google/wiki40b huggingface dataset:
Eisenberg (Pfalz)

Maantiede

Eisenberg sijaitsee pohjoisen Pfalzin alueella Pfälzerwaldin metsäalueen pohjoisreunalla. Kaupungin halki virtaa lounaasta koilliseen Eisbach-niminen 38 kilometriä pitkä puro, joka yhtyy Reiniin Wormsin kohdalla. Rein virtaa noin 25 kilometriä Eisenbergista itään Rheinland-Pfalzin ja Hessenin rajajokena.
Eisenberg on aluehallintoyksikkö Verbandsgemeinde Eisenbergin suurin kunta. Yksikköön kuuluu lisäksi Kerzenheim ja Ramsen. Se muodostettiin osana 1960-luvulla aloitettua paikallishallinnon järkeistämistä. Kerzenheim ja Ramsen ovat noin kahden tuhannen asukkaan maalaiskuntia. Rheinland-Pfalzin hallintojärjestelmässä ne kuuluvat luokkaan "Ortsgemeinde". Eisenbergin kuntayhtymän väkiluku on noin 13 000 ja pinta-ala noin 64 neliökilometriä.

Historia

Eisenberger Beckenin kumpumailla oli asutusta jo esiroomalaisella kaudella. Eisenbergin lounaispuolelta on löydetty todisteita kelttiasutuksesta. Roomalaisella kaudella Eisenbergin alue oli Speyerin ja Rheinzabernin ohella nykyisen Pfalzin alueen merkittävimpiä asuinseutuja. Kansainvaellusten aikana 400-luvulla paikkakunnalle rakennettiin roomalainen burgus, eli pieni myöhäisantiikkinen tornimainen linnake. Varhaisin asiakirjamaininta Eisenbergista on vuodelta 763 muodossa Isanburc.
1300-luvulta aina 1700-luvulle eli Nassau-Weilburgin kaudella Eisenberg oli merkitykseltään vähäinen. 1800-luvulla paikkakunta kuului Göllheimiin. Eisenbergin merkitys alkoi kasvaa Pfalzin teollistumisen myötä. Paikkakunta julistettiin virallisesti kaupungiksi 16. maaliskuuta 1963.
Toisen maailmansodan jälkeen Eisenberg kuului Ranskan miehitysvyöhykkeeseen (Französische Besatzungszone). Siitä tuli osa Rheinland-Pfalzin osavaltiota. Landkreis Rockenhausen ja Landkreis Kirchheimbolanden yhdistettiin nykyiseksi Donnersbergkreisin piiriksi 7. kesäkuuta 1969.
Eisenbergin kotiseutumuseo on Haus Isenburg. Museossa on esillä muun muassa löytöjä, jotka on tehty roomalaiskauden vicus-asuinpaikasta. Vicus (monikko vici) oli roomalaisten käyttämä termi pikkukaupunkimaisesta asuinyhteisöstä.
Kerzenheimin metsässä Steinbornin pohjoisreunalla sijaitsee vanha tammi, Helincheneiche. Tammeen liittyy tarina onnettomasta rakkaudesta. Sadun teema on klassinen: kaunis Helinchen halutaan naittaa rikkaalle talonpojalle, mutta hänen rakkautensa kohde on metsästäjä Anselmi. Helinchen ja Anselmi halutaan pitää toisistaan erillään. Helinchen kuolee suruun ja Anselmi kaatuu taistelussa kreivejä vastaan. Ja aina täydenkuun aikaan Helinchen ja Anselmi nähdään Helinchenin tammen katveessa.

