google/wiki40b huggingface dataset:
Mannasuurimo

Mannasuurimot (vehnäsuurimot) ovat viljavalmiste. Mannasuurimot valmistetaan erottamalla vehnänjauhatuksen yhteydessä karkeat ydinrakeet mannasuurimoiksi.  Niitä käytetään yleisimmin puurojen, vellien ja erilaisten jälkiruokien valmistukseen tai leivonnaisten kuohkeuttamisessa. Ne on säilytettävä kuivassa ja viileässä, suojassa voimakkailta hajuilta. Mannasuurimoiden keittoaika vaihtelee tyypeittäin ja on keskimäärin 5–10 minuuttia.
Casimir Ninga

Casimir Ninga (s. 17. toukokuuta 1993) on tšadilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Angersia.
Ninga edusti kotimaassaan Renaissancea ja Gabonissa Mangasportia ennen kuin siirtyi Ranskaan Montpellierin joukkueeseen kesällä 2015. Hän pelasi kolmen kauden aikana 64 pääsarjaottelua ja teki niissä 13 maalia. Kauden 2018–2019 hän edusti Caenia ja teki 33 pääsarjaottelussa kuusi maalia. Kauden 2019–2020 hän aloitti Ligue 2:een pudonneessa Caenissa mutta siirtyi elokuussa 2019 pääsarjajoukkue Angersiin. Neljännessä Angersin-ottelussaan hän teki kolme maalia Saint-Étiennea vastaan.
Ninga pelasi Tšadin maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2011.
Edmunds Augstkalns

Seuraura

Augstkalns on EVHS:n kasvatti. Hän siirtyi sittemmin SK Riikaan, jossa Augstkalns voitti Latvian B-juniorisarjan mestaruuden vuonna 2010. Hän debytoi seurassa miesten peleissä Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Augstkalns pelasi HK Juniors Riian paidassa MHL B:tä sekä Latvian pääsarjaa. Kolme seuraavaa kautta hän vietti pääasiassa MHL-joukkue HK Riiassa, jota Augstkalns edusti jokaisena syksynä myös Junior Club World Cupissa. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+12=19. Augstkalns pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa.
Kaudella 2014–2015 Augstkalns nousi HK Riian kapteeniksi ja hän oli tehoilla 3+14=17 joukkueen tehokkain puolustaja Ričards Kondrātsin kanssa. Kevään 2015 pudotuspeleissä Augstkalns oli HK Riian paras pistemies ja syöttäjä tehtyään kolmessa ottelussa yhtä monta syöttöpistettä. Hän debytoi samalla kaudella myös Dinamo Riian KHL-joukkueessa, jossa Augstkalns pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki KHL-debyyttinsä 23. syyskuuta 2014 Atlantia vastaan.
Augstkalns siirtyi kaudeksi 2015–2016 try-outille Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermeksen riveihin, mutta hän ei saanut kuitenkaan jatkosopimusta ja aloitti kautensa kotimaassaan SK Riian riveissä. Augstkalns toimi joukkueen kapteenina, kunnes hän siirtyi lokakuussa 2016 loppukauden kattavalla sopimuksella Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Inter-National-Leaguen EC Kitzbüheliin. Augstkalns oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+15=19.

Maajoukkueura

Augstkalns pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän toimi Latvian kapteenina ja johdatti joukkueen kultaan. Augstkalns oli neljällä syöttöpisteellään turnauksen tehokkain puolustaja kolmen muun pelaajan kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin Augstkalns voitti Latvian sisäisen tehotilaston lukemalla +2.
Latvian A-maajoukkueessa Augstkalns on pelannut yhden ottelun. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 4. huhtikuuta 2015 Lidassa Valko-Venäjää vastaan.
Chiyoda

Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Chiyoda eli sananmukaisesti "tuhannen sukupolven pelto" on saanut nimensä Edon linnalta, nykyiseltä keisarilliselta palatsilta. Alueella sijaitsee useita maan hallinnon kannalta keskeisiä rakennuksia, kuten Japanin parlamentti, Japanin pääministerin virka-asunto ja Japanin korkein oikeus. Muihin merkittäviin maamerkkeihin kuuluvat Yasukuni-jinja, Nippon Budōkan -halli ja Tokion rautatieasema. Alueella työskentelee lähes 900 000 henkeä yli 36 000 yrityksessä.
Linnavuori (Nokia)

Linnavuori on Nokian kylä. Linnavuoren asuinalue on syntynyt jatkosodan aikana Linnavuorelle rakennetun lentokoneteollisuuden käyttämän työväen asuinalueeksi. Linnavuoren asukasluku vuonna 1990 oli 878 henkeä ja vuonna 2015 se oli 793.
Alueella sjaitsee muinaisjäännös nimeltä Siuron muinaislinna.

Yrityksiä Linnavuoressa

Valtion Lentokonetehtaan Linnavuoren moottoritehdas on toiminut siellä vuodesta 1943 lähtien. Tehdas toimi alkuvaiheissaan VL Myrsky -hävittäjän kokoonpanotehtaana ja valmisti myöhemmin lentokoneiden valmistukseen tarvittuja osia, kuten moottoreita. Nykyään dieselmoottorien valmistus on amerikkalaisomistuksessa ja nimeltään Agco Power. Kaasuturbiinien ja dieselmoottorien huoltotoiminnot ovat osa Patria-konsernia.
Eddie Anderson

Edward "Eddie" Anderson (18. syyskuuta 1905 Oakland, Kalifornia – 28. helmikuuta 1977 Los Angeles) oli afroamerikkalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten esittämästään Rochesterin roolista radio- ja televisiosarjassa The Jack Benny Program.
Andersonin isä oli minstrel-esiintyjä ja äiti sirkuksen nuorallatanssija. Ensimmäisen merkittävän roolinsa valkokankaalla Anderson sai vuonna 1936 elokuvassa Vihreät laitumet. Pian sen jälkeen hän vieraili Jack Benny Programissa rautatiekantajan roolissa ja pian hänen roolinsa vakinaistettiin. Anderson roolihahmosta kehittyi myöhemmin Jack Bennyn autonkuljettaja Rochester. Alkuvaiheessa Rochesterin roolihahmo oli stereotyyppisen afroamerikkalainen, mutta vuosien varrella siihen saatiin lisää syvyyttä ja stereotyyppisyys väheni.
Anderson esiintyi myös useissa elokuvissa yhdessä Jack Bennyn kanssa. Hänen muista rooleistaan tunnetuimpia on Uncle Peter elokuvassa Tuulen viemää.
Eddie Anderson nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2001.
Guard Hillin taistelu

Tapahtumien kulku

Ennen taistelua kenraaliluutnantti Richard Andersonin alaisuudessa taistelleita sotilaita lähetettiin Petesburgista Shenandoahin laaksoon vahvistamaan kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukkoja. Vahvistuksiin kuului Joseph B. Kershawin komentama jalkaväkidivisioona sekä Fitzhugh Leen johtamia ratsuväkijoukkoja.
Konfederaation joukot joutuivat prikaatikenraali Merrittin komentamaan divisioonaan kuuluneiden ratsuväkijoukkojen yllätyshyökkäyksen kohteeksi 16. elokuuta 1864, kun joukot olivat ylittämässä Shenandoah-jokea. Hyökkäyksen aikana Unionin joukot vangitsivat noin 300 Konfederaation sotilasta. Konfederaation joukot saivat lopulta kuitenkin koottua rivinsä ja lähtivät vastahyökkäykseen, jonka aikana he onnistuivat ajamaan Unionin joukot Cedarvilleen saakka. Pimeän tultua Merritt vetäytyi Ninevahiin.
Osapuolet menettivät taistelun aikana yhteensä noin 550 sotilasta.
Fanaattisuus

