google/wiki40b huggingface dataset:
Karl Hällström

Karl Theofron Hällström (13. toukokuuta 1860 Varkaus – 7. syyskuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen apteekkari, kuorojohtaja ja säveltäjä.

Henkilöhistoria

Hällströmin vanhemmat olivat piirilääkäri Sanfrid Theofron Hällström ja Anna Katarina Lovisa Hällström. Hän oli naimisissa vuodesta 1893 Ester Elfvingin (1870–1950) kanssa, joka avioitui miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1920 silloisen tasavallan presidentin K. J. Ståhlbergin kanssa. Hällström tuli ylioppilaaksi 1880 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886, farmaseutiksi 1889 ja proviisoriksi 1892. Helsingin Musiikkiopistossa hän opiskeli 1883 ja teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Skandinaviaan 1890-luvulla ja 1900-luvun alussa. Hällström oli apteekkarina Forssassa 1896–1902 ja Viipurissa 1902–1910. Hän toimi useissa apteekkialan yhdistyksissä, mutta myös musiikkielämän eri järjestöissä. Apteekkarin työn ohessa hän harrasti kuorotoimintaa, pianonsoittoa sekä säveltämistä. Hän oli mukana perustamassa Ylioppilaskunnan Laulajia ja toimi kuoron johtajana 1883–84. Hälström oli myös Viipurin Lauluveikkojen johtaja 1905–1907 sekä Viipurin Musiikinystävien, Helsingin Musiikkiopiston ja Suomalaisen Oopperan johtokuntien jäsen.

Taiteellinen tuotanto

Hällström sävelsi noin 20 yksin- ja kuorolaulua ja laati kansanlaulusovituksia.
II (Hardlinen albumi)

Albumin nimi

Albumin nimi piti olla alun perin Hyperspace, mutta Johnny Gioeli päätti vaihtaa sen yksinkertaisemmaksi II.
Kyynelten valtatie

Kyynelten valtatie (engl. Highway of Tears) on Kanadan läntisimmän provinssin, Brittiläisen Kolumbian, poikki johtavasta valtatie 16:sta käytetty nimitys. Nimi johtuu siitä, että jopa 43 naisen uskotaan kadonneen sen varrella viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Monet uskovat, että katoamisten takana on sarjamurhaaja, joka saalistaa nuoria naisia. Toiset uskovat, että naiset olisivat joutuneet Kanadan karun luonnon uhreiksi.
Poliisi on Daily Mailin mukaan sanonut, että katoamisista kahdeksan näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa ja niistä voidaan epäillä ihmistä. Ketään tiettyä henkilöä ei kuitenkaan ole koskaan esitetty epäillyksi.
Viimeisin tiellä kadonnut nainen on 20-vuotias Madison Scott, joka katosi lähellä Kyynelten valtatietä juhlien jälkeen toukokuussa 2011. Poliisi löysi Madisonin teltan ja auton, mutta nainen itse oli kadonnut jälkiä jättämättä. Madisonin kohtalosta ei ole vuodenkaan jälkeen mitään tietoa.
Poliisin tilastojen mukaan tiellä on kadonnut kahdeksantoista naista, mutta paikallisten alku­peräis­kansojen johtajien mukaan tapauksia on ainakin 43. Kadonneet naiset ovat iältään 14–33-vuotiaita. Monet kadonneista naisista elivät alkuperäiskulttuureissa ja liikkuivat liftaten.
Alueen kaupungit ovat kaukana toisistaan, eikä alueella aina ole kuuluvuutta. Poliisi varoittaa alueen naisia liftaamisesta, sillä se tekee heistä helppoja uhreja. Monelle paikalliselle se on kuitenkin ainoa keino liikkua pitkiä matkoja.
Ainoa läpimurron mahdollisuus vyyhdissä saatiin vuonna 2011, kun poliisi julkaisi piirroksen vanhemmasta miehestä, joka oli yrittänyt siepata 20-vuotiaan naisen lähellä valtatie 16:ta. Miestä ei ole koskaan löydetty.
Cesare Bovo

