With the Beatles

Taustaa

The Beatlesin ensimmäinen albumi Please Please Me oli julkaistu maaliskuussa 1963, ja se oli erittäin suosittu Britanniassa. Albumi oli listan kärjessä 30 viikkoa ja nosti Beatlesin Britannian suosituimmaksi yhtyeeksi. Sen jälkeen Beatles hallitsi brittiläistä musiikkikenttää. EP-levy Twist and Shout oli vuoden myydyin, minkä lisäksi singlet ”From Me to You” ja ”She Loves You” nousivat Britannian listaykkösiksi. Vuonna 1963 Beatles soitti Britanniassa yli kahdessa sadassa konsertissa ja esiintyi kymmeniä kertoja radiossa ja televisiossa. Menestyksen myötä lehdistössä alettiin puhua beatlemaniasta.

Äänitykset

Yhtyeen toinen albumi With the Beatles äänitettiin erillisissä sessioissa Abbey Roadin studiolla Lontoossa 18. heinäkuuta – 23. lokakuuta 1963. Äänittäjänä työskenteli Norman Smith. Studion äänitystekniikka oli rajallinen, sillä levy tehtiin kaksiraitanauhureilla. Edellisen albumin menestyksen ja lukuisten radio- ja televisioesiintymisten myötä Beatles oli saanut studiotyöskentelyyn lisää itsevarmuutta. Äänitysaikaa oli enemmän kuin suurimmaksi osaksi yhdessä päivässä nauhoitetulla Please Please Me -albumilla, kaikkiaan seitsemän sessiopäivää ja yhteensä 28 tuntia. Lisäksi järjestettiin joitakin miksaus- ja editointisessioita. George Harrisonin mielestä With the Beatlesista tuli esikoisalbumia parempi juuri siksi, että siihen käytettiin enemmän aikaa.
Ensimmäinen äänityssessio oli 18. heinäkuuta, jolloin työstettiin lainakappaleita ”You Really Got a Hold on Me”, ”Money (That’s What I Want)”, ”Devil in Her Heart” ja ”Till There Was You”. Heinäkuun 30. päivänä äänitettiin kappaleita ”Please Mister Postman”, ”It Won’t Be Long”, ”Money”, ”Till There Was You”, ”Roll Over Beethoven” ja ”All My Loving”. Syyskuun 11. ja 12. päivänä valmistuivat kappaleet ”All I’ve Got to Do”, ”Don’t Bother Me”, ”Hold Me Tight” ja ”Not a Second Time”. ”Little Child” saatiin valmiiksi 3. lokakuuta, ”You Really Got a Hold on Me” 18. lokakuuta ja ”I Wanna Be Your Man” 23. lokakuuta.
Vuonna 1963 monoääni oli hallitseva äänentoistomuoto. Myös stereomiksaukset tehtiin, mutta Beatles ei ollut niissä lainkaan läsnä. With the Beatlesin stereomiksauksissa pyrittiin lähinnä jaottelemaan laulu- ja soitinosuudet, ja tyypillisesti laulut käsittävät toisen kanavan ja soittimet toisen. Kappaleita miksattiin sitä mukaa, kun ne valmistuivat. Monomiksaukset tehtiin 21. elokuuta, 30. syyskuuta ja 23. lokakuuta. Stereomiksaukset tehtiin pääosin kolmessa tunnissa 29. lokakuuta. Seuraavana päivänä viimeisteltiin vielä ”Money (That’s What I Want)” -kappaleen stereoversio. Se käsittää todellisuudessa kaksi erillistä monomiksausta, jotka soivat samanaikaisesti kahdessa kanavassa. Kyseisen kappaleen mono- ja stereoversiot ovat muutenkin hieman erilaiset kitara- ja piano-osuuksien sekä soitinnuksen osalta.