Fanaattisuus (lat. fanaticus) on kiihkomielistä käyttäytymistä, jonkin asian kiihkomielistä puolustamista. Lievemmässä merkityksessä sanalla tarkoitetaan, että sillä kuvattu henkilö omistaa liikaa aikaa tai vaivaa tiettyyn toimintaan, kuten harrastukseen tai puhtauteen. Sana fanaticism tuli englannin kieleen kuvaamaan puritaanisia, jumalalliseen ilmoitukseen nojaavia lahkoja.

Käsityksiä fanaattisuudesta

Bertrand Russell kirjoitti: ”Fanaattisuus on ensisijaisesti järjen käytön älyllistä vajavaisuutta, sellaista johon filosofiasta löytyy älyllinen vastamyrkky”. Eräässä myöhemmässä radiopuheessaan hän liittää kiihkomielisyyden erityisesti pelkoon.
Filosofi John Passmoren mukaan fanaattisuus-sana voi rappeutua pelkäksi haukkumasanaksi, jolla vastustetaan uusia ajatuksia ja yhteiskunnallista toimeliaisuutta. Passmoren mielestä on tehtävä ero niiden välillä, jotka ovat fanaattisia ja niiden jotka eivät ole fanaattisia keskittyessään asiaansa. Vastakohdaksi Passmore asettaa vapaan keskustelun harjoittamisen, osallistujien kannustamisen asettamaan kysymyksiä, selkeyttämään vastaväitteensä ja erimielisyytensä perusteet. Pehmeää suvaitsevuutta on Passmoren mukaan se, että ajattelija on suvaitsematon virheellisinä pitämiään todisteluita, epäselvää ajattelua ja kyseenalaistamattomia oletuksia kohtaan. Suvaitsevuuden ongelmaksi nousee Passmoren mukaan se, että suvaitsevuuden vaatimus voi tulla niiltä, jotka heti valtaa saatuaan ovat täysin suvaitsemattomia.
Keijo Kervinen

Keijo Kervinen on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
Rosenbröijer

Bröijer on Viipurin saksalainen kauppiassuku, jonka yksi sukuhaara on aateloitu nimellä Rosenbröijer.
Suvun vanhin tunnettu suomalainen jäsen Herman Bröijer saapui Viipuriin Lyypekistä vuonna 1588 ja toimi myöhemmin Viipurin pormestarina. Hänen poikansa, Inkerinmaan sotakomissari Antonius Bröijer aateloitiin vuonna 1647 ansioistaan Nevanlinnan kaupungin perustamisessa, ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1649 numerolla 404, nimellä Rosenbröijer.
Antonius Bröijerin sukuhaara sammui nykyisen tietämyksen mukaan mieslinjalla hänen pojanpoikansa mukana jo vuonna 1681. Vuonna 1821 onnistuivat kuitenkin Antonius Bröijerin veljen, Herman Bröijerin jälkeläiset, majurit Carl Christian Bröijer ja Adolf Johan Bröijer kirjautumaan Ruotsin ritarihuoneen matrikkeliin suvun vanhalla numerolla. Heidät naturalisoitiin Suomen aateliin vuonna 1823 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1825 sukuna numero 187.
Saatanallinen Raamattu

Kirja

Saatanallinen Raamattu on jaettu neljään osaan ns. neljän elementin (tuli, ilma, maa, vesi) mukaan. Lisäksi kirjan lopussa on 19 Eenokin Avainta, eenokinkielisiä tekstejä jotka on tarkoitettu käytettäväksi rituaaleissa.

Tuli: Saatanan Kirja – Infernaalinen häväistyskirjoitus

Sisältää laveylaisen satanismin keskeiset periaatteet yhden esseen ja viiden eri listan muodossa.

