google/wiki40b huggingface dataset:
Dufourspitze

Vuoristomajat ja reitit

Suosituin vuoristomaja on Monte Rosa Hütte, jonka omistaa Schweizer Alpen-Club yli 2 800 metrin korkeudessa, vuoren länsirinteellä. Sen molemmin puolin kulkee kaksi jäätikköä, Gornergletscher- ja Grenzgletscherjäätiköt. Vuonna 2009 alueelle rakennettiin moderni vuoristomaja, jonka seinillä ja katossa on aurinkopaneeleja. Aurinkopaneeleilla pystytään keräämään jopa 90 % vuoristomajan energiantarpeesta. Rakennus on viisikerroksinen. Massiivin Italian puoleisessa osassa sijaitsee Regina Margherita -vuoristomaja lähes 4 600 metrin korkeudessa, Signalkuppevuorella. Vuoristomajassa on laboratorio ja observatorio.
Suosituin reitti on Normal Route, joka alkaa Monte Rosa Hütten vuoristomajalta. Reitti kulkee suurimmaksi osaksi jäätiköllä. Reitin loppuvaiheessa, aivan Dufourspitzen huipun alapuolella, kohoaa 150 metrin seinämä, jolloin kiipeilijät turvautuvat teknisiin laitteisiin kuten köysiin. Toinen, vaativampi reitti on nimeltään Oberen Westgrat (Länsiharjanne). Reitti seuraa aluksi Normal Routea, mutta kääntyy ylempänä oikealle. Reitti on teknisesti vaativaa. Molemmilla reiteillä käytetään kiipeilysaappaita, joihin kiinnitetään jääraudat. Italian puolella tunnetuin reitti on Marinelli Couloir.
Una tragedia al cinematografo

Juoni

Claran mustasukkainen aviomies Antonio lähtee seuraamaan vaimoaan kaupungille. Clara tapaa sattumalta elokuvateatterin edessä miespuolisen tuttavansa, ja Antonio luulee heidän menneen yhdessä elokuviin. Raivostunut aviomies yrittää tunkeutua elokuvasaliin ja kertoo teatterin johtajalle aikovansa tappaa vaimonsa. Elokuvateatterin johtaja keskeyttää näytännön ja kehottaa kaikkia pariskuntia, joiden omatunto ei puhdas, poistumaan takaovesta. Elokuvan päättyessä paikalla on enää muutama katsoja.

Tuotanto ja restaurointi

Una tragedia al cinematografo on yksi tuolloin vielä tuntemattoman Pina Menichellin Cinesille tekemistä lyhytelokuvista. Se on hauskasti toteutettu pikku vitsi, joka heijastaa aikansa käsityksiä elokuvateattereista moraalittomuuden pesäpaikkoina. Tarinan mukaan elokuva perustuu tositapahtumaan. Se sisältää myös toisen, hienovaraisemman vitsin: Elokuvateatterin johtajana nähdään porvarillisiin vaatteisiin puettu Bruto Castellani, joka esittää voimamies Ursusta teatterin seinillä mainostetussa Enrico Guazzonin elokuvassa Quo vadis? Voyerististä vaikutelmaa korostaa teatterin valkokankaalla näytetty mustasukkaisuusdraama.
Elokuvan hollanninkielisillä väliteksteillä varustettu versio on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Restaurointi perustuu museon Jean Desmet -kokoelmassa säilyneeseen sävytettyyn nitraattikopioon. Alkuperäisestä 166 metrin pituudesta on jäljellä 152 metriä.
Osuusmeijeri

Osuusmeijeri on osuuskunta, jonka tarkoitus on jäsentensä karjantuotteiden (maidon ja kerman) jalostus ja kauppa. Osuusmeijeriliike alkoi 1870-luvulla.
Vuoden 1949 lopussa Suomessa kuului osuusmeijereihin noin 3/4 karjanomistajista ja vähän yli puolet lehmäluvusta. Toiminnassa oli 427 osuusmeijeriä ja maidonmyyntiosuuskuntaa. Voinvientiä varten on Suomessa perustettu keskusosuuskunnat Valio ja Enigheten. Osuusmeijereillä on myös ollut sivuliikkeitä kuten sikaloita, myllyjä ja sahoja.
Néstor Rafael Herrera Heredia