Musiikki

With the Beatlesin neljästätoista kappaleesta yhtyeen jäsenten itse kirjoittamia on kaikkiaan kahdeksan. John Lennon on kirjoittanut kappaleet ”It Won’t Be Long”, ”All I’ve Got to Do” ja ”Not a Second Time”. Paul McCartney on tehnyt kokonaan kappaleen  ”All My Loving” ja suurimmaksi osaksi kappaleet ”Hold Me Tight” ja ”I Wanna Be Your Man”. ”Little Child” on Lennonin ja McCartneyn yhteistyön tulosta, kun taas ”Don’t Bother Me” -kappaleen kirjoitti George Harrison. Lainakappaleita albumilla on kuusi, ja ne kuvastavat yhtyeen innostusta Motown- ja R&B-musiikkiin. Yhtye oli tuolloin huomattavasti kiinnostuneempi amerikkalaisesta kuin brittiläisestä musiikista, ja rumpali Ringo Starrin mukaan lainakappaleen valitsi levylle se jäsen, joka siitä sattui pitämään.
Edellislevy Please Please Me on enimmäkseen suoraviivainen, kitara–basso–rummut-kokoonpanolla tehty albumi, ja siihen verrattuna With the Beatles -levyllä käytetään enemmän lyömä- ja kosketinsoittimia. Toisella albumillaan Beatles aloitti studiotekniikan kokeilut, sillä yhtye hyödynsi uutta mahdollisuutta äänittää laulu kahdelle raidalle. John Lennonin mielestä yhtye meni kyseisen efektin käytössä liian pitkälle ja käytti sitä levyllä turhan usein. 
Albumin kokonaispituus on 32 minuuttia ja 44 sekuntia.

Tietoa kappaleista

Albumin avauskappale on ”It Won’t Be Long”, jonka John Lennon kirjoitti ajatuksenaan tehdä siitä yhtyeen seuraava single. Kappaleen sanoituksen on tulkittu kuvastavan Lennonin kokemuksia vanhempiansa hylkäämäksi jäämisestä, sillä teksti asettaa vastakkain kertojan ahdistuksen ja kuvitelman, että kaikki muut elävät huoletonta elämää. Toisaalta kertoja odottaa tytön, joka on hänet jättänyt, palaavan takaisin ja tekevän hänet taas onnelliseksi. Ensimmäisessä hitaassa kappaleessa, ”All I’ve Got to Do”, on Lennonin mukaan tavoiteltu Smokey Robinsonin tyyliä. Laulun sanoituksessa on nähty yhtäläisyyksiä Robinsonin kappaleeseen ”(You Can) Depend on Me”. Paul McCartneyn ”All My Loving” käsittelee erossa olemista. Innoittajana toimi ilmeisesti tyttöystävä Jane Asher, kuten monissa muissakin McCartneyn tuon ajan rakkauslauluissa. John Lennon piti sitä yhtenä McCartneyn ensimmäisistä todella hyvistä kappaleista. George Harrisonin kitarasoolossa on pieniä country-vaikutteita.
”Don’t Bother Me” oli ensimmäinen Harrisonin kappale, jonka Beatles levytti, ja ensimmäinen hänen tekemänsä sanoitus. Ringo Starr soittaa kappaleessa arabialaista bongoa, Lennon tamburiinia ja McCartney rytmikapuloita. Rockkappale ”Little Child” kertoo yksinäisestä ja surullisesta pojasta, minkä vuoksi sen on epäilty olleen alun perin Lennonin idea. McCartney soittaa kappaleessa pianoa. McCartneyn laulaman ”Till There Was You” -kappaleen on kirjoittanut Meredith Willson. Se on peräisin Broadway-musikaalista The Music Man, jossa sen esittivät Robert Preston ja Barbara Cook.  Beatles esitti kappaletta alkuaikojensa konserteissa useiden vuosien ajan. Starr ei soita kappaleessa rumpuja, vaan bongoja. Lennon ja Harrison puolestaan soittavat akustista kitaraa, ja ainoa sähköinen instrumentti on McCartneyn bassokitara. ”Please Mister Postman” on alun perin tyttöyhtye The Marvelettesin vuonna 1961 levyttämä kappale, joka nousi myös Yhdysvaltain listaykköseksi. Beatles sai idean kappaleen levyttämiseen faneilta, joilla oli tapana kirjoittaa yhtyeelle lähettämiensä kirjeiden taakse postinkantajille osoitettuja pyyntöjä mahdollisimman nopeasta toimituksesta. Beatles oli kuitenkin esittänyt kappaletta jo uransa alussa The Cavern Clubilla.
B-puolen aloittaa George Harrisonin laulama ”Roll Over Beethoven”, joka ilmestyi alkujaan Chuck Berryn singlenä vuonna 1956 ja tuli myöhemmin rock-klassikoksi. Beatlesin ohjelmistoon ”Roll Over Beethoven” kuului 1950-luvun lopulta vuoteen 1964, ja se oli yhtyeen suosituimpia livenumeroita. Aluksi kappaletta lauloi Lennon, mutta vuodesta 1961 alkaen Harrison. Paul McCartneyn laulamasta ”Hold Me Tight” -kappaleesta Beatles oli tehnyt version jo edellisen Please Please Me -albumin äänityksissä, mutta se äänitettiin nyt kokonaan uusiksi. McCartney kertoi myöhemmin sen olevan hieman The Shirelles -vaikutteinen ”työlaulu”, josta hän ei muista paljoakaan. ”You Really Got a Hold on Me” on Smokey Robinsonin kirjoittama kappale, joka oli Smokey Robinson & The Miracles -yhtyeen top 10 -hitti vuodenvaihteessa 1962–1963. Starr laulaa yksinkertaisen neljän soinnun kappaleen ”I Wanna Be Your Man”, joka on enimmäkseen McCartneyn tekemä. Hammond-urkuja taustalla soittaa Lennon. Myös The Rolling Stones levytti laulun, ja siitä tuli yhtyeen ensimmäinen top 20 -hitti Britanniassa.
Richard Drapkinin kirjoittaman ”Devil in Her Heart” -kappaleen levytti alun perin tyttöyhtye The Donays vuonna 1962, tosin nimellä ”Devil in His Heart”. With the Beatlesilla tämän keskitempoisen kappaleen laulaa George Harrison. Kappaleesta ”Not a Second Time” John Lennon kertoi myöhemmin, että se oli hänen yrityksensä ”tehdä jotain”. Paul McCartneyn mukaan tämäkin kappale sai vaikutteita Smokey Robinson and The Miracles -yhtyeeltä. Albumin päättää Janie Bradfordin ja Berry Gordyn kirjoittama ”Money (That’s What I Want)”, jonka julkaisi alkujaan Barrett Strong vuonna 1959. John Lennon lisäsi siihen säkeen ”I want to be free”. Yhtye oli esittänyt kappaletta jo vuonna 1960.
Albumin kappaleista suurin osa päätyi Beatlesin konserttien soittolistalle: ”All My Loving”, ”Till There Was You”, ”Please Mister Postman”, ”Roll Over Beethoven”, ”Hold Me Tight”, ”You Really Got a Hold on Me”, ”I Wanna Be Your Man”, ”Devil in Her Heart” ja ”Money (That’s What I Want)”. Niistä soitetuimpia olivat ”Till There Was You”, ”Roll Over Beethoven” ja ”Money (That’s What I Want)”, jotka olivat kuuluneet yhtyeen ohjelmistoon jo varhaisilla kiertueilla. Omista sävellyksistä Beatles esitti eniten kappaletta ”I Wanna Be Your Man”, myös myöhemmillä kiertueilla aina vuoteen 1966.