Talous ja liikenne

Metalliteollisuudella on pitkät perinteet Eisenbergissä. Kaupungin suurin työnantaja on rautavalimo Gienanth Eisenberg. Toinen suuri työllistäjä on EKW GmbH, alkuperäiseltä nimeltään Eisenberger Klebsandwerke. Hyvinvointipalveluihin erikoistunut AZURIT Rohr pitää pääkonttoriaan Eisenbergissä.
Eisenbergin rautatieasema sijaitsee Eistalbahn-rataosuudella (Grünstadt–Enkenbach). Maantieliikenteen keskeinen väylä on Bundesstraße 47 (Hettenleidelheim–Walldürn), joka muodostaa yhteyden Bundesautobahn 6 -moottoritielle. BAB 6 kulkee Eisenbergin keskustan eteläpuolitse.
Takayuki Chano

Jalkapallomaajoukkue

Takayuki Chano edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2004-2005. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 2004 ja Maanosaliittojen cupissa 2005.
Rony Smolar

Rony Wulf Smolar (s. 1944) on suomenjuutalainen toimittaja, kirjailija ja yrittäjä.
Smolar työskenteli 22 vuoden ajan, vuodesta 1980 vuoteen 2002, toimittajana Lähi-idän alueella. Hän toimi monien suomalaisviestinten, muun muassa Turun Sanomien ja Yleisradion, kirjeenvaihtajana. Hän on myös kirjoittanut yhden kirjan. Vuonna 2003 julkaistu, Tammen kustantama Setä Stiller : Valpon ja Gestapon välissä kertoo muun muassa suomenjuutalaisesta Abraham Stilleristä ja hänen toiminnastaan Suomen juutalaisyhteisön ja Suomeen tulleiden juutalaispakolaisten hyväksi 1930- ja 1940-luvuilla.
Rony Smolar toimi vuosina 2007–2010 Helsingin juutalaisen seurakunnan ja Suomen juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtajana. Häntä edelsi Gideon Bolotowsky, joka toimi seurakunnan johdossa 18 vuoden ajan, ja seurasi Yaron Nadbornik. Smolar on myös vuonna 1995 perustetun, hoiva- ja hoitoalan tuotteita ja palveluita tuottavan Oy Domino Systems Ab:n toimitusjohtaja.
MathML

MathML eli matemaattinen kuvauskieli (sanoista Mathematical Markup Language) on XML:n sovellus, jolla voidaan esittää matemaattisia symboleja ja kaavoja. Tarkoituksena on sisällyttää verkkosivuihin matemaattisia kaavoja. MathML on W3C:n suositus.

Historia

Ensimmäinen määrittelyversio 1.01 julkaistiin heinäkuussa 1999 ja versio 2.0 ilmestyi helmikuussa 2001. Lokakuussa 2003 MathML:n versio 2.0 julkaistiin lopullisena versiona.
MathML kehitettiin ennen XML:n nimiavaruuksia. Siksi MathML ei usein käytä nimiavaruuksia ja ohjelmat, jotka käsittelevät MathML:ää, kuten Mozilla-selain, eivät vaadi nimiavaruuksien määrittämistä. Ohjelmissa, jotka käyttävät nimiavaruuksia MathML:ssä, suositeltu nimiavaruus-URI on http://www.w3.org/1998/Math/MathML.

Esitys ja merkitys

XML:n tavoin MathML ei kuvaa ainoastaan esitysmuotoa, vaan se voi myös sisältää kaavojen osien merkityksen. Tämä jälkimmäinen osa tunnetaan nimellä MathML-Content (content tarkoittaa sisältöä). Koska laskua tai kaavaa säilytetään erillään esityksestä se, miten sisällyksen tarkoitus kerrotaan, jätetään käyttäjälle. Esimerkiksi nettisivut, jotka sisältävät MathML:llä toteutetun kaavan, voidaan näyttää normaaleina sivuina monilla eri selaimilla, mutta ruudunlukuohjelma voi lukea näkövammaiselle käyttäjälle saman MathML:n ääneen. (esimerkiksi käyttäen MathPlayer-lisäosaa Internet Explorerissa).

Editorit

Suoran MathML tuki (mm. MathML:n leikkauksen ja liimauksen) sisältäviä editoreja ovat julkaisseet Wolfram Research (Publicon)ja  Soft4science (SciWriter).
MathML:ää tukevia toimisto-ohjelmistoja ovat muun muassa OpenOffice ja KOffice ja matemaattisista ohjelmistoista Mathematica.