Seurajoukkueura

Bovo edusti juniorina Romaa. Hän oli seuran edustusjoukkueen kokoonpanossa Serie A:ssa kahdesti vuonna 2001 pääsemättä kentälle ja pelasi yhden Italian cupin ottelun vuonna 2002. Kesällä 2002 Bovo siirtyi Lecceen, jossa hän pelasi kaudella 2002–2003 Serie B:ssä 11 ottelua seuran noustessa pääsarjaan ja seuraavalla kaudella 19 ottelua Serie A:ssa. Kaudeksi 2004–2005 Lecce lainasi Bovon Parmaan, jossa hän pelasi 31 Serie A -ottelua.
Kesällä 2005 Bovo palasi Romaan ja pelasi 22 ottelua Serie A:ssa seuran sijoittuessa toiseksi kaudella 2005–2006. Kauden jälkeen Roma myi Bovon 1,5 miljoonalla eurolla Palermoon, jossa hän seuraavalla syyskaudella pelasi yhden Serie A -ottelun. Kevätkaudeksi Palermo lainasi hänet Torinoon, jota hän edusti seitsemässä Serie A -ottelussa. Kesällä 2007 Bovo myytiin Palermosta Genoaan 3,3 miljoonalla eurolla. Kaudella 2007–2008 hän pelasi seurassa 27 Serie A -ottelua.
Palermo hankki Bovon kesällä 2008 takaisin 7,9 miljoonalla eurolla. Hän lukeutui joukkueen runkopelaajiin kolmen kauden ajan pelaten kausina 2008–2009, 2009–2010 ja 2010–2011 yhteensä 89 Serie A -ottelua. Palermo hävisi kaudella 2010–2011 Italian cupin loppuottelun Internazionalelle 1–3. Bovo pelasi kauden aikana neljässä cup-ottelussa, muttei ei ollut kokoonpanossa loppuottelussa. Elokuussa 2011 Bovo palasi Genoaan lainalle pelaten kauden 2011–2012 syyspuoliskon aikana viisi pääsarjaottelua. Tammikuussa 2012 Genoa hankki hänet jälleen pysyvästi 1,3 miljoonalla eurolla. Bovo pelasi kolme Serie A -ottelua kevätkauden aikana ja 13 kaudella 2012–2013.
Heinäkuussa 2013 Torino hankki Bovon 900 000 tuhannella eurolla. Serie A -otteluita hän on pelannut seurassa 20 kaudella 2013–2014, 15 kaudella 2014–2015 ja 21 kaudella 2015–2016.

Maajoukkueura

Bovo pelasi vuosina 2000–2006 Italian ikäkausimaajoukkueissa yhteensä 54 ottelua. Hän oli voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuja Saksassa 2004 ollen kokoonpanossa neljässä Italian viidestä ottelusta. Bovo teki 2–0-maalin 3–0-voittoon päättyneessä loppuottelussa Serbiaa ja Montenegroa vastaan. Bovo oli mukana alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa myös Portugalissa 2006, jossa hän pelasi kaikki Italian kolme ottelua joukkueen jäädessä alkulohkoon.
Bovo oli mukana myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004, jossa Italia saavutti pronssia. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa – puolivälierässä, välierässä ja pronssiottelussa – ja teki ottelun ainoan maalin jatkoajalla puolivälierässä Malia vastaan.
Pelatessaan Palermossa vuonna 2010 Bovo oli kahdesti kokoonpanossa EM-kilpailujen 2012 karsinnoissa pääsemättä kuitenkaan kentälle.
Teatro Carcano