Kansitaide

Levyn kannen valokuvan otti lontoolainen muotikuvaaja Robert Freeman 22. elokuuta 1963 Bournemouthissa sijaitsevassa Palace Court Hotelissa. Freeman oli John Lennonin ja tämän silloisen vaimon Cynthia Lennonin ystävä ja naapuri, ja hän oli aiemmin kuvannut muun muassa ensimmäistä Pirelli-kalenteria ja John Coltranea. Beatlesin jäsenet näyttivät Freemanille kuvia, joita Astrid Kirchherr oli ottanut heistä Hampurissa, ja toivoivat samantapaisia.
Kansikuvassa Beatlesin jäsenet on kuvattu mustissa poolokauluksissaan mustaa taustaa vasten, toinen puoli kasvoista valaistuna. Freeman ei halunnut kuvassa kaikkien päitä suoraan linjaan, joten Ringo Starr sijoitettiin oikeaan alareunaan, koska hän oli yhtyeen uusin jäsen ja pituudeltaan lyhyin. Kuva sai niin paljon kiitosta, että Freemanista tuli yhtyeen virallinen valokuvaaja vuoden 1964 Amerikan-kiertueen ajaksi. EMI maksoi Freemanille kannen kuvaamisesta 75 puntaa, mikä oli kolme kertaa enemmän kuin yhtiön normaalit palkkiot. Kansikuvasta tuli 1960-luvun jäljitellyimpiä. George Harrisonin mukaan With the Beatlesin kansikuva oli ensimmäinen, jossa yhtye pyrki tarkoituksellisesti taiteellisuuteen.