Muunto

Monia muunto-ohjelmia matemaattisen ilmaisun muuntamiseen MathML:ksi on markkinoilla, sisältäen muuntajia TeXin ja MathML:n välillä. ConTeXt kääntää MathML:n TeXiin (käyttökohteena pdf-tiedostot). Design Sciencen MathTypellä voi WYSIWYG-editorissa käsiteltyjä kaavoja muuntaa MathML:ksi. Wolfram Research tarjoaa nettisivun kirjoitettujen kaavojen kääntämiseksi 
MathML:ksi.
GNU TeXmacs on WYSIWYG-editori, joka luotu matematiikan esitystä silmällä pitäen. MathML-muuntajia on kumpaankin suuntaan. TeXmacsia voidaan käyttää kirjoittamaan matemaattisia XHTML-artikkeleita, jotka sisältävät MathML:ää. 
Amaya, W3C:n selain-editori voidaan myös mainita wysiwyg-MathML-editorina.

Selaimet

Yleisimmistä selaimista vain Gecko-moottoria käyttävät selaimet (esimerkiksi Firefox ja Camino) osaavat sellaisinaan esittää MathML:ää. Muut selaimet tarvitsevat lisäosia MathML:n sisällön näyttämiseen.

Muita standardeja

OpenMath on standardi, joka on pikemminkin suunniteltu sisältämään kaavan tarkoituksen, mutta sitä voidaan käyttää myös MathML:n lisänä. OpenMathin suunnittelijat ovat suurimmaksi osaksi osallistuneet MathML-Contentin suunnitteluun.
Fluorenyylimetyloksikarbonyylikloridi

Ominaisuudet

Fluorenyylimetyloksikarbonyylikloridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten dikloorimetaaniin, tetrahydrofuraaniin ja dioksaaniin. Se sisältää elektrofiilisen happokloridifunktionaalisuuden ja reagoi nukleofiilien kuten veden, alkoholien tai amiinien kanssa.
Helvi Herlevi

Helvi Johanna Elisabet Herlevi (14. syyskuuta 1898 Mäntsälä – 31. joulukuuta 1927) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Helvi Herlevin puoliso oli vuodesta 1920 Rafael Gyllenberg ja heidän poikansa Helge Gyllenberg.
Habib Mejri

Valmennusura

Pelaajauransa jälkeen Mejri siirtyi valmentajaksi 1990-luvun alussa ja valmensi aluksi pienempiä seuroja. Ensimmäisen kerran hän valmensi kotimaansa hivenen suurempaa seuraa vuonna 1998 Sfaxienia, tultuaan ukrainalaisen Yuri Sebastienkon tilalle. Myös Mejri korvattiin kauden aikana ja hän matkasi US Monastiriin, josta hän sai myös potkut kesken kauden. Ensimmäisen kerran Mejri saavutti menestystä kaudella 2001–2002 nostettuaan AS Marsan Tunisian pääsarjaan voitettuaan alemman sarjatason.
Mejri valmensi vielä pienempiä seuroja Tunisiassa, kunnes Tunisian maajoukkueen silloinen uusi päävalmentaja Humberto Coelho nimesi hänet Tunisian maajoukkueen apuvalmentajaksi vuonna 2008. Hän toimi vuoden 2010 MM-karsintojen aikana apuvalmentajana, mutta joutui jättämään tehtävät Tunisian jäätyä ilman kisapaikkaa.
Huhtikuussa 2010 Mejrista tuli Club Africainin päävalmentajaksi loppukaudella 2009–2010.
Marraskuussa 2010 Mejri palkattiin Kamel Cheblin tilalle AS Marsan valmentajaksi. Kuukautta myöhemmin hän erosi tehtävästään.
Aino Manner

Aino Manner (1885 – 1975) oli suomalainen näyttelijä ja kirjailija.
Manner esiintyi näyttelijänä varhaisissa suomalaisissa mykkäelokuvissa Eräs elämän murhenäytelmä (1916) ja Kesä (1915).  Teatterinäyttämöllä hän esiintyi muun muassa Minna Canthin Sylvi-näytelmän pääosassa. 
Manner oli kymmenlapsisen perheen tytär joka sairastui mielenhäiriöön 30-vuotiaana, myös hänen vanhempi sisarensa oli sairatunut psyykkisesti Ainon ollessa neljävuotias. Aino Manner vietti pitkiä aikoja elämästään mielisairaalassa ja hän julkaisi kokemuksistaan kirjan Viesti yöstä : mielisairaalakokemuksia (WSOY 1935) joka oli ensimmäisiä suomenkielisiä mielisairaalakuvauksia.
Akutan Zero

