Irwin Goodman

Elämä

Irwin Goodmanin ura jakautuu musiikillisesti erityyppisiin jaksoihin. Tällaisia kausia ovat tutustuminen musiikkiin kapakkalaulajana, nousu maineeseen protestilauluilla, suosion hiipuminen ja uusi menestyshuippu, uran aallonpohja ja katkaisuhoito, vaihtelevan suosion aika, uusi tuleminen ja viimeisten vuosien jättimenestys.

Alkuvaihe

Antti Yrjö Hammarberg syntyi Hämeenlinnan keskustassa sijainneessa Höyhensaaren synnytyssairaalassa 14. syyskuuta 1943. Suomi kävi jatkosotaa, joten hänen isänsä, luutnantti Yrjö Hammarberg, oli rintamalla, ja äiti Kirsti Hammarberg hoiti yksin Anttia Rinkelinkatu 7:ssä sijainneessa puutalossa. Yrjö ja Kirsti Hammarberg erosivat sodan jälkeen, jolloin Kirstistä tuli Antin yksinhuoltaja.
Antti Hammarberg tutustui vuotta vanhempaan pitkäaikaiseen ystäväänsä ja työtoveriinsa Vexi Salmeen jo kolmevuotiaana, sillä he asuivat saman kadun varrella. Myöhemmin Irwin Goodman kuvasi Salmea ”ehkä ainoaksi todelliseksi ystäväkseen”.
Antti Hammarbergin on kuvattu olleen lapsena ujo mutta musikaalinen. Hän alkoi harrastaa musiikkia, kun hänen isänsä toi rintamalta takaisin sinne viemänsä kitaran. Ensimmäisen ”keikkansa” Hammarberg teki viisivuotiaana, jolloin hän esiintyi Perttulan koulukodissa esittäen laulun ”Ystävä sä lapsien”. Esiintymistä seurasi liittyminen musiikkiopiston kuoroon, josta hän myöhemmin erosi äänenmurroksen vuoksi. Siihen mennessä Hammarberg oli voittanut koulujen välisten Henkisten kilpailujen laulusarjan kappaleella ”Paimentytön sunnuntai” ja sijoittunut kerran samassa kilpailussa Myllymäen kansakoulun edustajana ikäistensä sarjan kolmanneksi. Laulamisen lisäksi Hammarbergia olivat alkaneet kiinnostaa myös soittimet: kitaran lisäksi hän ryhtyi soittamaan pianoa.
Hammarberg muutti vuonna 1957 äitinsa kanssa Parolantiellä sijainneeseen kerrostaloon. Samoihin aikoihin syntyi myös hänen ja Vexi Salmen ensimmäinen laulu ”Kännimäen mambo”, joka oli saanut innoituksensa Parolantiellä asuneesta Humalamäki-nimisestä naapurista.
Kun rockmusiikki tuli Suomeen, lättähattuihin samaistunut Salmi keksi nimillä ”Ana” ja ”Hamppari” tunnetulle Hammarbergille taiteilijanimen Rock-Williams. Pian keksittiin kuitenkin uudet nimet: Hammarberg nimesi Salmen Emil Reteeksi ja vastaavasti Salmi Hammarbergin Irving Goodmaniksi. Goodmanin mukaan nimi Irwin Goodman oli yhdistelmä yhdysvaltalaismuusikkojen Irving Berlinin ja Benny Goodmanin nimistä. Vexi Salmi puolestaan on kertonut, että Irwin Goodman oli alun perin haukkumanimi. Benny Goodmanilla oli kaksi veljeä: bassoa soittanut Harry Goodman ja trumpetisti Irving Goodman. Salmen mukaan Irving oli heistä huonoin soittaja, joka ei saanut soittaa sooloja. Vastaavasti Hammarberg ei Salmen mielestä ollut soolotaitoinen kitaristi. Hammarbergin taiteilijanimeä muokattiin vielä vaihtamalla etunimen v-kirjain w:ksi. Myöhemmin nimeä suomalaistettiin pudottamalla Irwing-nimen g-kirjain pois. Muutaman ensimmäisen vuoden ajan nimet pidettiin omana tietona.
Vexi Salmi ilmoitti Hammarbergin marraskuussa 1960 järjestettyyn iskelmälaulukilpailuun ja ryhtyi samalla hänen managerikseen. Nimellä Rock-Williams esiintynyt Hammarberg esitti kappaleen ”Let’s Have a Party” ja sijoittui neljänneksi.
Vapaa-ajallaan Hammarberg ja Salmi tekivät kesätöitä, joivat ja matkustelivat pyöräillen ympäri Suomea. Muutamaksi vuodeksi kaverukset lähtivät töihin Saksaan. Vapaa-aikana he juhlimisen lisäksi esittivät kapakoissa musiikkia. Saksassa syntyivät ensimmäiset Irwin Goodmanin myöhemmin esittämien kappaleiden varhaiset versiot ”Kalteri-rock” ja ”Rahtimiehen lauantai”.
Kaksikon palattua Suomeen vuonna 1963 Salmi alkoi tehdä Irwin Goodmanille sanoituksia. Vuonna 1964 Antti Hammarberg esiintyi Vexi Salmen perustamalla Spede-klubilla ensimmäisen kerran nimellä Irwin Goodman. Ensimmäinen Irwin Goodmanin esittämä kappale oli ”My Bonnie”.
Syksyllä 1964 Goodman vapautui armeijasta. Tämän jälkeen hän esiintyi jonkin verran keikoilla laulajana ja kitaristina. Vexi Salmen mielestä Suomesta puuttui Bob Dylania ja Donovania vastaava honottavaääninen artisti. Juha Vainio suosittelikin Goodmania Finndiscin Erik Lindströmille. Tämän myötä Goodman pääsi studioon levyttämään Depraveds-yhtyeen kanssa. Goodman soi pian myös television Levyraati-ohjelmassa, ja Tauno Suojanen alkoi markkinoida Goodmania myös keikkapaikoille.

