Panssari-Sisu

Pasi XA-186

Vuonna 1994–1996 valmistettiin Norjaan 22 kappaletta XA-186-malleja. Näistä 18 kpl oli miehistövaunuja, 2 kpl johtovaunuja, yksi ambulanssi sekä yksi korjaamoajoneuvo. Näiden vaunujen tekniset vaatimukset olivat korkeat; sivupanssarointi vakiovaunussa on 16 mm (600) hardox-levyä, joka normaalisti pysäyttää jalkaväen kiväärin luodin, mutta Naton käyttämä volframiluoti läpäisee sen. Tämän vuoksi suunnittelijoiden oli suunniteltava ajoneuvo joka täyttäisi tämän osalta Naton vaatimukset. Lisäpanssaroinnin aiheuttamasta painonlisästä johtuen Pasi XA-186 ei ole uintikykyinen, tosin ajoneuvo kyllä testeissä kellui, mutta sen katosta ei jäänyt kuin noin 10 cm vedenpinnan yläpuolelle.
Johtovaunujen testit olivat vaativat, eli ajoneuvon oli lähdettävä käyntiin "omin avuin" 40 °C pakkasesta oltuaan "standby-tilassa" 24 tuntia. Käytännössä se tarkoittaa, että vaunun ase, radio, lämmitys sekä valvonta ovat olleet päällä tuon ajan. Ambulanssi-malli on muuten muiden kaltainen mutta siinä ei ole tornia. Korjaamoajoneuvo on varustettu kappaletavaranosturilla, jolla voidaan poikkeusolosuhteissa, esimerkiksi metsässä nostaa toisesta ajoneuvosta moottori pois.
Ajoneuvojen valmistus- ja toimitusaikataulu oli kireä, Sisu Defence toimitti neljä eri ajoneuvo-ryhmää kahden vuoden sisällä siitä, kun suunnittelijat olivat saaneet tarvittavat suunnitelmat tuotantovalmiiksi. Testeissä ilmeni myös erilaisia ongelmia, esimerkiksi se, että vaunun kallistuessa 10°, sähköllä toimiva tykkitorni ei jaksanut kääntyä. Ongelma korjattiin vaihtamalla englantilaisiin tykkitorneihin tehokkaammat servomoottorit.
Sisu XA-186-ajoneuvo oli muutos koko Sisu Defencen tulevaisuutta ajatellen, sillä Sisun oli pakko ryhtyä kehittämään ajoneuvoja, jotka läpäisisivät myös kansainväliset tarkastuskriteerit. Osaltaan tähän kehitystarpeeseen vaikuttivat Suomen Puolustusvoimien pienentyneet tilaukset.

Pasi XA-188

Alankomaat tilasi 1996 yhdeksänkymmentä XA-188 GVV -ajoneuvoa (Gepantserd Voertuig voor Vredesoperaties, suom. panssaroitu kuljetusajoneuvo rauhanturvaoperaatioihin), jotka poikkeavat Norjan tilaamista XA-186:n malleista vain modulaariseksi suunnitellun panssarointinsa osalta, joka tuli myöhemmin XA-200-sarjaan. XA-186:n tavoin myöskään XA-188 ei ui, mutta sen kahluusyvyys on 1,5 m. Panssaroinnin luvataan suojaavan 14,5 mm panssarinläpäisyluodeilta, josta syystä XA-188 painaa 23 000 kg. XA-188 on viimeinen Valmet 612 -moottoria käyttävä XA-malli. Ensimmäinen XA-188 toimitettiin 24. lokakuuta. Kaiken kaikkiaan 24 ajoneuvoa toimitettiin vuonna 1998, loput vuonna 1999. Vaunuista seitsemänkymmentä on Alankomaiden kuninkaallisen armeijan käytössä ja kaksikymmentä Merijalkaväen. Näistä on ambulanssiversio, XA-188 GWT sekä XA-188 COM komentomuunnos.
XA-188 GVV on aseistettu OWS-tornilla jota voidaan käyttää panssarin suojasta. Tornissa on .50-kaliiberinen raskas Browing M2 -konekivääri sekä 7,62×51-kaliiperinen FN MAG -konekivääri. Lisäksi tornissa on kuusi putkea suojasavuheitteiden ampumiseen.
XA-188:n miehistöön kuuluu vaununjohtaja, ajaja ja ampuja. Miehistön lisäksi armeijan versio kuljettaa 7 miestä ja merijalkaväen viisi. Ambulanssiin mahtuu kolme potilasta.
Alkuperäinen kauppahinta oli 82 miljoonaa dollaria. Käyttö-, hankinta- ja kehityskustannukset ajoneuvoa kohti vuonna 2007 olivat 1,9 miljoonaa euroa .
Vuonna 2010 Viro osti Alankomaista 81 käytettyä Pasi XA-188:a.