Néstor Rafael Herrera Heredia (s. 23. lokakuuta 1933) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Machalan hiippakunnan johtoon 14. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Mario Ruiz Navas, jota avustivat Leonidas Eduardo Proaño Villalba ja Antonio José González Zumárraga.
Herrera Heredia jäi eläkkeelle 22. helmikuuta 2010.
Pohjoinen hautausmaa

Pohjoinen hautausmaa on Ikaalisten Kurinrannassa sijaitseva hautausmaa. Hautausmaata on laajennettu monta kertaa, viimeksi 1980-luvulla. Hautausmaan oma osasto uurnahaudoille valmistui vuonna 2004 ja muistelupaikka menneiden sukupolvien muistomerkin yhteyteen vuonna 2006
Edith

Edith (Edith – suomalaisen kirjallisuuden kriittiset editiot) on Suomalaisen kirjallisuuden seuran julkaisuyksikkö, jossa toimitetaan kriittisiä editioita kotimaisesta kirjallisuudesta.
Hanke käynnistettiin 2006. Hankkeen ensimmäinen julkaisu on Aleksis Kiven Nummisuutarit, joka ilmestyi lokakuussa 2010 painettuna kirjana ja lokakuussa 2011 digitaalisena verkkojulkaisuna. Sen toimituskuntaan ovat kuuluneet professori Jyrki Nummi, erikoistutkija Petri Lauerma sekä Edithin toimituspäällikkö Sakari Katajamäki ja tutkija Ossi Kokko.Teokset julkaistaan sekä painotuotteina että verkkojulkaisuina.
Edith-yksikössä toimitettavien kriittisten laitosten aineistojen koodauksessa noudatetaan kansainvälistä XML-standardia Text Encoding Initiative (TEI P5).
Hanketta rahoittavat Opetusministeriö sekä Alfred Kordelinin yleinen edistys- ja sivistysrahasto, Jenny ja Antti Wihurin rahasto, Suomalais-Norjalainen kulttuurirahasto, Suomen Kulttuurirahasto ja WSOY:n Kirjallisuussäätiö.

Tekeillä olevat julkaisut

Tekeillä on uusia julkaisuja Aleksis Kiven tuotannosta: näytelmät Kullervo (2010–2012), Olviretki Schleusingenissa (2011–), lyhyet komediat Kihlaus, Leo ja Liina ja Selman juonet (2012–2014) sekä Karkurit (2013–2015).
Mel Blanc

Ura

Parhaiten Blanc tunnetaan lukuisista äänirooleistaan Warner Bros.:in ja Hanna-Barberan piirrossarjoista ja -elokuvista animaation kulta-aikana 1940–1960-luvuilla. Hän oli ensimmäinen ääninäyttelijä, joka sai nimensä piirroselokuvien alkuteksteihin. Blanc esitti muun muassa Looney Tunesin suurimpia ja tunnetuimpia tähtiä kuten sarkastista Väiski Vemmelsäärtä, yliaktiivista ja vaaroille altista Repe Sorsaa, kilttiä, pahasti änkyttävää Putte Possua ja satoja muita hahmoja. Hän saikin lempinimekseen ”tuhannen äänen mies”. Mel Blanc teki 1 014 ääniroolia vuosina 1937–1989. Oma radio-ohjelma The Mel Blanc Show hänellä oli vuosina 1946–1947 CBS-radioverkossa.
Atrakuriumbesilaatti

Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa atrakuriumbesilaatti on kellertävää kiteistä ainetta. Atrakuriumioni sitoutuu nikotiiniasetyylikoliinireseptoreihin ja estää asetyylikoliinia sitoutumasta niihin. Tämän seurauksena lihassolujen depolarisaatio  estyy ja lihakset rentoutuvat. Atrakuriumbesilaatti metaboloituu ihmiselimistössä spontaanisti Hoffmann-eliminaatiolla ja esterihydrolyysillä ilman entsyymien vaikutusta. Tämän vuoksi se soveltuu käytettäväksi potilailla, joiden maksan tai munuaisten toiminta on heikentynyt. Atrakuriumbesilaattia käytetään sairaaloissa lihasrelaksanttina leikkausten tai hengityskoneen käytön yhteydessä. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen ja vaikutus alkaa muutaman minuutin kuluttua ruiskeen antamisesta ja kestää noin 30–45 minuuttia. Atrakuriumbesilaatin vaikutus voidaan kumota neostigmiiniruiskeella.

Haittavaikutukset

Atrakuriumbesilaatti vapauttaa histamiinia ja tämä voi aiheuttaa iho-oireita ja verenpaineen laskua liian alhaiseksi.

Valmistus

Atrakuriumbesilaatin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 1,5-pentaanidioli esteröidään akryylihappokloridin kanssa akrylaattiesteriksi. Tämä akrylaattiesteri reagoi Michael-additiolla tetrahydropapaveriinin kanssa. Viimeisessä vaiheessa tetrahydrokinoliinirenkaan typpiatomi metyloidaan metyylibetnseenisulfonaatin avulla.
Edgar Whitcomb

Edgar Doud Whitcomb (6. marraskuuta 1917 Hayden, Indiana – 4. helmikuuta 2016 Rome, Indiana) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Haydenissa, Indianan osavaltiossa John Whitcombin ja Louise Doud Whitcombin toiseksi lapseksi.
Whitcomb joutui toisen maailmansodan aikana vangituksi Filippiineillä ja kertoi myöhemmin kokemuksistaan kirjassa Escape from Corregidor (1958). Hän oli varsinaiselta ammatiltaan lakimies.
Whitcomb toimi Indianan 43. kuvernöörinä vuosina 1969–1973. Häntä edelsi Roger D. Branigin ja seurasi Otis R. Bowen.
Fran Escribá

Valmentajaura

Vuonna 2004 Escribá aloitti yhteistyön Quique Sánchez Floresin kanssa, jonka apuvalmentajana hän toimi usean kauden ajan yhteensä neljässä eri seurassa. He aloittivat valmentamisen Getafesta, josta he päätyivät Valencian kautta Benficaan. Viimeisen kerran yhdessä he valmensivat Atlético Madridia kaudella 2010–2011, jonka jälkeen Escribá päätti aloittaa oman päävalmentajauransa.
12. kesäkuuta 2012 hänet nimettiin Elchen päävalmentajaksi, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjastasolla Segunda Divisiónissa. Jo heti ensimmäisen kautensa päätteeksi hän onnistui johdattamaan joukkueen maan pääsarjaan Primera Divisióniin 25 vuoden taoun jälkeen. 29. toukokuuta 2013 hän solmi seuran kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.
26. kesäkuuta 2015 Escribá teki kolmivuotisen sopimuksen madridilaisseura Getafen kanssa. Joukkueen peliesitykset Escribán alaisuudessa olivat heikohkoja ja 12 ottelun voitottoman putken myötä Getafe vajosi liigan putoamisviivan alapuolelle. Seurajohto erotti Escribán huhtikuussa 2016, kun kautta oli jäljellä kuusi kierrosta.
Elokuussa 2016 Escribásta tuli Villarrealin päävalmentaja vain viikkoa ennen kauden 2016/17 alkua. Escribán debyyttiottelussa Villarreal hävisi Mestarien liigan karsintojen ensimmäisen osaottelun AS Monacoa vastaan kotonaan 1–2. Eurooppa-liigassa Villarreal voitti Escribán alaisuudessa lohkonsa, mutta putosi jo pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella AS Romaa vastaan. Espanjan liigassa Villarreal pelasi tasaisen ja vahvan kauden sijoittuen lopulta viidenneksi. Kauden jälkeen Escribá teki vuoden jatkosopimuksen Villarrealin kanssa. Escribá sai kuitenkin potkut seurasta jo syyskuussa 2017. Viimeisessä ottelussaan hänen valmentamansa Villarreal kärsi 4–0 tappion Getafelle.
Maaliskuun alussa 2019 Escribásta tuli La Ligan putoamiskamppailuun vajonneen Celta Vigon päävalmentaja.
Brita Flander