Ilma: Luciferin Kirja – Valistus

Sisältää filosofian tarkempaa tutkailua ja selittämistä kahdessatoista esseessä. Aiheina ovat kristinuskon Jumala, Saatana, viha ja rakkaus, seksi, viettelykset, kuolemanjälkeinen elämä, uskonnolliset pyhäpäivät sekä enemmän tai vähemmän surullisenkuuluisa Musta messu.

Maa: Belialin Kirja – Maan herruus

Sisältää ohjeita satanistisiin rituaaleihin, ja muita aihetta sivuavia esseitä.

Vesi: Leviatanin Kirja – Raivoava meri

Sisältää erilaisia kirjoituksia, joita voi lausua rituaalien aikana, sekä mm. listan paholaisten nimistä, joita esiintyy eri uskonnoissa ja kulttuureissa.

Viitteet filosofiaan

Saatanallinen Raamattu ei itsessään sisällä kirjallisia viitteitä. Teoksen symboliikka on johdettavissa semiittiseen kulttuuriin, josta näkyvimpänä ilmentymänä toimii voimasana Shemhamforash. Sanan voidaan katsoa olevan adaptaatio sanasta 'Shem ha-meforash', jonka tulkitsijana on toiminut muun muassa Gershom Scholem.
Kätketty linnake

Tarina

Elokuvan alussa kaksi rähjäistä talonpoikaa Tahei ja Matashichi (Minoru Chiaki ja Kamatari Fujiwara) pakenevat taistelun jälkimainingeista. Kotiin päin pyrkiessään he tapaavat kenraali Rokurota Makaben (Toshirō Mifune) . Kenraali on viemässä salaa turvaan hävinneen kuninkaallisen perheen prinsessaa Yukia (Misa Uehara) ja heidän omaisuuttaan. Talonpojat ovat lähinnä haitaksi hänen tehtävälleen, sillä he yrittävät paeta kulta mukaan. Myöhemmin mukaan tulee maanviljelijän tytär (Toshiko Higuchi), jonka he hankkivat majatalon luona mieheltä, joka on orjakauppias tai parittaja. Viiden hengen joukko lähtee vaivalloiselle ja epätoivoiselle vaellukselle vihollisalueen poikki kuljettaen kulta-aarretta, joka prinsessa ja kenraali aikovat käyttää rakentaakseen prinsessan armeijan, jolla hänen maansa joskus vielä vallattaisiin takaisin ja valtakunta rakennettaisiin uudelleen.

Tuotanto

Kätketty linnake oli Kurosawan ensimmäinen pitkä laajakangaselokuva (Tohoscope), ja hän jatkoi sille kuvaamista seuraavan vuosikymmenen. Elokuva tehtiin alun perin Perspecta-äänijärjestelmälle mutta myöhemmin se muokattiin Criterion DVD:lle.
Kätketyn linnakkeen teemat ja toteutus, kuten pakomatkalla oleva prinsessa (prinsessa Yukia vastaa prinsessa Leia Organa) ja päähenkilönä kaksi antisankaria (Taheita ja Matakishia vastaavat R2-D2 ja C-3PO), joiden näkökulmasta tarinaa kerrotaan, ovat suuresti vaikuttaneet George Lucasin Tähtien sodan henkilöhahmojen kehittämiseen ja filmatisointiin.
Punainen vaara (vuoden 1988 elokuva)

Juoni

Kovanaamainen neuvostoliittolainen poliisi Ivan Danko jahtaa venäläistä huumekauppiasta, joka pakenee Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin. Saadakseen huumekauppiaan kiinni Dankon täytyy lähteä Yhdysvaltoihin nappaamaan hänet. Yhdysvalloissa Danko alkaa tehdä yhteistyötä paikallisen poliisin kanssa, mikä aluksi ei näytä tuottavan tulosta. Ajan myötä Danko kuitenkin ystävystyy yhdysvaltalaisen kollegansa kanssa, ja näin he voivat yhdistää voimansa rikollisen nappaamiseksi.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kirjoitti elokuvan huumorin purevan vain ajoittain ja kyttäparin keskinäisen suhteen jäävän ilman kipinää. Sinisalo ei ilmeisesti kyennyt ymmärtämään elokuvan sanomaa? Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ilman perusteluja. Olisiko kannattanut jättää arvostelematta?
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2014

