Steve Mason

Juniorivuodet

Mason pelasi ennen NHL-uraansa Ontarion OHL-junioriliigassa. Kaudella 2005–2006 hän oli London Knightsin kakkosmaalivahti ja pelasi 12:ssa liigan runkosarjaottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 62:ssa runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 91,4 ja päästettyjen maalien keskiarvolla 3,20. Hän oli kaudella 2006–2007 eniten otteluita voittanut OHL-maalivahti torjuttuaan Knightsille 45 runkosarjavoittoa, mikä oli OHL:n ennätys, kunnes Andrew Engelage paransi sitä kaudella 2008–2009. Mason nimettiin kauden päätteeksi OHL:n vuoden maalivahdiksi.
Mason aloitti myös OHL-kauden 2007–2008 London Knightsissa, mutta tammikuussa 2008 hän siirtyi Kitchener Rangersiin pelaajakaupassa, jossa Knightsiin siirtyivät hyökkääjä Phil Varone, puolustaja Steve Tarasuk ja neljä varausvuoroa. Hän pelasi tuolla runkosarjakaudella 42:ssa ottelussa, 26:ssa Knightsin ja 16:ssa Rangersin riveissä, OHL:n neljänneksi parhaalla torjuntaprosentilla 91,6 ja viidenneksi parhaalla päästettyjen maalien keskiarvolla 2,51. Huhtikuussa 2008 Mason kävi läpi polvileikkauksen ja hän joutui olemaan sivussa, kun Rangers voitti OHL:n mestaruuden ja pelasi isäntäjoukkueena Memorial Cup -turnauksessa.

NHL

Mason sai NHL-varauksen vuonna 2006, kun Columbus Blue Jackets varasi hänet numerolla 69 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2008–2009. Syyskuussa 2008 hänelle tehtiin toinen polvileikkaus, josta toivuttuaan hän pelasi kolme AHL-liigan runkosarjaottelua Syracuse Crunchissa. Pascal Leclairen loukkaannuttua Mason kutsuttiin ylös Blue Jacketsin kokoonpanoon ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 5. marraskuuta 2008, jolloin Blue Jackets kohtasi Edmonton Oilersin. Columbus voitti ottelun maalein 5–4. Hän torjui voiton kolmessa ensimmäisessä NHL-ottelussaan ja yhteensä viisi voittoa kahdeksasta marraskuussa 2008 pelatusta ottelusta, ja tuli nimetyksi marraskuun kuukauden tulokkaaksi. Mason nimettiin myös joulukuun 2008 kuukauden tulokkaaksi, kun hän torjui kuukauden aikana voiton seitsemässä ottelussa kahdestatoista, saavutti torjuntaprosentin 95 ja päästettyjen maalien keskiarvon 1,41 ja päätti kuukauden kolmeen peräkkäiseen nollapeliin.  
Mason pelasi NHL:n tulokaskaudellaan 61 runkosarjaottelua, joista voitto-otteluja 33, ja sai torjuntaprosentikseen 91,6 sekä päästettyjen maalien keskiarvokseen 2,29. Hän torjui runkosarjakauden aikana kymmenen nollapeliä, enemmän kuin liigan kukaan muu maalivahti tuolla kaudella. Mason pelasi myös kevään 2009 pudotuspeleissä, jotka olivat Columbus Blue Jacketsin historian ensimmäiset. Hänet palkittiin kauden päätyttyä NHL:n vuoden tulokkaan palkinnolla Calder Memorial Trophylla ja nimettiin sekä toiseen tähdistökentälliseen (NHL Second All-Star Team) että tulokkaiden tähdistökentälliseen (NHL All-Rookie Team). Lisäksi hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon äänestyksessä liigan parhaan maalivahdin palkinnon Vezina Trophyn saajasta.   
Mason edusti Columbus Blue Jacketsia kauteen 2012–2013 asti, jolla hän menetti joukkueen ykkösmaalivahdin aseman Sergei Bobrovskille. Hän siirtyi huhtikuussa 2013 juuri ennen kauden siirtotakarajaa Philadelphia Flyersiin, joka antoi Blue Jacketsille vaihdossa maalivahti Michael Leightonin ja kolmannen kierroksen varausvuoron. Philadelphiassa Mason pelasi kauden Ilja Bryzgalovin takana joukkueen kakkosmaalivahtina. Kauden päätyttyä Philadelphia Flyers osti Bryzgalovin sopimuksen ulos, ja Masonista näytti tulevan Flyersin ykkösmaalivahti kaudeksi 2013–2014, kunnes Flyers hankki hänen kilpailijakseen Ray Emeryn.

Maajoukkue

Mason edusti Kanadaa vuoden 2008 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka pelattiin Tšekissä. Hän pelasi viisi ottelua, joista Kanada voitti kaikki, torjuntaprosentilla 95,1 ja päästettyjen maalien keskiarvolla  1,19. Mason oli voittamassa nuorten MM-kultaa ja hänet nimettiin MM-turnauksen parhaaksi maalivahdiksi sekä arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kanadan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja Mike Babcock valitsi Masonin Kanadan alustavaan olympiakokoonpanoon Vancouverin talviolympialaisiin 2010. Alustavassa kokoonpanossa olivat mukana maalivahdeista myös Roberto Luongo, Martin Brodeur, Marc-Andre Fleury, Carey Price sekä Cam Ward. Mason oli joukkueen mukana leirillä, mutta häntä ei valittu Kanadan lopulliseen kokoonpanoon. Kanadaa edustivat Vancouverin olympiakisoissa maalivahdit Brodeur, Fleury ja Luongo.