Brita Maria Flander (ent. Sirén, s. 17. joulukuuta 1957 Vaasa) on suomalainen muotoilija. Muotoilijana Flander tunnetaan etenkin lasiesineistään ja valaisimistaan.
Flander opiskeli teollista muotoilua ja valmistui taiteiden kandidaatiksi 1989. Hän työskenteli vuosina 1982–1984 Sisustustoimisto Carita Holthoerissa ja sen jälkeen freelancerina. 1980-luvulta hän on suunnitellut tuotteita muun muassa Skannolle, Artekille, Innojokille, Marimekolle ja Hackman-Iittalalle. 
Vuodesta 1987 Flander on osallistunut yhteisnäyttelyihin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hänen töitään on muun muassa Suomen kansallismuseon, Designmuseon ja Suomen lasimuseon kokoelmissa. Ulkomaisista museoista hänen töitään ovat kokoelmiinsa ottaneet Pariisin Musée des Arts Décoratifs de Louvre, espanjalainen Fundacion Nacional del Vidrio, tšekkiläinen Crystalex sekä Corning-lasimuseo Yhdysvalloissa.
Flander on tehnyt myös uniikkeja lasiteoksia, joihin kuuluu Helsingin Stockmannin lasikaton alle ripustettu 8×20 metrin kokoinen Iris. Tilausteoksia on syntynyt myös Ingvar Kamprad Designcentrumiin Lundin yliopistoon, tasavallan presidentin virka-asuntoon Mäntyniemessä, Sammonlahden kirkkoon Lappeenrannassa sekä Oulun tuomiokirkkoon.
Brita Flanderin aviomies on ravivalmentaja Erik Skutnabb. Flander on itsekin ajanut muutamia ravilähtöjä vuodessa, ja perheellä on oma hevostalli Kärkölässä.
Crib45

Historia

Crib45 perustettiin vuonna 2000 sivuprojektina, joka soitti akustispohjaista grungea vaihtelevalla kokoonpanolla. Pian yhtye siirtyikin telakalle jäsenten siirryttyä muihin yhtyeisiin, palaten vuonna 2002 uudestaan kasaan uusitulla kokoonpanolla sekä musiikkityylillä. Tähän aikaan yhtye otti suuresti vaikutteita Deftonesin sekä Massive Attackin suunnalta ja alkoi hiljalleen hioutumaan synkempään ja raskaampaan suuntaan. Yhtye kävi vuosien varrella useita eri kokoonpanoja ennen kuin vakiintui Teemu Mäntysen, Ville Suovaniemen, Pasi Latvan, Antti Hokkalan sekä Jussi Yrttiahon muodostamaan ydinryhmään johon kuuluivat myös osa-aikaisena jäsenistönä Maija Sipiläinen sekä Salla Matusiak. Debyyttilevyn "Metamorphosis" kynnyksellä Pasi Latva joutui jättäytymään pois perhesyistä. Yhtye julkaisi alkukeväästä "Metamorphosis" levyn ensimmäisen EP mittaisen nettisinglen "The Ghosts Among Me" joka sisältää nimikko singlekappaleen lisäksi myös neljä muuta kappaletta jotka eivät tule levylle. "The Ghosts Among Me" single EP:tä jaetaan ilmaiseksi yhtyeen ilmoittamissa internet palveluissa.