Teatro Carcano on teatteri ja oopperatalo Milanossa. Rakennuksen suunnittelu alkoi 1801 ja se valmistui 1803. Saman vuoden syyskuun 3. pidettiin avajaiset joissa esitettiin muun muassa Voltairen Zaïren italiankielinen versio Zaira, johon musiikin oli säveltänyt Vincenzo Federici. Rakennuksen arkkitehti oli Luigi Canonica, joka otti työhönsä mallia Teatro alla Scalasta sekä Teatro della Cannobianasta. Neoklassisin ornamentein koristellussa rakennuksessa on istumapaikkoja 1200–1500.
Nick Simmons

Nicholas ”Nick” Simmons (s. 22. tammikuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja sarjakuvapiirtäjä. Hän on Kiss-yhtyeen basisti Gene Simmonsin ja entisen Playboy-malli Shannon Tweedin poika. Hänellä on myös sisko, Sophie Simmons.
Vaasan yliopiston kauppatieteellinen tiedekunta

Vaasan yliopiston kauppatieteellinen tiedekunta on yksi Vaasan yliopiston kolmesta tiedekunnasta. Tiedekuntaan kuuluvat Johtamisen, Laskentatoimen ja rahoituksen, Markkinoinnin sekä Taloustieteen ja talousoikeuden yksiköt. Perustutkinto-opiskelijoita tiedekunnassa on 2 374, jatko-opiskelijoita 138 ja henkilökuntaa 135 (2014).

Tutkimus

Kauppatieteellisen tiedekunnan tutkimus keskittyy rahoituksen ja tilintarkastuksen, johtamisen sekä kuluttajakäyttäymisen ydinalueisiin. Ydinalueita poikkileikkaava näkökulma on kansainvälinen liiketoiminta.

Koulutus

Kauppatieteellisen tiedekunnan koulutus keskittyy kauppatieteellisen alan asiantuntijoiden ja päätöksentekijöiden kouluttamiseen, minkä tavoitteena on antaa valmiudet työskennellä vaativissa yritys- ja elinkeinoelämän tehtävissä niin kotimaisessa kuin kansainvälisessä toimintaympäristössä.

Dekaani

Dekaani toimii tiedekuntansa johtajana ja vastaa toiminnan kehittämisestä sekä tuloksellisuudesta. Kauppatieteellisen tiedekunnan dekaani toimii myös yliopiston vararehtorina ja kuuluu yliopiston johtoryhmään. Dekaanin tehtävä on päätoiminen, ja siihen nimitetään kahdeksi vuodeksi kerrallaan. Dekaanit nimittää yliopiston rehtori.

Tiedekuntahallinto

Tiedekuntahallinto vastaa tiedekunnan päätöksenteon valmistelusta ja toimeenpanosta. Tiedekuntahallintoon kuuluvat dekaani ja varadekaani. Heidän tukenaan toimivat lähipalveluiden ja johdon palveluiden päällikkö ja assistentit

Tiedekuntaneuvosto

Tiedekuntaneuvosto on kolmijakoinen, professorikuntaa, muuta henkilökuntaa ja opiskelijoita edustava päätöksentekoelin, joka tekee päätökset tiedekuntaa koskevista merkittävistä asioista. Tiedekunnan dekaani toimii toimii teidekuntaneuvoston puheenjohtajana ja sihteerinä toimii tiedekunnan assistentti. Yksiköiden päälliköt, koulutusvastaavat ja amanuenssit toimivat tiedekunnan valmistelijoina.

Tiedekunnan johtoryhmä

Tiedekunnan johtoryhmän muodostavat tiedekuntahallinto, hallintopäällikkö sekä yksikkövastaavat. Dekaani toimii johtoryhmän puheenjohtajana ja hallintosihteeri sihteerinä. Myös Levón-instituutin johtaja osallistuu valmisteluun tarpeen mukaan. Valmistelijana toimii hallintopäällikkö.
Reijo Haaparanta