Akutan Zero, myös Koga's Zero ja Aleutian Zero oli japanilainen Mitsubishi A6M Reisen-hävittäjä, joka teki pakkolaskun Akutan Islandille, Alaskaan toisen maailmansodan aikana. Amerikkalaiset joukot saivat sen vahingoittumattomana haltuunsa heinäkuussa 1942 ja siitä tuli ensimmäinen Yhdysvaltojen toisen maailmansodan aikana haltuunsa saama Zero-hävittäjä. Kone korjattiin ja yhdysvaltalaiset lentäjät tekivät sillä koelentoja, joiden ansiosta kyettiin kehittämään keinoja Keisarillisen Japanin laivaston käyttämien Zero-hävittäjien tuhoamiseksi.
Akutan Zeroa on kuvailtu lähes mittaamattoman arvokkaaksi sotasaaliiksi ja yhdeksi tyynenmeren sodan merkittävimmäksi sotasaaliiksi. Japanilaisen historioitsijan Masatake Okumiyan mukaan Akutan Zeron menettäminen "ei ollut vähemmän merkityksellistä" kuin japanilaisten tappio Midwayn taistelussa ja, että sillä oli suuri merkitys Japanin lopullisen kukistumisen edistämisessä.  Toisaalta John Lundstrom on yksi niistä, jotka kyseenalaistavat Akutan Zeron merkityksen sille, että Zeron heikkoudet kyettiin selvittämään.
Akutan Zero tuhoutui harjoitusonnettomuudessa 1945. Osia koneesta on säilytetty useissa eri museoissa Yhdysvalloissa.
Friedrich Heinrich Jacobi

Friedrich Heinrich Jacobi (25. tammikuuta 1743 Düsseldorf – 10. maaliskuuta 1819 München) oli saksalainen filosofi, joka kehitti termin 'nihilismi' ja esitti sen olevan perussyy valistuksen ja kantilaisuuden epäonnistumiseen. Spekulatiivisen järjenkäytön sijaan hän puhui uskon (Glaube) ja ilmoituksen puolesta. Hänelle ilmoitus oli kuitenkin uskonnollisen sijasta rationaalinen käsite.
Näin Jacobi voidaan nähdä edelläkävijänä niille nykyajan filosofeille, jotka kritisoivat filosofiaa relativismista ja vaarallisena uskolle.
Saint-Léons

Saint-Léons on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 301 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Léonsin pinta-ala on 33 neliökilometriä.
Marianne Moore

Marianne Moore (1887–1972) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Hänen runoilleen ovat tyypillisiä hyppelehtivä logiikka, eksentrinen rytmi ja nokkela ironia. Hänen tunnetuimmat runonsa kertovat eläimistä. Itse hän määritteli tavoitteeksi kirjoittaa "mielikuvituspuutarhoista joissa asuu oikeita rupikonnia".
Moore opiskeli pääaineenaan biologiaa, ja sen jälkeen kaupallisia aineita, joita hän myös opetti intiaanien koulussa. ensimmäiset runot julkaistiin kirjallisuuslehdissä 1915. Vuonna 1919 hön muutti äitinsä kanssa New Yorkiin. Omien runojen lisäksi hän julkaisi kirjallisuuskritiikkiä sekä Yhdysvalloissa että Englannissa. Ensimmäinen oma kokoelma ilmestyi 1921.
Tarhakotilot

Lajit Suomessa

Tarhakotiloita on Suomessa ainakin kuusi lajia: valkohuulitarhakotilo (Cepaea hortensis), mustahuulitarhakotilo (Cepaea nemoralis), nappikotilo (Helicigona lapicida) viinimäkikotilo (Helix pomatia) ja lehtokotilo (Arianta arbustorum) sekä pelkästään kasvihuoneissa tavattu Helix aspersa. Näistä lehtokotilo on yleisin. Valkohuulitarhakotilo ja mustahuulitarhakotilo ovat nuorina hyvin samanlaisia. Lajien erottaminen toisistaan helpottuu yksilöiden aikuistuessa, jolloin niiden kuoren reunaan kehittyy huuli, joka valkohuulitarhakotiloilla on valkea ja mustahuulitarhakotiloilla musta.
Riimukivi Gs 13