Protestilaulaja

Syksyn 1965 ensilevytyksen (”En kerro kuinka jouduin naimisiin”) jälkeiset alkuajat olivat protestilaulujen kautta. Irwinin yksi suurimmista musiikillisista esikuvista oli amerikkalainen laulaja-lauluntekijä, folk-muusikko Bob Dylan, joka myös oli tunnettu protestilauluistaan. Irwinin kappale "Työmiehen lauantai" meni heti radion esityskieltoon. Kieltoa ei suostuttu purkamaan, vaikka kappaleen nimi vaihdettiin muotoon "Yömiehen lauantai". Irwinin keikat myivät kuitenkin hyvin, ja esimerkiksi vuonna 1966 Goodman oli kesän kysytyin artisti. Irwinin suosiosta kertoo jotakin se, että juhannuksena 1966 hän teki seitsemän keikkaa ja liikkui välimatkat helikopterilla.
Keväällä 1966 Irwin Goodman siirtyi Finndisc-yhtiöstä levyttämään Fazerille. Tuotantopäällikkö Toivo Kärki antoi Irwinille ja Vexi Salmelle vapaat kädet, kuitenkin reunaehdoin, ettei uskontojen, Neuvostoliiton ja Urho Kekkosen kustannuksella saanut tehdä pilaa. Salmen osalta kauppa poiki pitkän ja monipuolisen sanoitusuran hänen ryhdyttyään 1970-luvun alussa kiinteään yhteistyöhön Toivo Kärjen kanssa ja Juha Vainion aisaparina.  
Vuosi 1967 ennakoi jo lippalakkipäisen protestilaulajan tyylinmuutosta. Vuonna 1968 ilmestynyttä Reteesti vaan -albumia voidaan pitää Irwinin 1960-luvun kauden eräänlaisena huipentumana ja ”Ryysyrantaa” Irwinin alku-uran menestyksistä suurimpana. Samana vuonna hän hermostui suomalaiseen verotukseen siinä määrin, että lopetti veroilmoitusten tekemisen ja loppuikäinen verovelkaantuminen alkoi. Uskotaan myös, että huonot kokemukset verottajan kanssa saivat Irwinin myöhemmin julkaisemaan kappaleen "Haistakaa paska koko valtiovalta". 
Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo kirjoittivat Iskelmän kultaisessa kirjassa vuonna 1986, että Irwinin uran ensimmäinen menestyskausi ajoittui samoihin vuosiin suomalaisen yhteiskunnan rakennemuutoksen ja ensimmäisen suuren maaltamuuttoaallon kanssa, eikä suinkaan sattumalta. Näihin aikoihin myös Veikko Vennamon johtama Suomen Maaseudun Puolue, joka kampanjoi "unohdetun kansan puolesta", nousi merkittäväksi poliittiseksi voimaksi, ja Urpo Lahtisen Lehtimiehet-yhtiön julkaisema, Suomessa uutta journalistista tyyliä edustanut Hymy-lehti koki historiansa suurimman menestyksen. SMP:n ja Hymyn rinnalla Irwiniä pidettiin ns. tavallisen kansan äänitorvena eliittiä vastaan. Perinteisiä arvoja ravistelivat myös jumalanpilkkaoikeudenkäyntiin johtanut Hannu Salaman estoton romaani Juhannustanssit ja keskioluen vapauttaminen vuonna 1969.
Irwin rakennutti velkarahalla Hattulaan Parolan Merventielle helmikuussa 1969 ison ja erittäin uudenaikaisen talon, Ryysyrannan. Ennen Ryysyrantaan muuttoa ilmestyi albumi Irwin Goodman, jonka kappaleita on muun muassa "Meni rahahommat pieleen". Talo oli liian kallis Irwinille, ja se pakkohuutokaupattiin alkusyksystä 1970. Irwin levytti talon pakkohuutokauppaan liittyen laulun "Ryysyranta meni", jonka yhteydessä kuultiin myös ote huutokauppatilaisuudesta. Pakkohuutokaupan jälkeen taiteilija asui talossa vielä pari kuukautta. Ryysyranta on nykyään yksityisomistuksessa.
Ryysyrannasta Irwin muutti Tampereelle ja lopulta vaimonsa Riitan kanssa Hämeenkyröön Lavajärven rannalle. Vexi Salmen levy-yhtiö oli vuokrannut pankin omistaman talon Irwinin työsuhdeasunnoksi. Irwinin kuoleman jälkeen Riitta Hammarbergille ja lapsille rakennettiin Lavajärvelle oma talo suurelta osin talkootyönä. Se nimettiin Horsmaksi.
Irwin oli toisinaan ongelmissa virkavallan kanssa, vuonna 1966 hänet tuomittiin rattijuopumuksesta ja hänet passitettiin suorittamaan rangaistustaan Seutulan työsiirtolaan. Vuonna 1971 Joensuun raastuvanoikeus tuomitsi Goodmanin 14-vuotiaan tytön makaamisesta kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Lisäksi tytön vanhemmat vaativat Goodmanilta 20 000 markan korvauksia kivusta ja särystä, mutta oikeudessa summa tippui 300 markkaan. Kaikki osapuolet valittivat tuomiosta, jolloin Goodmanin ehdollinen vankeustuomio koveni viiteen kuukauteen. 1970-luvun alkuvuosina Goodman lisäksi joutui useaan otteeseen vastaamaan veropetossyytteisiin Hämeenlinnan raastuvanoikeudessa. Kyseisestä prosessista hänet tuomittiin ehdolliseen vankeusrangaistukseen sekä rästiin jääneiden ennakkoverojen ja sosiaaliturvamaksujen tilittämiseen valtiolle.