Pasi XA-202

XA-200-sarjaan perustuva panssaroitu ajoneuvo, joka on valmiusyhtymien johtamisjärjestelmien alustojen päätyyppi. XA-202 nimenä tarkoittaa noin 200-kilowattista Panssari-Sisun kolmatta kehitysversiota, joiden numerointi alkoi 0:sta. XA-202:ia on varustettu muille myös yhtymille komento- ja viestitarkoituksiin.
XA-202:n perusmalli on yhtymän viestijärjestelmään kuuluva VIPA (VIestiPAsi). XA-202 VIPA:ssa voi olla: suunnitteluvaunun laitteet (SEP; System Execution and Planning), valvontavaunun (OSC; Operation System Control) -laitteet sekä viestiasemien valvontalaitteet (FC; Facility Control), joiden kokoonpanoja on neljää mallia.
XA-202 VIPA:ssa on hydraulisesti nouseva teleskooppimasto linkkiradioasemaa varten. Tästä syystä siihen viitataan suomen puhekielessä Viesti-Pasina. XA-202:n painopiste on korkeampi kuin tavallisen jääkäreiden käytössä olevan ajoneuvon kannella olevan nostettavan teleskooppimaston vuoksi. Korkean painopisteen ajoneuvo on kallistustilanteissa herkempi kaatumaan kuin matalamman painopisteen ajoneuvo. Turvallisuuden vuoksi ajoneuvoon on lisätty keulalle pystysuuntainen tanko kaapelinleikkuriksi, mikä estää liian matalalla roikkuvan, mahdollisesti osittain pudonnutta kaapelia vahingoittamasta vaunussa ulos katselevaa tähystäjää.  Viesti-Pasissa on radiolaitteet ja kuuden hengen miehistö, yleensä ajaja, panssari-aliupseeri, viesti-aliupseeri, sekä kolme viestimiestä.
Yhtymän viestijärjestelmä -version lisäksi XA-202:sta on ainakin kaksi eri komentopaikkamallia; KOPA (KOmentopaikka PAsi) pataljoonatasolle ja EPA (Esikunta PAsi) sitä suuremmille johtoportaille sekä ainakin kaksi tuliasemamallia; KT-TUPA (KenttäTykistö - TUliasema PAsi) ja KRH-TUPA (KRanatinHeittimistö - TUliasema PAsi).

Operatiivinen toiminta

Alankomaissa XA-188-mallia käyttää Kuninkaallinen 11.Ilmarynnäkköprikaati Afganistanin Uruzganin maakunnassa. Tienvarsipommien räjähdyksissä on tuhoutunut ainakin yksi XA-188 7. kesäkuuta 2009. Kolme sotilasta haavoittui, joista yksi loukkaantui vakavasti. Lisäksi 6. huhtikuuta 2007 kersantti Robert Donkers kuoli onnettomuudessa, jossa XA-188 kaatui.
Ruotsalainen rauhanturvaaja kuoli tienvarsipommin räjähdyksessä 16. lokakuuta 2010 joka tuhosi ruotsalaisen XA-203-ajoneuvon. Kuollut sotilas toimi vaunun  johtajana. Samassa tienvarsipommin räjähdyksessä joka tapahtui noin 50 kilometrin päässä Mazar-i-Sharifin kaupungista länteen loukkaantui kaksi muuta ruotsalaista sotilasta. Tapahtuman jälkeen Helsingin sanomat uutisoi näyttävästi myös suomalaisten Pasien heikosta suojasta nykyisiä tienvarsipommeja vastaan. Enemmän panssarin lisääminen tosin tekisi Pasista kömpelömmän ja hitaamman.