Riimukivi Gs 13 on punaista hiekkakiveä oleva riimukivi, joka sijaitsee nykyään Gävlen Pyhän Kolminaisuuden kirkossa Ruotsin Gästriklandissa.  Vuosille 1030-1050 ajoittuvaa kiveä ja kirjoitusta pidetään yhtenä varhaisimpana lähteenä, jossa mainitaan paikannimi Häme. Kiven on veistänyt muistakin kivistä tunnettu veistäjä Åsmund Kåresson.
Kiven mukaan Egil-niminen mies oli kuulunut uplantilaisen Frögerin (Freijgeir) ledungiin joka teki ryöstöretkiä Itämerellä ja Suomenlahden pohjoisrannikolla. On oletettavaa, että kirjoituksen Hämeellä tarkoitetaan Suomenlahden pohjoisrannikkoa eikä sisämaan Hämettä.
Tritriakontaani

Tritriakontaani eli n-tritriakontaani (C₃₃H₆₈) on 33-hiilinen suoraketjuinen  alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Tritriakontaanin rakennekaava on CH₃(CH₂)₃₁CH₃, moolimassa 464,907 g/mol, sulamispiste 71,2 °C ja CAS-numero 630-05-7. Tritriakontaani ei käytännössä liukene veteen.
Yhdistettä esiintyy kasveissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
James Dobson

James Clayton Dobson (s. 21. huhtikuuta 1936 Shreveport, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykologi ja konservatiivisen Focus on the Family -järjestön perustaja. Häntä pidetään eräänä Yhdysvaltojen vaikutusvaltaisimmista kristillisistä johtajista.
Dobson on kirjoittanut useita kirjoja, jotka pääasiallisesti käsittelevät kasvatusta ja perhe-elämää. Kirjassaan Dare to Discipline (1970) hän rohkaisee vanhempia kurittamaan lapsiaan fyysisesti.
Kolmas laukaus

Tuotanto

Norta palasi pitkän näytelmäelokuvan pariin kymmenen vuoden tauon jälkeen. Käsikirjoituksen pohjana oleva teos on Sariolan toinen poliisiromaani. Ismo Kallio teki pääosassa komisario Susikoskena ensimmäisen roolityönsä pitkässä elokuvassa. Musiikki on peräisin englantilaisen de Wolfe -musiikkikustantamon ja äänilevy-yhtiön levyiltä, sillä se tuli halvemmaksi kuin Teoston kautta hankittuna. De Wolfen musiikkia käytettiin tuolloin paljon lyhytelokuvissa. Elokuva oli lähes kauttaaltaan Nortan omaa käsialaa, osittain salanimillä. Elokuvan katsojamäärät olivat vuoden pienimmät.
Elokuvasta on säilynyt vain alkuperäistä 148 metriä lyhyempi esityskopio.

Juoni

Komisario Olavi Susikoski on kesälomalla, kun hän sattuu paikkakunnalle, jossa käsitellään käräjillä murhatapausta. Tuttu rikosetsivä pyytää Susikosken seuraamaan oikeudenkäyntiä, ja pian Susikoski joutuu virallisestikin avustamaan tutkinnassa, kun tuomiota ei saada aikaan. Paikallisen liikemiehen murhasta epäillään maanviljelijää, joka on tavattu rikospaikalta oikeanlaisen kiväärin kanssa ja jonka selitys lavastuksesta vaikuttaa epäuskottavalta. Susikosken onnistuu kuitenkin selvittää, että murhan motiivina on vakuutuspetos: vakuutusedustaja on ottanut uhrille suuren henkivakuutuksen tämän tietämättä ja lunastanut rahat, joiden kanssa hän on aikonut paeta ulkomaille.