Menestystä Syksyn sävelessä

Syksyllä 1970 Irwinin ura lähti huimaan nousuun, kun hän voitti Syksyn sävelen kappaleella "St. Pauli ja Reeperbahn". Samanniminen albumi oli suuri myyntimenestys. Irwin ja Vexi tekivät levyn kappaleet muutamassa päivässä, jotta levy ehti joulumarkkinoille. 
Irwin toisti Syksyn sävel -voittonsa vielä seuraavana vuonna kappaleella "Poing poing poing". Tuona vuonna ilmestyi samannimisen albumin ohella toinenkin albumi Lonkalta duettona Esa Pakarisen kanssa. Vuoden 1972 Syksyn sävel jäi Irwiniltä väliin ulkomaanmatkan takia, mutta sekä laulamatta jääneestä kilpailukappaleesta "Vielä yhdet" että albumista Las Palmas tuli menestyksiä. Samana vuonna Irwin julkaisi myös joululevyn Kohta taas on joulu. 
Vuoden 1973 Syksyn säveleen Irwin osallistui peräti kahdella laululla, joista molemmat nousivat hiteiksi ("Vain elämää" ja "Si Si Si"). Tuon vuoden kisoissa Irwinin sijoitukset olivat toinen ja kolmas. Molemmat kilpailukappaleet saivat lähes saman verran ääniä, ja voiton korjasi Jukka Kuoppamäki laulullaan "Kultaa tai kunniaa". Aiemmin samana vuonna, tammikuisella Kanarian-matkallaan, Irwin myös löysi elämänkumppaninsa Riitan o.s. Feirikki.
Alkuvuonna 1974 Irwin osallistui Suomen euro­viisu­karsintoihin ilman suurempaa menestystä kappaleella "Se on minimaalista". Kyseessä on Irwinin ainoa kappale, jota ei koskaan ole levytetty. Ainoa tallenne kyseisestä esityksestä lienee heikkolaatuinen televisioäänitys. Irwinin itsensä mukaan hän ei pystynyt kyseisessä finaalissa laulamaan normaalisti, sillä hänen äänensä oli painuksissa vasta päättyneen Hampurin matkan seurauksena.
Sen sijaan Irwinin molemmat edellisvuoden Syksyn sävel -kappaleet päätyivät keväällä 1974 ilmestyneelle Si Si Si -albumille, jolta nousi mainittujen ohella tunnetuimmaksi kappaleeksi "Punaportin blues". Albumi myi hyvin, mutta myyntiluvut eivät yltäneet kahden edellisen albumin lukemiin. Levyn äänitys kesti noin puoli vuotta, mikä johtui muun muassa Irwinin kovasta keikkatahdista ja osittain myös hänen ääniongelmistaan.
Ahkera keikkailu jatkui saman vuoden 1974 syksyyn asti, jolloin ilmestyi "Viuhahdus". Irwin ja Vexi tavoittelivat tällä kappaleella jälleen Syksyn sävel -voittoa. Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailuun sääntömuutoksen vuoksi: jokainen laulujen sanoittaja sai osallistua Syksyn säveleen enää vain yhdellä kappaleella kerrallaan, ja Vexin laulukiintiö oli jo täyttynyt Fredille sanoitetulla "Avaa sydämesi mulle" -kappaleella. "Viuhahduksestakin" tuli menestys. Irwin oli tosin lainannut laulun melodian amerikkalaisduo Dean & Jeanin 1960-luvun kappaleesta "Hey Jean, Hey Dean". "Viuhahdus" ei päätynyt seuraavalle albumille.