Reijo Tapani "Repa" Haaparanta (s. 25. elokuuta 1958 Kauhajoki) on suomalainen painija. Hän edusti aktiiviurallaan Kauhajoen Karhua.
Haaparanta sijoittui Moskovan olympialaisissa 1980 viidenneksi kreikkalais-roomalainen painin 48 kg:n painoluokassa. Hän voitti Italian Vincenzo Maenzan ja Ruotsin Kent Anderssonin, mutta hävisi bulgarialaiselle Pavel Hristoville ja unkarilaiselle Ferenc Seresille. EM-kilpailuissa hän sijoittui samassa painimuodossa neljänneksi 48-kiloisissa 1981 ja kahdeksanneksi 1980.
Nuorten EM-kilpailuissa Haaparanta sijoittui vapaapainin 52 kg:n sarjassa neljänneksi 1978. Hän voitti miesten Pohjoismaiden-mestaruuden vapaapainin 52 kg:n painoluokassa 1978 ja 48-kiloisissa 1979 sekä kreikkalais-roomalaisen painin 52 kg:n sarjassa 1980, 1981 ja 1986.
Haaparanta voitti kreikkalais-roomalaisen painin Suomen-mestaruuden 48 kg:n painoluokassa 1979 ja 1980 sekä 52-kiloisissa 1983, 1985, 1986 ja 1987. SM-hopeaa hän saavutti 48-kiloisissa 1975 ja 52-kiloisissa 1976, 1977, 1978, 1982, 1984 ja 1988 sekä SM-pronssia 52-kiloisissa 1981. Vapaapainissa hän saavutti SM-kultaa 48 kg:n painoluokassa 1975 ja 52-kiloisissa 1978, 1979 ja 1980 sekä SM-hopeaa 52-kiloisissa 1977 ja 1981.
Cody Goloubef

Ura

Amatöörinä Goloubef pelasi University of Wisconsin–Madisonin miesten jääkiekkojoukkueessa. Hänet valittiin edustamaan Kanadaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2009, jossa joukkue voitti kultaa.
Goloubef valittiin toisen kierroksen seitsemäntenä pelaajan vuoden 2008 varaustilaisuudessa Columbus Blue Jacketsin toimesta. Hän allekirjoitti kolmen vuoden tulokassopimuksen 29. huhtikuuta 2010. Goloubef teki uransa ensimmäisen NHL-maalin San Jose Sharksia vastaan 11. helmikuuta 2013. Blue Jackets jatkoi kesällä 2013 Goloubefin sopimusta vuodella.
Jeff Zatkoff

Ura

Los Angeles Kings varasi Zatkoffin vuoden 2006 varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella numerolla 74.
10. huhtikuuta 2008 Zatkoff teki Kingsin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Ammattilaistasolla hän debytoi Ontario Reignin paidassa pelaten joukkueessa kaudella 2008–2009 37 ottelua. Vuodet 2008–2012 hän pelasi Kingsin AHL:ssä pelaavassa farmiseura Manchester Monarchsissa.
1. heinäkuuta 2012 Zatkoff teki Pittsburgh Penguinsin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. 28. maaliskuuta 2013 hänet kutsuttiin AHL:stä Tomas Vokounin kakkosmaalivahdiksi Marc-Andre Fleuryn loukkaannuttua. Hän ei kuitenkaan vielä saanut ensimmäistä NHL-peliä tililleen. AHL:n puolella Zatkoff sekä hänen joukkuetoverinsa Brad Thiessen palkittiin Harry "Hap" Holmes Memorial Awardilla kauden 2012–2013 päätteeksi. Palkinto annetaan vähintään 25 ottelua pelanneelle maalivahdille, jonka joukkue on päästänyt vähiten maaleja.
Zatkoffin oli tarkoitus aloittaa kausi 2013–2014 AHL:ssä, mutta Tomas Vokounin loukkaannuttua hän aloittikin Marc-Andre Fleuryn kakkosmaalivahtina. 11. lokakuuta 2013 hän teki NHL-debyyttinsä torjumalla 24 laukausta 6–3 -tappiossa Florida Panthersia vastaan. Ensimmäisen voittonsa hän otti torjumalla nollapelin Columbus Blue Jacketsia vastaan 2. marraskuuta 2013.
Kesällä 2016 Zatkoff myytiin takaisin Los Angeles Kingsiin.
Huhkalanlammi