Yhtyeen musiikki

Räjähtävää metallia ja tunnelmallisia maisemia maalaileva Crib45 on kehittynyt alkupäänsä grungesta synkempään, tunnelmoivampaan ja yhä aggressiivisempaan suuntaan. Crib45:n musiikkia, jota miehet itse kutsuvat alternative metalliksi jossa on post-metal elementtejä, voi parhaiten kuvailla Deftonesin, Paradise Lostin, Calliston, Toolin sekä Cult Of Lunan välimaastoksi kuitenkaan yrittämättä kuulostaa kyseisiltä yhtyeiltä.
Jerwin Ancajas

Nyrkkeilyura

Anjacas aloitti nyrkkeilyuransa vuonna 2009. Ensimmäisen mestaruusvyönsä - WBO Asia Pacific Youth Super Flyweight Titlen Anjacas voitti Rex Titolta vuonna 2011 mutta menetti sen heti seuraavassa ottelussa Mark Anthony Geraldolle enemmistöpäätökseen päättyneessä ottelussa vuonna 2012. Anjacas kohosi IBF liiton hallitsevaksi mestariksi voittamalla kaksitoistaeräisessä ottelussa McJoe Arroyon kaikin tuomariäänin.
HMS Ardent (H41)

Palvelus

Vastaanottotestit läpäistyään alus siirrettiin Chathamiin varustettavaksi ja palvelukseen ottoa varten. Ardent liitettiin 23. maaliskuuta palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen. Se oli huhtikuussa koulutuksessa, kun sen nelostykissä todettiin vika. Se palasi Chathamin telakalle, jossa tykkitorni vaihdettiin. Telakalta palattuaan alus lähti 19. toukokuuta Maltalle laivueeseensa. Kesäkuusta syyskuuhun se osallistui laivueensa mukana koulutukseen, joka keskeytyi aluksella havaittujen vikojen vuoksi, ja se palasi 31. lokakuuta Maltalle odottamaan telakalle pääsyä. Havaitut viat tarkastettiin 1. joulukuuta, ja alus poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin telakalle korjattavaksi.
Lokakuussa 1931 alus määrättiin telakalta palatessaan 3. hävittäjälaivueeseen. Se aloitti 4. marraskuuta koulutuksessa, jonka päätyttyä se aloitti varsinaisen laivastopalveluksensa. Välimeren laivastossa alus osallistui laivasto-harjoituksiin sekä vierailuihin Välimeren alueella, kunnes se tammikuussa 1934 lähti Britteinsaarille huoltoon. Helmikuussa se määrättiin palvelukseen palatessaan palaamaan 3. hävittäjälaivueeseen Välimerelle. Korjausten valmistuttua maaliskuussa alus aloitti koulutuksen Britteinsaarten vesillä ennen heinäkuista paluutaan Maltalle. Ardentin normaalin laivastopalveluksen katkaisivat seuraavien vuosien aikana kruunajaisiin liittynyt laivastokatselmus Spitheadissä kesäkuussa 1935, Abessinian kriisi ja Espanjan sisällissota. Se määrättiin 8. syyskuuta 1936 laivueensa mukana valvomaan Espanjan rannikon sulkua sekä avustamaan Britannian kansalaisten evakuoinnissa sotaa käyvästä maasta. Alus palasi 17. lokakuuta Maltalle, jossa se osallistui laivueen mukana laivastoharjoitukseen. Se palasi 29. marraskuuta Espanjan rannikolle valvomaan meriliikennettä sekä tarvittaessa avustamaan pakolaisia. Se oli Barcelonaan tukeutuvien alusten johtoaluksena.
Alus lähti huhtikuun alussa 1937 Britteinsaarille, jossa se 14. huhtikuuta poistettiin palveluksesta. Se siirrettiin samalla Sheernessin telakalle, jossa sille asennettiin huollon aikana kaikuluotain. Alus määrättiin telakalta palatessaan Devonportin paikallislaivueeseen, jonka muina aluksina olivat muun muassa HMS Codrington, HMS Achates ja HMS Broke. Alus aloitti 20. huhtikuuta telakalta palattuaan korjausten jälkeiset koeajot supistetulla miehistöllä ja määrättynä Plymouthin alaisuuteen.
Toukokuussa koeajojen päätyttyä alus aloitti kouluttautumisen, ja se liitettiin Plymouthin paikallislaivueeseen. Aluksen miehistö täydennettiin sodan ajan vahvuuteen 24. syyskuuta Münchenin kriisin vuoksi, ja samalla alus valmistautui mahdolliseen sotaan. Miehistö supistettiin 11. lokakuuta, ja se palasi paikallislaivueeseen. Ardent siirrettiin 17. lokakuuta huollettavaksi Devonportin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 15. marraskuuta. Joulukuussa alus oli nuorisokoululaivana Devonportissa normaalin hälytysvalmiuden lisäksi. Koululaivana alus vieraili vuoden 1939 alkupuoliskon aikana Torquaysta Dartmouthiin, kunnes se heinäkuussa siirrettiin Devonportin telakalle.
Zimmerit