Keikkailua ja katkaisuhoito

Irwinin pitkällä uralla oli myös hiljaisempia ajanjaksoja. Näistä ehkä tunnetuin on keikkailun ja alkoholin uuvuttaman laulajan lähes kahden vuoden lymyily Tampereen Lielahdessa olevan kodin kellarissa loppuvuodesta 1974 loppukesään 1976 yksin viinaa juoden ja julkisuutta vältellen. 1975 olikin hänen siihenastisen uransa ainoa vuosi, jolloin hän ei levyttänyt yhtään kappaletta. Verottaja painosti Irwiniä jälleen, ja lopulta hänet häädettiin Lielahden talostaan maksamattomien vuokrien takia. 
Katkaisuhoidon kautta Irwin teki kuitenkin näyttävän paluun syksyllä 1976 levyttämällä uuden albumin yli kaksi vuotta edellisen albuminsa jälkeen. Alkon Nestori Kaasalainen antoi toimeksiannon kamarineuvos Matti Viherjuurelle, jonka tarkoitus oli vaikuttaa suomalaisten juomatottumuksiin ja ravintolakäyttäytymiseen. Viherjuuri keksi uudissanan häirikkö ja pyysi Vexiä ja Irwiniä tekemään aiheesta laulun. Rankasta alkoholinkäytöstään tunnettu Irwin oli lopettanut juomisen, ja Alko antoi salaa julkisuudelta palkkioksi sponsorirahaa tulevan levyn markkinointiin.
"Häirikkö" ja "Haistakaa paska koko valtiovalta" olivat menestyksiä, ja "Häirikkö"-kappale olikin tuon vuoden soitetuin iskelmä radiossa. 1970-luvun loppupuolen tuotannon Irwin sävelsi yhdessä tuottaja Paul Fagerlundin kanssa salanimellä Rudolf Holtz. Pahoin verovelkaantuneen Irwinin tekijänpalkkiot kertyivät Holtz-nimen viralliselle omistajalle Fagerlundille, joka maksoi sitten Irwinille tämän osuuden palkkiosta. Näin hän kykeni estämään ulosottomiestä viemästä tekijänpalkkioita. Antti Hammarbergistä tuli isä vuonna 1978, kun pariskunnalle syntyi Heidi-tyttö, jonka syntymän kunniaksi hän teki laulun "Tyttö tuli".
1970-luvun loppupuolen albumit – yhteensä seitsemän albumia neljässä vuodessa, joista yksi yhdessä laulaja Hannen kanssa – eivät Häirikköä lukuun ottamatta olleet yhtä suuria myyntimenestyksiä kuin vuosikymmenen alkupuolen levyt, mutta suosittuja kappaleita tuoltakin aikakaudelta tuli useita. Sanoituksellisesti monet tuon ajan laulut kertovat hieman vakavammista asioista kuin vuosikymmenen alkupuolen reteämmät kappaleet. Aikakauden vakavampia teemoja käsitteleviä kappaleita ovat esimerkiksi "Maskin takana", "Itken yksin", "Uusi tie", "Ainoa ystävä", "Tää elämä on lyhyt", "Tyttö tuli", "Suruton nuoruusaika". Protestiakin on vielä havaittavissa: "Manu vippaa muutama markka", "Oy Suomi", "Ruotsi suomettuu", "Suomessa olen minä syntynyt", "Herrojen heila" ja niin edelleen. Maininnan ansaitsee myös lastenlevy Inkkareita ja länkkäreitä vuodelta 1977. Irwin kiersi Suomea ahkerasti koko vuosikymmenen loppupuoliskon. Hän harkitsi jossakin vaiheessa muuttoa Tallinnaan suomalaiseen verotukseen kyllästyneenä, mutta pysyi kuitenkin Suomessa. 
Irwin ja Riitta saivat toisen lapsensa, kun Henrik-poika syntyi 1982. Samana vuonna pari meni naimisiin. Perhe-elämä oli 1980-luvun ensimmäisinä vuosina tiivimpää, kun taas levytysten osalta vuosikymmen alkoi hiljaisemmissa merkeissä.
Vuonna 1982 Irwin kuuroutui oikeasta korvastaan, mutta ei saanut anomuksistaan huolimatta taiteilijaeläkettä. Vexi Salmen ehdotuksesta hänen myöhempien laulujensa sävellyksen hoiti usein Kassu Halonen.

Uusi tuleminen

Irwinin 1980-luvun tuleminen liittyy vahvasti Irwinin Lapset -yhtyeen näkyvään esiinmarssiin. Kun Irwin itse vietti uransa hiljaisimpia vuosia, Valkeakoskella 1981 perustettu Irwinin Lapset alkoi pitää irwinismin lippua korkealla. Pian yhtyeen jäsenet löysivät tiensä itsensä Irwinin luo ja yhteistyö saattoi alkaa. Irwinin Lasten sanotaan innostaneen Irwinin ”rokkaamaan” taas. Yhtye ottikin Irwinin mukaan ratkaisevaan Helsingin konserttiin Vanhalle Ylioppilastalolle 12. kesäkuuta 1984, jonka jälkeen tiedotusvälineet alkoivat puhua Irwinin paluusta.
Loppukesän keikkakalenteri myytiin kerralla täyteen, ja vasta syksyksi Irwiniltä ilmestyi uusi laulu "Härmäläinen perusjuntti". Kappale syntyi Salmen ryhdyttyä jälleen yhteistyöhön Irwinin kanssa uran pisimmän tauon jälkeen. Melodian alkuperäisidean ja perustan sävelsi Irwinin taustamuusikko Ari Lahti (Ari G) ja sen viimeisteli ja sovitti ensimmäisenä Irwin-työnään Kassu Halonen. Irwin osallistui kappaleella Syksyn säveleen, mutta tällä kertaa hän ei päässyt loppukilpailuun. Laulusta tuli kuitenkin hitti ja sen yhteydessä julkaistu albumi myi kultalevyn verran. Halosen sovitusten myötä Goodmanin musiikki alkoi yhdistellä iskelmää ja rockia.