Maantiede

Lampi on 350 metriä pitkä ja 130 metriä leveä. Lammen luusua sijaitsee luoteisrannalla padon yhteydessä, josta saa alkuunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Kuulampeen. Lammen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on yksi asunto, jonne johtaa tie Nuutajärveltä.
Marion Raven

Marion Elise Ravn (s. 25. toukokuuta 1984 Lørenskog) on norjalainen laulaja. Hänen artistinimensä on Marion Raven. Hän oli teininä toinen M2M-popduon jäsenistä. Nykyään Larsen on soolouralla.
Ravenin ensimmäinen sooloalbumi Here I Am ilmestyi vuonna 2005. Hänen toinen albuminsa Set Me Free ilmestyi kesäkuussa 2007, ja se julkaistiin myös Norjan ulkopuolella. Raven on myös kirjoittanut Pixie Lottin kappaleen "Jack", joka julkaistiin Pixie Lottin debyyttialbumilla.
Chastre

Kylät

Blanmont, Cortil-Noirmont, Gentinnes, Saint-Géry ja Villeroux.
Jaron Lanier

Jaron Lanier (s. 1960) on tietokirjailija, internet-teoreetikko, muusikko ja kuvataiteilija. Hän työskentelee vapaana tutkijana Kalifornian yliopistossa. Yliopistourastaan huolimatta hänellä ei itsellään ole akateemista loppututkintoa. Time nimesi hänet vuonna 2010 sadan vaikutusvaltaisimman henkilön joukkoon.
Lanier on keksinyt käsitteen ”virtuaalitodellisuus” ja perusti ensimmäisen alan tuotteita myyvän yrityksen VPL Research. Teoksessaan Et ole koje (2010) Lanier on arvostellut internetin nykyistä kehitystä, jossa persoonan merkitys hämärtyy.
Tampereen akateeminen sinfoniaorkesteri

Tampereen akateeminen sinfoniaorkesteri (TASO) on keväällä 2003 perustettu Tampereen ensimmäinen opiskelijasinfoniaorkesteri. TASO on esiintynyt kotikaupunkinsa lisäksi mm. Helsingissä, Turussa, Tallinnassa, Jyväskylässä ja Seinäjoella. Orkesteri järjestää vuosittain vähintään kaksi sinfoniaorkesterikonserttia, joiden lisäksi toimintaan kuuluvat mm. viihde- ja joulukonsertit, tilausesiintymiset ja juhlatanssiaiset. TASO esiintyy myös kamariorkesterina, ja orkesterin jäsenten perustamat kamarimusiikkiyhtyeet konsertoivat aktiivisesti.
Vuonna 2009 Tampereen yliopiston ylioppilaskunta myönsi orkesterille Vappulakki-palkinnon tunnustuksena monivuotisesta työstä opiskelijakulttuurin hyväksi. TASO on tehnyt yhteistyötä taiteilijoiden kanssa, joista mainittakoon pianisti Antti Siirala, sellisti Samuli Peltonen, viihdetaiteilija Simo Frangén ja näyttelijä Eila Roine.

Historia

Orkesteri syntyi jatkumona vuonna 1998 perustetulle jousiorkesteri TYVI:lle (Tampereen yliopiston viulistit), ja vuoteen 2008 asti orkesteri toimi nimellä Tampereen yliopiston sinfoniaorkesteri. Ensimmäisen konserttinsa nykyinen sinfoniaorkesteri TASO piti 7.5.2003 Tampereen yliopiston juhlasalissa.