Zimmerit oli saksalaisen Chemische Werke Zimmer AG:n toisen maailmansodan aikana kehittämä antimagneettinen suojamassa, jolla estettiin magneettimiinojen tarttuminen panssarivaunun pintaan. Zimmeritiä käytettiin elokuusta 1943 syyskuuhun 1944 kaikkiin saksalaisiin panssarivaunuihin ja telatykkeihin.
Kärki (geometria)

Kärki on geometriassa ja avaruusgeometriassa tietynlainen piste, jollainen on monikulmion sivun tai avaruuskappaleen särmän molemmissa päissä tai monikulmaisen tahkon jokaisessa kulmassa.

Kulman kärki

Kulma syntyy, kun kaksi puolisuoraa tai janaa leikkaavat yhteisessä pisteessä ja suorien väliin jää kiilamainen alue. Tätä kutsutaan kulmaksi, jonka kärki on mainittu leikkauspiste.

Monikulmion kärki

Monikulmio syntyy kaksiulotteisessa tasossa, kun kolme tai useampi jana yhdistetään päätepisteistään toisiinsa ketjuksi ja äärimmäisten janojen vapaat päätepisteet yhdistetään. Jokaisen janan päätepiste on tällöin monikulmion kärki.

Monitahokkaan kärki

Monitahokas syntyy kolmiulotteisessa avaruudessa, kun neljä tai useampi erisuuntainen taso leikkaa toisensa. Jokainen taso toimii monitahokkaan tahkona. Tasojen leikkauskuvioina syntyy joukko suoria, joita kutsutaan särmiksi. Särmät leikkaavat toisensa pisteissä, joita kutsutaan monitahokkaan kärjiksi.
Luhtahiirihaukka

Kuvaus

Luhtahiirihaukka on pieni hiirihaukka. Koiras on keskimäärin pienempi kuin naaras, mutta kokoero on pienempi kuin useimmilla petolinnuilla, ja maastossa sukupuolia ei voi erottaa. Pituus vaihtelee 37–45 cm:n välillä, siipienväli on 80–103 cm ja paino 342–625 g. Sen siivet ovat leveät ja pyöreämuitoiset, ja kärki kaartuu liitäessä ylöspäin. Pyrstö on leveä ja hiirihaukojen keskimääräisen pituinen suhteessa vartaloon. Sen ääntely on kimakkaa kirkunaa, kuten muillakin hiirihaukoilla.
Kiinnostavaa siinä on, että sitä esiintyy melanistista mustaa versiota, mutta välimuotoja tumman ja vaalean väliltä ei ole. Tummia on lähinnä Floridassa, vaalea on yleinen muualla sen levinneisyysalueella.
Vaalealla aikuisella on tumma yläpuoli, alapuoli on valkoinen muuten paitsi, että pyrstö ja lenninsulat ovat harmaat tummin raidoin. Nuoret yksilöt ovat samanlaisia kuin aikuiset, mutta naama on enemmän raidallinen kuin valkoinen, ja pyrstön raidat ovat samanlevyiset, kun taas aikuisella on leveä raita lähellä pyrstön kärkeä. Kun lintu on hyvin näkyvissä, vaaleasta muodosta ei voi erehtyä, vaikka sen selkä ja huppu on musta.
Tumman muodon aikuinen on mustanruskea päältä ja alta pyrstöä ja lenninsulkia lukuun ottamatta, jotka ovat harmaan ja tumman raidallisia kuten vaalealla muodolla, mutta mahdollisesti harmaa on tummempaa. Nuorilla linnuilla on samanlainen pyrstökuvio kuin vaalean muodon nuorilla, ja alapuoli on valkotäpläinen. Tumman muodon erottaminen muista tummista hiirihaukoista on vaikeaa, etenkin lähisukuisesta viheltäjähiirihaukasta (Buteo platypterus).
Tummaa muotoa pidettiin pitkään omana lajinaan Buteo fuliginosus.
Mattia Pasini

