Taiwan

Politiikka

Taiwan on käytännössä täysin itsenäinen valtio, joka on semipresidentiaalinen tasavalta. Kiinan kansantasavallan tavoin se on katsonut edustavansa myös Manner-Kiinaa, joka puolestaan on katsonut edustavansa myös Taiwania. Näkemysero on ollut siis siinä, kumman valtion hallitus on vallanpitäjänä koko Kiinassa. Tämän vastakkainasettelun vuoksi vain harvat maailman valtiot ovat tunnustaneet Taiwanin itsenäisyyden.
Kiinan tasavallan vaatimat alueet ovat osaksi erilaiset kuin Kiinan kansantasavallan ja sen aluevaatimukset ulottuvat muihinkin maihin. Vuoteen 1999 Taiwanissa oli voimassa laki, joka kielsi muunlaisten karttojen, kuin suur-Kiinaa kuvaavien julkaisun. Vasta 2000-luvun alussa maan sisäministeriö myönsi Mongolian valtion hallitsevan ennen Kiinaan kuulunutta Ulko-Mongoliaa ja Ulan Batorin sen pääkaupungiksi. Sittemmin maiden välille on solmittu kaupalliset suhteet.
Poliittisesti ja taloudellisesti Taiwan ja Kiinan kansantasavalta ovat kuitenkin kulkeneet jo vuosikymmeniä eri suuntiin. Yhdysvallat tasapainoilee kahden valtion välillä. Se pyrkii toisaalta parantamaan suhteitaan Kiinaan, mutta silti sillä on lainsäädännössään Taiwanin puolustamiseen liittyvä laki, ns. Taiwan Relations Act, joka takaa Yhdysvaltojen tuen Taiwanille mahdollisen hyökkäyksen sattuessa.
Taiwan oli 1960-luvulla yksi maailman suurimmista kehitysavun saajista. Etenkin Yhdysvallat tuki voimakkaasti saaren taloudellista ja sotilaallista kehittämistä.
Yhdysvaltain tuella Kiinan tasavalta sai pitää valtiollisen asemansa Kiinan edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa (YK) vuonna 1949, vaikka tasavaltalaiset olikin ajettu Taiwanille. Muutos tasavallan ulkopolitiikkaan tuli vuonna 1971, kun Taiwan menetti paikkansa YK:ssa ja sen turvallisuusneuvostossa Kiinan kansantasavallalle. Sen jälkeen tasavalta on menettänyt diplomaattisuhteissaan valtiollisen asemansa monien maiden kanssa. Kiinan kansantasavalta ei hyväksy Taiwanin itsenäisyyttä.
Taiwanissa Kuomintang kannattaa edelleen ajatusta yhdestä, Kiinan tasavallan hallitsemasta Kiinasta, kun taas vuosina 2000–2007 hallinneet liberaalit kannattavat Taiwanin itsenäistymistä Manner-Kiinasta erilliseksi valtioksi.
Itsenäistymispyrkimyksiä monimutkaistaa myös kansantasavallassa 14. maaliskuuta 2005 voimaan tullut irtautumisenvastainen laki, joka sallii Kiinan käyttää voimakeinoja Taiwanin itsenäistyessä.

Kiinan tasavallasta Taiwaniksi

Vuonna 2007 Kiinan tasavalta pyysi ensimmäistä kertaa jäsenyyttä Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokoukselta nimellä Taiwanin erityistullialue. Hakemusta ei otettu käsiteltäväksi. Aikaisemmin Kiinan tasavalta on pyytänyt jäsenhakemuksensa käsittelyä nimellä Kiinan tasavalta.
Taiwania hallinnut Demokraattinen edistyspuolue ehdotti vuonna 2007 perustuslakia, jossa Kiinan tasavalta korvataan Taiwanilla, jolloin muodostuu mahdollisuus luopua yhden Kiinan politiikasta.
Kiinan kommunistisen puolueen Taiwanin työn toimisto kiistää jyrkästi Taiwanin demokraattinen edistyspuolueen Chen Shui-bianin liikkeelle paneman esityksen, jonka mukaan Taiwan on suvereeni valtio. Kiinan tasavallan virallinen näkemys Taiwanista on puhua valtioista ”erillisinä poliittisina entiteetteinä, jotka ovat osa samaa maata”.

Liikenne

Taiwanissa on kolme kansainvälistä lentoasemaa: Taipei Songshanin lentoasema, Kaohsiungin kansainvälinen lentoasema ja Taoyuanin kansainvälinen lentoasema. 
Kaohsiungin satama on Taiwanin suurin konttisatama. Kauppalaivastoon kuuluu 350 alusta.
Taiwanissa on yli 1600 km rautatietä.

Väestö

Taiwan kuuluu maailman tiheimmin asututtuihin maihin, jos minivaltioita ei oteta huomioon. Maan syntyvyys- ja kokonaishedelmällisyysluvut kuuluvat kuitenkin maailman pienimpiin, mikä on herättänyt kasvavaa huolta maan päättäjissä.

Väestöjakauma

Virallisena kielenä olevan mandariinikiinan lisäksi merkittäviä kieliä ovat min-kiina ja hakka-kiina. Etnisistä ryhmistä suurin on han-kiinalaiset, joita on noin 98 % väestöstä. Taiwanin alkuperäisasukkaat ovat malaiji- ja polynesialaiskansojen jälkeläisiä. He asuvat reservaattialueella ja heitä on jäljellä noin 300 000, joka on vajaa kaksi prosenttia väestöstä. Maan väestöstä 35 % on uskonnoltaan buddhalaisia ja 33 % on uskonnoltaan taolaisia, kristittyjen osuus väestöstä jää alle neljän prosentin.
Maan suurimman ulkomaalaisryhmän muodostavat vietnamilaiset, joita maassa on arviolta sata tuhatta.
Uskonnoista buddhalaisia, kungfutselaisia ja taolaisia on väestöstä 93 %, kristittyjä 4,5 % ja muihin uskontoihin kuuluvia 2,5 %. Esi-isien kunnioittaminen on monille taiwanilaisille tärkeämpää kuin varsinainen uskonto.
Vuonna 1998 lukutaitoprosentiksi arvioitiin 94.