Kapellimestari

TASOn perustamisesta lähtien orkesterin taiteellisena johtajana on toiminut kapellimestari Kimmo Tullila, jonka johdolla orkesteri on esittänyt useita orkesterikirjallisuuden suurteoksia. Tullila oli perustamassa TASOa vuonna 2003.
Tyrolean Airways

Historia

Gernot Langes-Swarowski ja Christian Schwemberger-Swarowski perustivat Aircraft Innsbruckin vuonna 1978. Se alkoi lentää aikataulujen mukaan 1.4.1980, jolloin se myös otti nimen Tyrolean Airways. Austrian Airlines osti yhtiön vuonna 1998.
Tyrolean Airways lensi heinäkuusta 2012 lähtien kaikki Austrian Airlinesin lennot, ja Austrianin koko laivasto ja työntekijät siirrettiin Tyroleanin alaisuuteen. Lokakuussa 2014 kerrottiin, että toiminta siirtyy takaisin Austrian Airlinesille uuden työehtosopimuksen allekirjoittamisen myötä. Tyrolean Airways lopetti toimintansa 31. maaliskuuta 2015 uuden sopimuksen astuessa voimaan.
Sulkava-lehti

Sulkava-lehti (ISSN 0782-6583) on Sulkavalla ilmestyvä, Suursouduistaan paremmin tunnetun Sulkava-Seura ry:n julkaisema ja pääosin omistama tilauspohjainen paikallislehti. Lehden levikki on nykyään noin 2 500 kappaletta ja se ilmestyy kerran viikossa.
Lehden pitkäaikainen päätoimittaja Kalle Keränen sai vuonna 1999 Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinnon artikkelisarjastaan, joka keskittyi tapahtumiin kunnan omistamalla ja kloorifenolipäästöjen saastuttamalla entisellä saha-alueella sijaitsevan vedenottamon ympärillä Sulkavalla.
Pahvi

Pahvi on vähintään 250 g/m² painavaa paksua kartonkia. Pahvi-nimitystä käytetään puhekielessä yleensä ulkopakkauskartongeista tai ulkopakkauskartongin ja aallotuskartongin muodostamasta puolivalmisteesta, ei kartonkikerrosten väliin jäävästä aallotuspahvista. Esimerkiksi vähittäiskaupassa käytettävissä pahvilaatikoissa on pinnassa ja sisällä pintapakkauskartonkia ja niiden väliin liimattu aaltoileva kerros on ominaisuuksiltaan vaatimattomampaa aallotuskartonkia, mikä antaa pahvilaatikolle edullisesti sen pakkaustarkoituksiin tarviseman lujuuden.
Pahvia valmistetaan monikerroksisten kartonkien tapaan ajamalla 2–4 paperirataa yhteen.

Erilaiset pahvit

Pahveja eli ulkopakkauskartonkeja on periaatteessa kahta eri tyyppiä: kraftlainerista (englanniksi kraftliner; suomen puhekielellä "voimapaperi") tai testlainerista (englanniksi testliner) tehtyjä.
Laineria käytetään pahvin ulkopinnoilla, minkä vuoksi siltä vaaditaan kirjapaino-ominaisuuksia merkitöjen ja logojen painamista varten.
Jos pahvi on niin kutsuttua aaltopahvia, ajetaan pahvin keskikerrokseksi useimmiten flutingia eli aallotettua uusiomassaa aallotuspahviksi. Valkoisten pahvien pintaan on ajettu ohutta normaalia päällystettyä paperia.

Lainerityypit

Lainerityypeistä kraft on hyvin kestävää ja neitseellisestä kuidusta (ei uusiomassaa) valmistettua kovat lujuusarvot saavuttavaa paperia jota käytetään myös säkkipaperissa. Kraftlaineri on valkaisematonta mekaanista ja sellumassaa sekoittamalla tehtyä paperia. Testlaineri eroaa kraftista siinä että siinä on pääasiassa käytetty uusiomassaa, jonka sekaan on saatettu käyttää hieman neitseellistä kuitua. Testlaineri ei omaa kovinkaan hyviä lujuusarvoja, joten se ei sovi vaativiin käyttötarkoituksiin, mutta on halvempaa kuin kraftlaineri.