»Se tapahtui hotellissa ja meillä oli tunti aikaa ottaa kuvat. Hän (Freeman) otti neljä tuolia ja järjesti meidät hotellin käytävälle – se oli hyvin epästudiomaista. Käytävä oli melko pimeä, ja perällä oli ikkuna, ja tämän voimakkaasti oikealta paistavan luonnonvalon avulla hän sai aikaan tämän hyvin synkän kuvan. Ihmiset luulevat, että siihen olisi mennyt tekniikan takia ikuisuus, mutta siinä meni tunti. [...] Mutta Robert (Freeman) oli todella hyvä. Pidin kovasti hänen valokuvistaan. Luulen, että hän otti parhaat kuvat Beatlesista tällä tavalla.» 
(Paul McCartney)
Freemanin mukaan kuvia ei otettu käytävällä vaan hotellin ruokasalissa. 
Levy-yhtiö EMI oli vastentahtoinen käyttämään kannessa mustavalkoista kuvaa, mutta Brian Epstein ja George Martin taivuttelivat yhtiön suostumaan. Samaa Freemanin kuvaa käytettiin myös Yhdysvaltain-version Meet the Beatlesin kannessa.
Albumin takakannessa on edellisalbumin tapaan yhtyeen tiedottajan, Tony Barrow’n, kirjoittamat esittelytekstit. Niissä hän muun muassa kutsuu yhtyettä nimellä ”The fabulous foursome”, jonka lehdistö omaksui muodossa ”The Fab Four”.

Singlet

Albumilta ei julkaistu Britanniassa lainkaan singleä, mikä oli aikanaan epätyypillistä. Kuitenkin esimerkiksi ”All My Loving” soi paljon radiossa. Lisäksi ”I Want to Hold Your Hand” -kappaletta ei julkaistu ollenkaan albumilla, vaan erillisenä singlenä vain seitsemän päivää With the Beatlesin jälkeen. Myöskään Yhdysvalloissa ei ilmestynyt singlenä yhtäkään albumille kuuluvaa kappaletta, mutta silti huhtikuussa 1964 ”All My Loving” nousi sijalle 45 ja ”Roll Over Beethoven” sijalle 68. 
Joissakin maissa ilmestyi omia singlejä, kuten ”All My Loving”, joka nousi listaykköseksi Australiassa sekä monessa Euroopan maassa, kuten Suomessa. Ranskassa julkaistiin singlet Till There Was You / P.S. I Love You sekä Hold Me Tight / All My Loving, ja Alankomaissa ja Länsi-Saksassa Money / It Won’t Be Long. ”Roll Over Beethoven” ilmestyi monissa maissa eri kappaleiden B-puolena.

Myynti ja julkaisut

With the Beatlesia myytiin ennakkoon 300 000 kappaletta, joten albumi ylitti 250 000 kappaleesta myönnettävän hopealevyn rajan jo neljä päivää ennen ilmestymistääm.
Parlophone-levymerkki julkaisi With the Beatlesin sekä mono- että stereoversiona 22. marraskuuta 1963. Albumi nousi listaykköseksi 7. joulukuuta ja pudotti kärkipaikalta yhtyeen edellisen Please Please Me -albumin. Kun se pysyi ykkösenä 21 viikon ajan, Beatles oli  albumilistan kärjessä ennätykselliset 51 peräkkäistä viikkoa. Levyä myytiin ensimmäisen viikon aikana yli puoli miljoonaa ja vuoden 1963 loppuun mennessä 930 000 kappaletta. Lopulta syyskuussa 1965 With the Beatlesista tuli toinen albumi, jota myytiin Britanniassa yli miljoona kappaletta. Ensimmäinen oli South Pacific -elokuvan soundtrack. Albumi pysyi listalla 51 viikkoa. With the Beatles kruunasi Beatlesin aseman Britannian selvästi suosituimpana yhtyeenä, sillä aikaisemmin yhdenkään englantilaisen yhtyeen albumia ei ollut myyty miljoonaa kappaletta. Myös Länsi-Saksassa With the Beatles nousi listaykköseksi. Ranskassa se nousi viidenneksi. Jossain määrin albumin menestystä himmensi John F. Kennedyn salamurha, joka tehtiin samana päivänä kuin albumi ilmestyi. Albumi palasi Britannian listalle vuonna 2009, ja vuoteen 2017 mennessä sille on kertynyt yhteensä 53 listaviikkoa.
Vuonna 1964 albumi julkaistiin monona kelanauhana. Siitä otettiin uusintapainos vuonna 1968, jolloin se julkaistiin sekä monona että stereona. Ensimmäinen C-kasettiversio ilmestyi stereona ennen vuotta 1973, kuten myös 8-raita. Vuonna 1987 ilmestyi uusi C-kasettipainos, nyt pelkästään monona. Ensimmäinen CD-versio julkaistiin monona 26. helmikuuta 1987. Ensimmäinen stereo-CD ilmestyi 9. syyskuuta 2009, jolloin se oli myös osa The Beatles Stereo Box Set -boksia. Britanniassa tämä uusintapainos myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Se saavutti listasijoituksia useassa maassa. Yhdysvalloissa albumi oli ilmestynyt ensimmäisen kerran 21. heinäkuuta 1987, ja siitä myönnettiin kultalevy tammikuussa 1997. Kanadassa kultalevy myönnettiin 24. maaliskuuta 1995, Saksassa 1993 ja Australiassa 2009.