Yhdysvaltain kultamitalijoukkue

Lindsay Whalen, Seimone Augustus, Sue Bird, Maya Moore, Angel McCoughtry, Odyssey Sims, Breanna Stewart, Candice Dupree, Diana Taurasi, Nneka Ogwumike, Tina Charles, Brittney Griner.
Antonia Brico

Antonia Brico (26. kesäkuuta 1902 Rotterdam – 3. elokuuta 1989 Denver) oli alankomaalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin lapsena asettunut kapellimestari ja pianisti. Hänet tunnetaan ensimmäisenä naisena, joka saavutti laajaa tunnustusta ja hyväksyntää maailmanluokan sinfoniaorkestereiden johdossa.
Brico asui Yhdysvalloissa vuodesta 1908 ja valmistui high schoolista Oaklandissa vuonna 1919 sekä Kalifornian yliopistosta, Berkeleystä vuonna 1923. Yliopistovuosinaan hän avusti San Franciscon oopperan johtajaa, ja sittemmin hän sai pianonsoiton opetusta eri opettajilta, esimerkiksi Zygmunt Stojowskilta. Vuonna 1927 Brico pääsi Berliinin valtionmusiikkiakatemiaan, ja vuonna 1929 hänestä tuli ensimmäinen sen orkesterinjohdon mestarikurssilta valmistunut yhdysvaltalainen. Tänä aikana ja sitten vielä kolmen vuoden ajan Brico sai opetusta Hampurin filharmonikkojen kapellimestari Karl Muckilta.
Debyyttinsä ammattimaisena kapellimestarina Brico teki helmikuussa 1930 Berliinin filharmonikkojen kanssa. Kriitiko suhtautuivat hyvin myönteisesti tähän esiintymiseen, kuten myös seuraaviin esiintymisiin Los Angelesin sinfoniaorkesterin, San Franciscon sinfoniaorkesterin ja Hampurin filharmonikkojen kanssa. New Yorkissa Brico esiintyi ensimmäistä kertaa tammikuussa 1933, ja heinäkuussa 1938 hän johti ensimmäisenä naisena New Yorkin filharmonikkoja. Vuonna 1946 hän teki kattavan Euroopan-kiertueen, joka piti sisällään esiintymisiä niin pianistina kuin kapellimestarinakin. Kiertueen aikana Jean Sibelius kutsui Bricon johtamaan Helsingin kaupunginorkesteria teostensa esityksissä.
Vuonna 1942 Brico muutti Denveriin, Coloradoon, jossa hän perusti Bach-seuran ja naisten jousiyhtyeen. Hän perusti vuonna 1948 Denver Businessmen's Orchestran, josta sittemmin tuli Brico-sinfoniaorkesteri ja joka nykyään tunnetaan nimellä Denverin filharmonikot. Tätä orkesteria Brico johti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1985. 
Bricosta tehtiin vuonna 1974 dokumenttielokuva Antonia: A Portrait of a Woman. Tekijöihin kuuluivat Jill Godmilow ja Bricolta aiemmin opetusta saanut kansanlaulaja Judy Collins.
Nokibekardi

Levinneisyys

Nokibekardia tavataan Etelä-Amerikan itä- ja keskiosissa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Anders Bergius

Anders Bergius (10. kesäkuuta 1693 Taivassalo – 23. elokuuta 1750 Tukholma) oli suomalainen Turun akatemian teologian professori ja rehtori sekä valtiopäivämies.