Pahvien käyttö

Pahveja käytetään pääasiassa suurten pakkausten pakkaamiseen. Pahvit ovat pakkaamiseen hyviä edullisuutensa ja käytön jälkeisen hävittämisen tai kierrätyksen vuoksi. Pahvin ja muiden materiaalien yhdistelmät esimerkiksi muovilaminointi tai -vuoraus, mahdollistavat tuotteen säilyvyyden ja suojan myös kosteissa tai muutoin vaikeissa olosuhteissa.
Victoria Ocampo

Victoria Ocampo (7. huhtikuuta 1890 Buenos Aires – 27. tammikuuta 1979) oli argentiinalainen kirjailija ja kustantaja, hän perusti myös argentiinalaisen kulttuurilehden SUR.
Hän oli ranskalaisen, natsismistakin syytetyn kirjailijan Pierre Drieu La Rochellen rakastajatar vuosina 1929–1931, ja sittemmin he olivat hyviä ystäviä. Juuri hänelle Drieu kirjoitti viimeisen kirjeensä ennen itsemurhaa.

Elämäkerta

Victoria Ocampo oli vanhin perheen kuudesta lapsesta. Perhe kuului varakkaaseen buenosairesilaiseen yläluokkaan. Lasten kasvatuksesta vastasivat ranskan- ja englanninkieliset kotiopettajat. Tämä mahdollisti lapsille laajan perehtymisen vieraskielisiin kulttuureihin. Jo hyvin nuorena hän avioitui omaan ympäristöönsä kuuluvan nuorukaisen kanssa, mutta tämä avioliitto epäonnistui täysin.
Perhe matkusti Eurooppaan, josta tuli hänen toinen kotinsa. Täällä hän ystävystyi useiden aikakauden intellektuellien kanssa, joukossa olivat Rabindranath Tagore (1861–1941), Jules Supervielle (1884–1960), Jorge Luis Borges (1899–1986) ja Hermann von Keyserling (1880–1946). Hän tutustui myös Pierre Drieu La Rochelleen (1893–1945) Pariisissa vuonna  1929, ja yhdessä he matkustelivat Lontoossa ja Berliinissä. Vuonna 1931 Ocampo palasi Argentiinaan ja perusti aikakauslehden SUR, jossa hän julkaisi tekstejä Borgesilta, Henri Michaux'lta (1899–1984), André Malraux'lta (1901–1976) ja Martin Heideggeriltä (1889–1976). Hän ei kuitenkaan julkaissut Drieun tekstejä vaan sanoi tälle: "Tu es Pierre et sur cette pierre je ne bâtirai pas mon église", mutta he jäivät silti ikuisiksi ystäviksi.
Drieu La Rochellen jälkeen hänellä oli rakastajana Roger Caillois (1913–1978). Kuitenkin myös Drieu matkusti Argentiinaan, jossa hänestä tuli Victorian nuoremman sisaren Angelican rakastaja. Kun Drieu teki itsemurhan Ranskan vapautuksen aikana vuonna 1945, hän kirjoitti jäähyväiskirjeensä Victorialle: "Tu ne sais pas comme est bien ma mort, par une nuit superbe, ma fenêtre grande ouverte sur Paris".
Koti ja Yhteiskunta

Koti ja Yhteiskunta oli Helsingissä vuosina 1889–1911 ilmestynyt naistenlehti.
Suomen Naisyhdistyksen piirissä perustettu Koti ja Yhteiskunta oli ruotsinkielisen Hemmet och Samhälletin ohella Suomen ensimmäinen naisten järjestölehti. Sisällöltään erilaisina ne olivat myös maan ensimmäiset naisten naisille tekemät lehdet. Koti ja Yhteiskunta siirtyi vuonna 1894 päätoimittajansa Aleksandra Gripenbergin julkaistavaksi, mutta säilyi sen jälkeenkin yhdistyksen äänitorvena. Kerran kuukaudessa ilmestynyt lehti saavutti 3 100 kappaleen levikin. Se sisälsi kirjoituksia naisten yhteiskunnallisesta asemasta sekä erilaisia kodinhoito-ohjeita. Ajan mittaan Koti ja Yhteiskunta muuttui yhteiskunnallisesta järjestölehdestä yhä enemmän naisten kuluttajalehden suuntaan. Sen liitteinä ilmestyivät vuodesta 1895 lähtien lisälehdet Kasvitarha ja Talouden alalta sekä erikseen tilattava Käsitöitä. Niistä jälkimmäinen jatkoi vuosina 1912–1925 erillisenä lehtenä nimeltä Käsitöitä ja pukuja.
Hannes Karjalainen

