisellä ja myöhäisellä boreaalisella jaksolla.
6200–5500 eaa. R.M.S ja 5700–5200 eaa. Montbanien.

Mesoliittinen kausi muualla

Lähi-idässä tapahtui mesoliittisella kaudella kehitystä kohti maanviljelyä niin sanotussa Natuf-kulttuurissa, jonka ihmiset keräilivät piikivisirpeillä villiä viljaa ja metsästivät muun muassa gaselleja.
Pohjois-Afrikassa oleva Saharan autiomaa oli nykyistä kosteampi, savannimainen, ja siellä vallitsi niin sanottu Capsan kulttuuri, joka on melko huonosti tunnettu.
Euroopassa paleoliittisen kauden loppuvaihetta sanotaan epipaleoliittiseksi, mutta Lähi-Idässä epipaleoliittinen ja jääkauden jälkein metsästäjä-keräilijä-kausi ovat sama asia.
Pohjois-Amerikassa oli mesoliittista kautta alkuosaltaan vastaava arkaainen eli liittinen kausi ennen maanviljelyn syntyä.