Mattia Pasini (s. 13. elokuuta 1985 Rimini, Italia) on italialainen ratamoottoripyöräilijä.
Pasinin ura oli päättyä jo ennen, kuin se ehti kunnolla edes alkaa, sillä hän loukkaantui motocross-harjoituksissa vuonna 1998 ja oli kaksi vuotta sivussa kilpailuista. Hän palasi kilpailemaan vuonna 2001 sijoittuen 125-kuutioisten Italian mestaruussarjassa viidenneksi ja Euroopan mestaruussarjassa kolmanneksi.
Pasini aloitti uransa ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa 125-kuutioisissa vuonna 2004. Hän kilpaili ensimmäisen kauden Lucio Cecchinellon tallissa Aprilian pyörällä ja sijoittui MM-pisteissä viidenneksitoista. Tuolloin Pasinin tallikaverina ajoi Roberto Locatelli, joka sijoittui samalla kaudella MM-sarjassa kolmanneksi. Kaudelle 2005 Pasini vaihtoi tallia ja siirtyi jalkapalloilija Francesco Tottin omistaman Totti Top Sport-tiimin kuljettajaksi. Kauden aikana hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui MM-sarjassa neljänneksi.
Kauden 2006 Pasini ajoi Jorge Martínezin Master Aspar-tiimissä. Kauden aikana hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui jälleen neljänneksi loppupisteissä, tallikaveri Álvaro Bautistan viedessä maailmanmestaruuden. Kaudelle 2007 Pasini siirtyi ajamaan Polaris World-tiimiin. Kausi alkoi hänen osaltaan surkeasti sillä seitsemästä ensimmäisestä kilpailusta Pasini joutui keskeyttämään peräti viisi. Hän kuitenkin voitti kauden aikana neljä osakilpailua, ajoi yhdeksän paalupaikkaa (eniten koko sarjassa) ja sijoittui MM-sarjassa viidenneksi.
Kaudella 2008 Pasini ajoi 250-kuutioisissa Aprilian pyörällä Polaris World-tiimissä. Hän voittikin heti ensimmäisen 250-kuutioisten osakilpailunsa kauden avauksessa Qatarissa.
Urallaan Pasini on voittanut yhteensä kymmenen osakilpailua, ajanut yksitoista paalupaikkaa sekä neljä kilpailun nopeinta kierrosta.
Lounais-Häme (sanomalehti)

Lounais-Häme oli Forssassa vuosina 1907–1909 ilmestynyt sanomalehti.
Kolmesti viikossa ilmestynyt Lounais-Häme perustettiin Forssan ja lähiympäristön suomenmieliseksi paikallislehdeksi. Sen levikki ja ilmoitustulot jäivät alhaisiksi ja lehti lopetettiin kannattamattomana. Päätoimittajina työskentelivät Kalle Pylkkänen (1908) ja Akseli Lipponen (1908–1909).
Sunkar International Ski Jumping Complex