Elämäkerta

Bergiuksen vanhemmat olivat Taivassalon kirkkoherra Anders Bergius (1661–1724) ja Sara Wärdh. Bergiuksen perhe pakeni isonvihan aikana 1714 Ruotsiin ja hän pääsi ylioppilaaksi Tukholmassa 1715. Bergius valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1719 ja hän oli sitten teologian dosenttina Rostockin yliopistossa 1720–1723. Bergius vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1724 ja hänestä tuli teologian tohtori Turussa 1733.
Bergius oli Turun akatemian teologian apulaisena vuodesta 1724, kolmantena teologian professorina vuodesta 1728 ja ensimmäisenä teologian professorina 1734–1744. Hän oli samalla Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1724–1734 ja toimi palkkapitäjänsä Piikkiön kirkkoherrana vuodesta 1724, Naantalin ja Raision kirkkoherrana vuodesta 1728 sekä Turun ruotsalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana ja tuomiorovastina vuodesta 1734. Bergius oli Turun akatemian rehtorina 1735–1736 ja Hämäläis-Osakunnan inspehtorina 1729 sekä Pohjalaisen osakunnan inspehtorina 1740–1744.
Bergius pakeni pikkuvihan aikana Ruotsiin 1743 ja hän jäi sinne pysyvästi asumaan. Ruotsissa Bergius oli Tukholman Nikolain (Suurkirkon) seurakunnan kirkkoherrana ja Tukholman konsistorin esimiehenä vuodesta 1744 alkaen. Bergius oli valtiopäivämiehenä 1738–1739, 1740–1741 ja 1746–1747.
Bergius oli naimisissa vuodesta 1730 Anna Margareta Meurmanin (k. 1773) kanssa.
Eric Bobo

Varhainen elämä

Ensimmäisen virallisen esiintymisensä Eric teki viiden vuoden iässä isänsä, latin jazz -legenda Willie Bobon kanssa. Willie-isä kuoli Ericin ollessa viidentoista.
Jacob Young

Ura

Young aloitti uransa vuonna 1997 sarjassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän näytteli teini-ikäistä Rick Forresteria. Hän lähti sarjasta vuonna 1999. Vuosina 2000–2003 hän näytteli Lucky Spenceriä saippuasarjassa General Hospital. Rooli toi hänelle Daytime Emmy -palkinnon. Tämän jälkeen hän siirtyi näyttelemään JR Chandleria All My Childreniin. Sarja lopetettiin vuonna 2011, jonka jälkeen Jacob Young palasi Kauniisiin ja rohkeisiin Rick Forresterin rooliin.

Yksityiselämä

Jacob Young meni naimisiin Christen Stewardin kanssa vuonna 2007. Pariskunnalla on kolme lasta.
Superman Returns (videopeli)

Pelattavuus

Pelaaja pelaa pelin päähahmolla Teräsmiehellä yrittäen pelastaa Metropolisin asukkaita, estää luonnon katastrofeja, sekä taistellen rikollisia vastaan. Käytössä on Teräsmiehen voimista laserkatse, jääpuhallus, haavoittumattomuus, lentäminen ja nopeus. Kaksi viimeistä kykyä ovat kuitenkin rajoitettuja kestävyysmittarin mukaisesti. Pelaaja voi myös hetkellisesti pelata Bizarrolla.
Päätehtävien ohella pelissä voi pelastaa siviilejä ja pelastaa ihmisiä palavista rakennuksista. Varsinaisien tehtävien aikana Teräsmies saa vastaansa ei elokuvassa esiintyviä superrikollisia, kuten Metallo, Mongul ja Mxyzptlk. Lex Luthor on pelin lopussa merkittävässä roolissa.
American Gangster

Vastaanotto

American Gangster on saanut pääosin hyviä arvosteluja elokuvakriitikoilta. Elokuvaa pidettiin myös potentiaalisena Oscar-palkintojen saajana, ja se saikin ehdokkuuden kategorioissa paras naissivuosa (Ruby Dee) ja paras lavastus (Arthur Max, Beth A. Rubino).
Elektroporaatio