Viimeisten vuosien menestys

Vuodet 1986 ja 1987 olivat jälleen hiljaisempaa aikaa levytysten osalta. Vuonna 1988 ilmestyi Irwinin uran suurin menestyslevy Rentun ruusu. Levyä on myyty vuoteen 2006 mennessä noin 125 000 kappaletta. Seuraavana vuonna ilmestynyt Vuosikerta -89 myi sekin melko hyvin. 
Viimeiset levytyksensä Irwin lauloi 1990, jolloin ilmestyi peräti kaksi albumia: Hurraa! Me teemme laivoja sekä Ai ai ai kun nuori ois. Jälkimmäisen nimikappaleella Irwin osallistui saman vuoden Syksyn säveleen ja sijoittuikin toiseksi Rainer Frimanin jälkeen.
Irwin sävelsi ja sanoitti englantilaiselle Eddie Edwardsille kaksi laulua, jotka Audiovox julkaisi singlenä. Irwinin oli alun perin määrä laulaa kyseiset kappaleet Edwardsin kanssa, mutta hän kuoli vähän ennen suunniteltua nauhoitusta. Nämä kappaleet ovat ainoat Irwinin sanoittamat laulut. "Mun nimeni on Eetu / Eddien siivellä" -single nousi listoille 1991.
Irwin kuoli sydänkohtaukseen 14. tammikuuta 1991 matkalla Viipurista Haminaan. Hänellä olisi ollut esiintyminen Viipurissa suomalaisen rakennusporukan harjannostajaisissa. Esiintymistä edeltävänä yönä Irwin heräsi koviin rintakipuihin ja hengenahdistukseen, minkä vuoksi ystävät lähtivät kuljettamaan häntä Suomen puolelle sairaalaan. Suomen puolelle pyrittäessä Irwin joutui saattajineen rajalla Venäjän tullin tehotarkastukseen, eikä seurue päässyt tullista ajoissa jatkamaan matkaa kohti päämääränä ollutta Haminan sairaalaa. Sairaalassa Irwinille annettiin viipymättä hoitoa, mutta hänet jouduttiin tuloksettomaksi jääneen elvytyksen jälkeen toteamaan kuolleeksi.
Ruumiinavauksessa Irwinin kuolinsyyksi todettiin sydämen sepelvaltimoiden alkava kovettumistauti. Hänellä ei ollut alkoholia veressään. Irwin on haudattu äitinsä kanssa samaan hautaan Hämeenkyrön Turkkilaan, Mäntyrinteen hautausmaalle. Hänen kuolinilmoituksessaan oli katkelma kappaleesta "Viimeinen laulu": ”Laulaen laulaja silmänsä sulkee, sointujen siltaa uneensa kulkee”.

»Irwin on sikäli omituinen tapaus, että sen elämä on ollut kuin jojo: mitä syvemmällä se käy, sen korkeammalle se pomppaa.» 
(Vexi Salmi elokuvassa Rentun ruusu.)

Merkitys

Äänenkäytöllään ja laulujensa aiheistolla Irwin Goodman avasi tietä nuoremman polven suomalaisille rockmuusikoille. Monet yhtyeet, kuten Hassisen Kone, Kontra, Popeda, Karanteeni ja Maho Neitsyt sekä valkeakoskelainen Irwinin lapset, tulkitsivat hänen kappaleitaan, ja osaltaan hän oli esikuvana Manserockille, Sleepy Sleepersille, suomalaiselle punkille ja monille muille.

Cover-versiot

Irwin Goodmanin kappaleita ovat levyttäneet uudelleen esimerkiksi Irwinin lapset, Ari G, Raggars, Maho Neitsyt, Goodmans ja Matti Johannes Koivu. Myös punk rock -yhtye Larharyhmä on julkaissut EP:n (Bad Boys Plays Goodman), jolla on viisi Goodmanin kappaletta.Ramopunk-yhtye Klamydia on esittänyt Irwin-coverina ainakin "kappaleen "Häirikkö", Markku Laamanen teki Tribuutti Irwin Goodmanille -levyn vuonna 2005. Levyllä hän laulaa 12 Irwinin kappaletta. Albumi sisältää Vexi Salmen kirjoittaman uuden tekstin ”Lievestuoreen Liisa” -kappaleesta, joka kertoo nyky-Liisasta.

Irwinin mukaan nimetty

Vuonna 2014 Hämeenlinnassa avatulle kauppakeskukselle annettiin vuonna 2013 Irwin Goodmanin mukaan nimeksi Kauppakeskus Goodman.