Historia

K125 ja K95 -mäkien rakennustyöt alkoivat syksyllä 2007 ja avajaisia vietettiin 24.–26. syyskuuta 2010 Continental Cup kilpailujen yhteydessä. K125 ja K95 -mäet rakennettiin vuoden 2011 Aasian talvikisoja varten. Mäet rakennettiin lähelle entistä K70 -mäkeä, jossa ei ollut hissiä eikä muovitusta.
Vuonna 2013 K95 -mäen vierelle valmistui K60, K40 ja K20 -mäet. Kaikissa nykyisissä mäissä on muovitus. Normaalimäessä järjestettiin vuoden 2015 hiihdon nuorten MM-kilpailuiden ja vuoden 2017 talviuniversiadien mäkihyppykilpailut.

Arvokilpailuvoittajat

Aasian talvikisoissa 2011 suurmäen kilpailun voitti japanilainen Kazuya Yoshioka, joukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Kazuyoshi Funaki, Yūhei Sasaki, Yuta Watase ja Kazuya Yoshioka ja normaalimäen kilpailun voitti kazakstanilainen Evgeni Levkin.
Nuorten MM-kilpailuissa 2015 miesten kilpailun voitti norjalainen Johann André Forfang, miesten joukkuekilpailun voitti Norja joukkueella Joacim Ødegård Bjøreng, Halvor Egner Granerud, Phillip Sjøen ja Johann André Forfang, naisten kilpailun voitti venäläinen Sofja Tihonova ja naisten joukkuekilpailun voitti Saksa joukkueella Henriette Kraus, Pauline Heßler, Anna Rupprecht ja Gianina Ernst.
Talviuniversiadeissa 2017 miesten kilpailun voitti japanilainen Naoki Nakamura, miesten joukkuekilpailun voitti Venäjä joukkueella Aleksandr Bazhenov, Roman-Sergeevich Trofimov ja Mihail Maksimotškin, naisten kilpailun voitti japanilainen Haruka Iwasa, naisten joukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Yuka Kobayashi ja Haruka Iwasa ja sekajoukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Haruka Iwasa ja Naoki Nakamura.

K40

Mäen K-piste sijaitsee 40 metrissä. Mäessä on muovitus.
Eliza Orzeszkowa

Eliza Orzeszkowa (1841–1910) oli puolalainen kirjailija. Hän kuului Puolan positivistiliikkeen keskeisiin hahmoihin. Hänen teostensa aiheina koulutus, itsenäisyys ja avioliitto jäivät omana aikanaan harvoin käsiteltyjen kysymysten varjoon. Näitä olivat prostituutio, aviottomat lapset ja naisten asema työelämässä. 
Vuonna 1905 Nobel-komitea harkitsi, olisiko  Nobelin kirjallisuuspalkinto  palkinto pitänyt jakaa Orzeszkowan ja Henryk Sienkiewiczin kesken. Sienkiewicz sai kuitenkin palkinnon yksin. 
Maila Talvio  oli Orzeszkowan kanssa kirjeenvaihdossa, ja yhdessä aviomiehensä Jooseppi Julius Mikkolan kanssa suomensi ja kustansi Orzeszkowa teoksia.
Merenvaha

Merenvaha eli sepioliitti (Mg₄Si₆O₁₅(OH)₂ · 6H₂O) on koristekivenä käytettävä kivilaji, joka on syntynyt serpentiinin rapautumistuotteena. Merenvaha on vesipitoista magnesiumsilikaattia, erittäin huokoista kiveä, joka on väriltään valkoista, kellertävää, harmaata tai punertavaa. Merenvahan Mohsin kovuus on 2–2,5, ominaispaino 2 ja valon taitekerroin n = 1,53. Merenvahalla on voimakas rasvakiilto, jota voidaan korostaa rasvalla kyllästämällä.
Tavallisimmin merenvahaa käytetään valmistettaessa tupakkapiipunkoppia ja -imukkeita, jotka polton seurauksena muuttuvat vähitellen keltaisiksi. Merenvahaa on löydetty muun muassa Turkin Anatoliasta, Kreikasta, Espanjasta ja Norjasta.