Elektroporaatio on mikrobiologian menetelmä, jossa solujen läpi johdetaan lyhyt korkeajännitteinen sähkövirta solukalvon läpäisevyyden lisäämiseksi. Jännite vaurioittaa solukalvoa luoden siihen pieniä reikiä, joiden kautta tavallisesti solukalvoa läpäisemättömät molekyylit, kuten vieraat DNA-molekyylit voivat siirtyä solun ulkopuolelta solun sisään. Jännitteen aiheuttamat vauriot solukalvolla palautuvat yleensä muutamassa minuutissa, jonka jälkeen solu voi jakautua normaalisti ja aloittaa esimerkiksi siirtyneen DNA-molekyylin transkriptoimisen.
Elektroporaatiota käytetään paljon geeninsiirrossa luomaan kompetenssi, eli solun kyky ottaa vierasta DNA:ta sisäänsä. Menetelmä soveltuu lähes kaikentyyppisiille soluille, myös monille paksusoluseinäisille soluille, joihin DNA:n siirtäminen muilla metodeilla on tehotonta. Elektroporaation etuja ovat myös menetelmän nopeus ja korkea onnistumistehokkuus.

Käytännössä

Elektroporoitavat solut ja siirrettävät molekyylit siirretään elektroporaatiota varten elektrodeilla varustettuun elektroporaatiokyvettiin vähäionisessa puskurissa, jonka läpi sähkövirta ajetaan erityisellä elektroporaatiolaitteistolla. Elektroporoidut solut siirretään välittömästi jännitteen antamisen jälkeen kasvatusliuokseen ja kullekin solulle ominaiseen optimilämpötilaan palautumaan aiheutuneista vaurioista.
Käytettävä jännite on optimoitava kulloinkin käytettäville soluille sopivaksi. Liian korkea jännite tappaa solut ja liian matala jännite ei riitä luomaan reikiä solukalvoon. Käytettävien solujen ja siirretävien molekyylien on myös oltava erittäin puhtaita, sillä liian suuri ionikonsentraatio saattaa johtaa valokaareen, joka tuhoaa näytteen.
Minna-Riitta Luukka

Minna-Riitta Luukka (s. 1960) on suomalainen kielitieteilijä. Hän on Jyväskylän yliopiston suomen kielen professori.
Luukka on valmistunut ylioppilaksi 1979 Armilan lukiosta Lappeenranta|Lappeenrannasta. Hän suoritti  filosofian maisterin tutkinnon 1987 Jyväskylän yliopistosta suomen kielen alalta. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1992 (Jyväskylän yliopisto) soveltavan kielitieteen alalta ja filosofian tohtori 1996 (Jyväskylän yliopisto), myös soveltavan kielitieteen alalta. 
Luukka on työskennellyt tutkimusassistenttina ja tutkija na1982–1987 Jyväskylän yliopistossa ja Suomen Akatemiassa, tutkijana ja erikoistutkijana Korkeakoulujen kielikeskus Jyväskylän yliopistossa 1987–94 ja sittenkeskuksen  johtajana   1994–1996. Hän on suomen kielen dosentti Jyväskylän yliopistossa vuodesta 1999. Jyväskylän yliopiston Soveltavan kielentutkimuksen keskuksen erikoistutkijana hän oli (JY) 1996–2000 ja sen jälkeen määräaikainen suomen kielen professori kielten laitoksella, (JY) 2000–2003, kunnas tuli nimitettyksi professoriksi soveltavan kielentutkimuksen keskukseen vuosiksi 2003–2007 ja vuodesta 2007 kielten laitoksen suomen kielen professoriksi  2007. Hän on ollut dekaani humanistinen tiedekunnassa 2013–2016 ja  humanistis-yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa vuodesta 2017.