Kriitikoiden mielipide

Brittiläinen New Musical Express -lehdessä todettiin 15. marraskuuta 1963, että With the Beatles on esikoisalbumi Please Please Men täydellinen vastakohta ja kunnianosoitus yhtyeen lahjakkuudelle. Artikkelissa myös uskottiin, että mikäli Britanniassa on vielä jäljellä Beatles-vihaajia, heidän mielipiteensä muuttuu, kun he kuulevat uuden albumin.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewinen mielestä With the Beatles on parempi albumi kuin Please Please Me; se ei ainoastaan rokkaa kovemmin, vaan on myös hienostuneempi. Hän kehuu yhtyeen omien kappaleiden monipuolisuutta ja pitää esimerkiksi kappaletta ”Little Child” yhtenä yhtyeen aliarvostetuimmista alkuaikojen rock-kappaleista. Erlewinen mukaan jo tältä alkuaikojen Beatles-albumilta kuuluu yhtyeen innovatiivinen kehittyminen, joka jatkuisi tulevaisuudessa vieläkin pidemmälle. Hän antaa With the Beatlesille täydet viisi tähteä.
Pitchfork Median Tom Ewing toteaa, ettei albumi petä Beatles-faneja, vaikkei esimerkiksi sen päätöskappale ”Money (That’s What I Want)” ylläkään aivan Please Please Men ”Twist and Shoutin” tasolle eikä albumi ole yhtä yhtenäinen kuin edeltäjänsä. Ewin antaa levyn arvosanaksi 8,8 kymmenestä mahdollisesta.
Vuonna 2009 albumia arvioi uuden remasteroidun julkaisun myötä muun muassa Paste-lehti. Siinä Mark Kemp totesi, että With the Beatles on lähes yhtä vahva kuin debyyttialbumi Please Please Me. Kempin mielestä kuitenkin albumin heikkous on Paul McCartneyn mieltymys siirappiseen, Tin Pan Alley -tyyliseen poppiin. Sitä edustava ”Till There Was You” on hänen mielestään Beatlesin uran törkeimpiä levytyksiä. With the Beatlesin arvosanaksi Kemp antaa 87 pistettä 100:sta mahdollisesta.
With the Beatles on mukana Robert Dimeryn toimittamassa kirjassa 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään (2006). Siinä levyä käy läpi Record Collector -lehden entinen varapäätoimittaja Daryl Easlea, jonka mielestä With the Beatles on edelleen hauskan ja tuoreen kuuloinen. George Harrisonin ja John Lennonin taustaharmoniat The Miraclesin ”You Really Got a Hold on Me” -kappaleessa ovat todennäköisesti yhtyeen paras äänilevyllä esittämä kunnianosoitus, ja Lennonin tulkinta kappaleessa ”Money (That’s What I Want)” tarjoaa ”veret seisauttavan kokemuksen”. Lisäksi Easlea pitää ”All My Lovingia” Paul McCartneyn ensimmäisenä klassikkona.
Yhdysvaltalainen Rolling Stone -musiikkilehti sijoitti With the Beatlesin 420:nneksi vuonna 2003 julkaistulla 500 kautta aikojen parasta albumia -listallaan. Vuonna 2012 ilmestyneeltä päivitetyltä versiolta se oli pudotettu pois.