Johannes (Hannes) Karjalainen (käytti Saksassa peitenimeä Sven Svanström), (24. marraskuuta 1892 Kajaani - 25. helmikuuta 1947) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Erkki Karjalainen ja Kustaava Kyllönen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Elina Lovisa Vartiaisen kanssa.

Opinnot

Karjalainen kirjoitti ylioppilaaksi Kajaanin yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1913–1916. Sotilashallinnollisten kurssien 1. jakson hän suoritti vuonna 1928 ja 2. jakson vuonna 1930.

Jääkärikausi

Karjalainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 14. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, missä hän haavoittui pahoin 24. heinäkuuta 1916 ja siirrettiin sen johdosta pataljoonan täydennysjoukkoon 1. syyskuuta 1916. Haavoista parannuttuaan hänet komennettiin Jääkäripataljoona 27:n Berliinin toimistoon ja edelleen tammikuussa vuonna 1918 Suomen Tukholman lähetystöön, missä hän palveli 26. kesäkuuta 1919 saakka.

Sisällissodan jälkeinen aika

Takaisin Suomeen Karjalainen palasi 1. heinäkuuta 1919 ja astui armeijan palvelukseen ja määrättiin nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonaan, josta hänet kumminkin siirrettiin 26. heinäkuuta 1919 Kajaanin sissipataljoonaan, missä palveli aluksi nuorempana upseerina ja 15. elokuuta 1919 alkaen majoitusmestarina. Pataljoonan talouspäälliköksi hänet nimitettiin 3. tammikuuta 1920, mistä tehtävästä hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1920 alkaen uudelleen nuoremmaksi upseeriksi. Teknillisiin joukkoihin hänelle tuli siirto 1. maaliskuuta 1922 ja hänet sijoitettiin pataljoonan esikuntaan apulaisintendentiksi. Seuraavaksi häntä siirreltiin talouspäällikkönä seuraavasti ensin 28. huhtikuuta 1927 Autopataljoonaan, 15. kesäkuuta 1928 Kuormastopataljoonaan ja 12. lokakuuta 1928 Karjalan kaartin rykmenttiin. Karjalan kaartin rykmentistä hänet siirrettiin 14. syyskuuta 1934 päälliköksi Muonavarikko 2:een. Seuraavaksi hän sai nimityksen Puolustusministeriön ylireviisoriksi 21. joulukuuta 1934.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Karjalainen osallistui aluksi rauhanaikaisessa tehtävässään, kunnes hänet siirrettiin Päämajaan, missä hänet sijoitettiin Taloushuollon tarkastajan toimistoon, mistä hänet edelleen siirrettiin revisiotoimiston päälliköksi. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä, mutta jatkosodan aikana hänet siirrettiin 10. Divisioonan huoltopäälliköksi, mistä hän palasi takaisin revisiotoimiston päälliköksi vuonna 1942. Vielä samana vuonna hänet siirrettiin huoltopäällikön apulaiseksi Kannaksen Ryhmän esikuntaan, missä hän palveli vuoteen 1943 saakka, jolloin hänet palautettiin takaisin Päämajaan ja hänet nimitettiin taloushuollon tarkastajaksi. Seuraavaksi hänet siirrettiin Huoltokoulun johtajaksi, josta hänet siirrettiin vuonna 1944 Revisiotoimiston päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli aina vuoteen 1947 saakka. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.