Arviot

Aikalaiskriitikkojen arviot elokuvasta olivat tylyjä. Paula Talaskiven (Helsingin Sanomat) mukaan se edusti "kotimaisen dekkarifilmin tämänhetkistä tasoa". Henry G. Gröndahlin (Hufvudstadsbladet) mukaan Norta ei ole tehnyt oikeutta Sariolan käsikirjoitukselle. Sen sijaan että olisi antanut kuvien puhua, hän kuvaa tapahtumia puhelinkeskustelun kautta.
Pellervo Saarinen

Pellervo Saarinen (26. huhtikuuta 1910 Taivalkoski – 7. lokakuuta 2010 Helsinki) oli Valion pääjohtaja ja Maa­talouden tutkimus­keskuksen ylijohtaja, sekä kotieläintieteen professori ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori.
Pellervo Saarisen vanhemmat olivat kansanedustaja Paavo Saarinen ja Lempi Sofia Mustajoki. Hän syntyi Taivalkoskella, missä isä toimi jonkin aikaa maanviljelysneuvojana. Perhe muutti pian Perniöön, mistä vanhemmat ostivat maatilan. Saarinen valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1929 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1934. Tohtoriksi hän väitteli 1944, väitöstyön nimi oli Lehmän veriplasman eräiden lipoidiaineosien vaikutuksesta maitorasvan muodostukseen. Saarinen työskenteli Maatalouskoelaitoksen kotieläinosastolla assistenttina ja yliassistenttina 1934–1951.
Toisen maailmansodan aikana Saarinen toimi kansanhuoltoministeriössä ja kansanhuollossa, ja hänen tehtävänään oli muun muassa jatkosodan aikana 1941–1943 vastata Karjalan siviilien huollosta, ja Lapin sodassa 1944 huolehtia Lapin kansanhuollosta.
Vuosina 1947–1950 Saarinen opiskeli ja opetti Marylandin yliopistossa Yhdysvalloissa, missä hän toimi professorina maitotaloustiedekunnan tutkimuslaboratoriossa. 1951–1957 Saarinen toimi Helsingin yliopiston kotieläintieteen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina ja 1957–1960 Maatalouden tutkimuskeskuksen ensimmäisenä ylijohtajana.
Valion pääjohtajan Jouko Juuramon kuoltua 1960 Saarinen valittiin Valion pääjohtajaksi, ja hän toimi virassa vuoteen 1975 saakka, jolloin jäi eläkkeelle. Saarisen aikana Valion meijerien määrä puolittui 318:sta 161:een ja niiden toiminta tehostui voimakkaasti. Hänen aloitteestaan Valio ryhtyi valmistamaan raejuustoa.
Saariselle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1966 ja hänet on palkittu lukuisilla kunnianosoituksilla. Hän toimi Kansainvälisen meijeriliiton johtokunnassa ja sen Suomen osaston puheenjohtajana, sekä Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvostossa 1961–1980. Golfinpeluun Saarinen aloitti eläkepäivillään, 75-vuotiaana, ja vielä 88-vuotiaana hän kiersi Helsingin Sanomissa julkaistun muistokirjoituksen mukaan kävellen täydet 18 reikää. Saarinen kuoli pitkällisen sairauden seurauksena 100-vuotiaana Helsingissä.
Pikkulatuskamonarkki

Levinneisyys

Pikkulatuskamonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Societas Sanctae Birgittae

