Mary Pinchot Meyer

Mary Eno Pinchot Meyer (14. lokakuuta 1920, Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1964, Washington D.C., Yhdysvallat) oli amerikkalainen kuvataitelija ja presidentti John F. Kennedyn rakastajatar. 
Mary Pinchot syntyi Charlottessa, Pohjois-Carolinan osavaltiossa vuonna 1920. Hänen äitinsä Ruth Pickering Pinchot oli feministi ja ihmisoikeusaktivisti ja isänsä Amos Pinchot oli juristi ja sosialistisen edistyspuolueen aktiivi. Hän myös oli yksi kansalaisoikeuksien puolesta toimineen American Civil Liberties Union -järjestön 
perustajajäsenistä. Mary puolestaan liittyi vasemmistoaktiivien perustamaan American Labor Party puolueeseen opiskellessaan Vassarin yliopistossa. Vuonna 1944 Mary tapasi tulevan aviomiehensä, merivoimien luutnantti Cord Meyerin, joka Maryn tavoin oli rauhanaktivisti. Heille syntyi kolme poikaa, Quentin, Michael ja Mark ja Mary jäi kotiäidiksi hoitamaan lapsiaan. Hän otti taidetunteja Manhattanilla ja kirjoitti kolumneja Citizens for Global Sollutions -kansalaisjärjestön lehteen, kun miehestään Cordista tuli järjestön johtava hahmo. 
Vuonna 1951 Cord Meyeristä tuli CIAn agentti ja hän ryhtyi vetämään operaatio Matkijalintua (Operation Mockingbird), jonka tavoitteena oli kontrolloida valtamedioissa julkaistua sisältöä. Kesällä 1954 perhe muutti New Yorkista Washingtonin Georgetowniin. Senaattori Joseph McCarthy otti Cord Meyerin ja hänen vaimonsa Maryn silmätikukseen näiden peittelemättömän vasemmistolaisten mielipiteiden vuoksi ja FBI:n tiedetään myös tutkineen tarkasti Maryn taustoja. CIA:n johto pysyi kuitenkin Cord Meyerin takana ja hän sai pitää virkansa. Meyerit ystävystyivät Washgintonissa kaupungin kulttuurikerman ja CIA:n johtoportaan kanssa. Erityisen läheiset ystävät perhe löysi naapureistaan, kun Massachusettsin senaattori John Fitzgerald Kennedy ja vaimonsa Jacqueline Kennedy muuttivat Georgetowniin.
Maryn ja Johnin salasuhde ilmeisesti alkoi muutaman vuoden kuluttua, kun silloisesta senaattorista oli tullut Yhdysvaltain Presidentti. Sitä ennen heidän yhdeksän vuotias poikansa Michael kuoli auton yliajamana joulukuun 18. päivänä 1956. Meyereiden avioliitto päättyi eroon Maryn aloitteesta vuonna 1958. Maryn elämäkerran kirjoittaneen Nina Burleighin mukaan noin kaksi vuotta kestänyt salasuhde presidentti Kennedyyn antoi Marylle vallan tunnetta ja tyydytti hänen seikkailun haluaan. Mary tapasi presidenttiä Valkoisessa talossa Jacquelinen ollessa muualla. Kerran hän unohti taloon alushameensa ja Kennedy palautti sen hänelle sinetöidyssä presidentin virkaposti-kirjekuoressa. Burleighin mukaan Meyerin ja presidentin suhde oli syvällisempi kuin suurin osa Kennedyn muista romansseista. Marylla oli hänen mukaansa suora vaikutus Kennedyn näkemyksiin mm. ydinaseriisunnasta ja Yhdysvaltain suhteista Venäjään ja Kiinaan. Näinpä Maryn ylle alkoi kertymään polittisia jännitteitä, joilla saattoi olla suuri vaikutus hänen lopulliseen kohtaloonsa. Burleigh väittää, että CIA:n vastavakoilun päällikkö James Angleton salakuunteli Meyerin puheluita tämän avioeron jälkeen. Kun Kennedy sitten salamurhattiin, oli Mary Meyerilla syytä pelätä myös oman henkensä olevan vaarassa.

Teoriat murhan motiiveista

Mary Pinchott Meyer murhattiin Washingtonissa 12. lokakuuta 1964. Poliisi pidätti pian mustaihoisen Ray Crumpin todennäköisenä murhaajana, mutta oikeus vapautti hänet todisteiden puutteen vuoksi kaikista syytteistä heinäkuussa 1965. Murha-asetta ei koskaan löydetty ja kaikkinainen salamyhkäisyys asian ympärillä kirvoitti monia teorioita murhan motiiveista.
Suosituin teoria on se, että Mary Pinchot tiesi liikaa politiikan kulissien takaisista asioista ja eritoten presidentti Kennedyn kuolemasta, josta syystä CIA järjesti palkkamurhaajan, joka ehkä oli Crump, poistamaan hänet päiviltä. Maryn ystävätär on kertonut että Mary oli pyytänyt häntä ottamaan haltuunsa tämän päiväkirjat "siltä varalta, että jotain ikävää tapahtuisi". Ystävättären mukaan CIA:n Angleton oli vaatinut saada päiväkirjat haltuunsa.
Toisen teorian mukaan mustaihoinen Crump vain yksinkertaisesti sattui olemaan väärässä paikassa väärään aikaan ja kun Georgetown oli valkoisen yläluokan asuinalue, hän oli mitä sopivin syntipukki poliisin tarpeisiin. Väitettä tukee mm. se, että tapauksen todistaja ei ollut lainkaan varma, oliko hänen ruumiin lähellä näkemänsä henkilö lainkaan Crump. Crumpin ruumiinrakenne ei vastannut todistajan kertomusta, eikä rikospaikalta kerätyt todisteet, kuten esimerkiksi hiukset, täsmänneet Crumpiin.

Oikeudenkäynti

Oikeudenkäynti oli sekava poliittinen näytelmä. Tuomari Howard Corcoran mm. määräsi, ettei Maryn yksityisasioita saa lainkaan käsitellä oikeudenkäynnissä ja myös Crumpin puolustusasianajajalta pimitettiin kaikki Maryn yksityiselämää koskeva informaatio.