Societas Sanctæ Birgittæ (SSB) on korkeakirkolliseen liikkeeseen kuuluva tertiaarisääntökunnan luonteinen veljistö ja sisaristo sekä papeille että maallikoille Ruotsin kirkossa.
Societas Sanctæ Birgittæ on perustettu 1920 ja sillä on nykyään noin 200 jäsentä. Sitä johtavat konfessori, joka valitaan SSB:n pappien joukosta, sekä superior, joka valitaan sisarten joukosta. SSB:n piispallisena visitaattorina toimi pitkään Bertil Gärtner.
SSB:n pyrkimyksenä on sekä yksilöiden että seurakuntien toteuttama rukouselämän ja ehtoollisenvieton lisääminen ja uudistuminen, saarna ja opetus kuuliaisena Jumalan sanalle ja kirkon tunnustukselle sekä sielunhoidon ja ripin lisääntynyt käyttö. SSB:llä on hyvät suhteet roomalaiskatoliseen Birgittalaissääntökuntaan.
Societas Sanctæ Birgittæ kokoontuu vuosittain yleiskapituliin Vadstenaan, mikä huipentuu pontifikaalimessuun Pyhän Birgitan "taivaallisena syntymäpäivänä" 23. heinäkuuta Vadstenan luostarikirkossa. Lisäksi SSB kokoontuu konventteihin kolme kertaa vuodessa eri puolille maata ja joskus ulkomaille. Sekä yleiskapitulin että konventtien jumalanpalvelukset ovat avoimia kaikille.
SSB:llä on ollut pitkään jäseniä paitsi Tanskassa, Isossa-Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa, myös Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Jo kaksi vuotta SSB:n perustamisen jälkeen, vuonna 1922, suunniteltiin yhteisön suomalaisen haaran perustamista. Asiaa ajoivat tuolloin Amos Anderson ja turkulainen lehtori Julius Finnberg. He järjestivät Naantalissa vuosittain Birgitta-vesperin vuodesta 1921 vuoteen 1930, kunnes paikallinen kirkkoherra kielsi tilaisuuksien järjestämisen pitäen niitä katolisina. Myös mm. Helsingin Olaus Petri församlingenin kirkkoherra Folke Palmgren ja kanttori Torsten Stenius olivat SSB:n jäseniä. Vuonna 2007 SSB:n kevätkonventti pidettiin Suomessa Nauvossa.
Pohjois-Helsinki

Pohjois-Helsinkiin kuuluu paljon alueita, jotka kuuluivat Helsingin maalaiskuntaan ennen vuoden 1946 suurta alueliitosta. Rintamamiesten ja evakkojen asuttamisen takia alueelle rakennettiin paljon omakotitaloja 1940- ja 1950-luvuilla. Termi pakiloituminen kuvaa myöhempien vuosikymmenten kehitystä, kun omakotitalojen ja rintamamiestalojen suurille tonteille rakennettiin rivi- ja paritaloja.
Kaupungin virallisessa aluejaossa Pohjoinen suurpiiri on yksi Helsingin seitsemästä suurpiiristä, joka jakautuu viiteen peruspiiriin, jotka ovat Maunula, Länsi-Pakila, Tuomarinkylä, Oulunkylä ja Itä-Pakila.
Korčula

Korčula on saari Adrianmeressä Kroatiassa. Saarella sijaitsee myös samanniminen kaupunki; Korčula.
Korčulan saaren asukkaiden mukaan Marco Polo oli syntynyt tällä saarella.

Moreška

Korčulan kaupunki on tunnettu Moreška-miekkatanssiesityksistä, jossa kaksi kuningasta taistelee prinsessasta.
Luigi Colani

Luigi Colani (alkujaan Lutz Colani, 2. elokuuta 1928 Berliini, Saksa – 16. syyskuuta 2019 Karlsruhe, Saksa)  oli saksalainen teollinen muotoilija.
Colani suunnitteli urallaan muun muassa autoja, huonekaluja, lasiastioita, televisioita, kameroita ja vaatteita. Mallien ensisijainen ominaispiirre on pyöristetty, orgaaninen muoto. Tällaiset mallit olivat hänen itsensä mukaan luonnonmukaisempia ja ergonomisesti parempia kuin perinteiset mallit. Hän sai urallaan lukuisia design-palkintoja.
Colanin suunnittelmia ei juurikaan ole siirretty massatuotantoon, ja monet hänen suunnitelmansa ovat lähinnä unenomaisia orgaanisia malleja. Colanin nimellä on kuitenkin valmistettu muun muassa teekannuja, vesipulloja ja aurinkolaseja. Menestyneimpiä tuotteita ovat Canon T90 -kameramalli ja Cobra-kuulokkeet.
Colani syntyi Berliinissä sveitsiläisen teatterilavastajan isän, joka  oli kotoisin Graubündenin kantonista, ja puolalaisen äidin poikana.Colanilla oli isänpuolelta kurdilaistataustaa  
Colani kuoli Karlsruhessa, Saksassa. Hän oli asunut Shanghaissa.Hänen poikansa Solon Luigi Lutz on myös työskennellyt suunnittelijana.