Naisen sukupuolielinten silpominen

Naisen sukupuolielinten silpominen on tapa, jossa osa naisen ulkoisista sukuelimistä leikataan pois. Silpomisesta on käytetty  myös nimitystä naisen ympärileikkaus. UNICEF suosittelee puhumaan silpomisesta (female genital mutilation/cutting eli FGM tai FGC). 
Nykyisin käytäntöä esiintyy eri muodoissaan lähinnä Afrikassa, ja jonkin verran myös Lähi-idässä ja Etelä-Aasiassa. Länsimaissa naisten sukuelimien silpominen on yleisesti paheksuttua ja laissa kiellettyä. Suomessa asiasta ei ole erillistä lakia, vaan poliisi tutkii silpomista törkeänä pahoinpitelynä, josta on säädetty rikoslaissa (luku 21 , § 6).  Rikoslaki toteaa, että "jos pahoinpitelyssä 1) aiheutetaan toiselle vaikea ruumiinvamma, vakava sairaus tai hengenvaarallinen tila, 2) rikos tehdään erityisen raa’alla tai julmalla tavalla tai 3) käytetään ampuma- tai teräasetta taikka muuta niihin rinnastettavaa hengenvaarallista välinettä ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä pahoinpitelystä vankeuteen vähintään yhdeksi ja enintään kymmeneksi vuodeksi."
Maailman terveysjärjestö WHO määrittelee naisen sukupuolielinten silpomiseksi "kaikki menetelmät, joihin sisältyy naisen ulkoisten sukuelinten osittain tai kokonaan poistaminen tai joissa muutoin vahingoitetaan naisen ulkoisia sukuelimiä muista kuin lääketieteellisistä syistä".

Silpomisen eri muotoja

85 % tyttöjen sukupuolielinten silpomisista on tyyppiä I tai II; 15 % on tyyppiä III, joka kuitenkin on yleinen Sudanissa, Somaliassa ja Djiboutissa.
Tyypin Ia leikkauksessa poistetaan klitoriksen huppu. Tyypin Ib leikkauksessa poistetaan klitoris osittain tai kokonaan. Tyypin IIa leikkauksessa poistetaan pienet häpyhuulet. Tyypin IIb leikkauksessa poistetaan pienet häpyhuulet ja ainakin osa klitoriksesta. Tyypin IIc leikkauksessa poistetaan pienet ja isot häpyhuulet ja ainakin osa klitoriksesta. Tyypin III ympärileikkauksessa eli infibulaatiossa poistetaan kaikki ulkoiset sukupuolielimet. Tyypillä IV viitataan muihin haitallisiin, ei-lääketieteellisistä syistä tehtyihin naisten sukupuolielinten muokkauksiin. Tyypin IV ympärileikkaus sisältää muut, usein lähes symboliset toimenpiteet, joissa vuodatetaan verta pistämällä tai lävistämällä, mutta jotka eivät sisällä kudoksen poistamista. 
Tyttöjen sukupuolielinten silpomisia tapahtuu länsimaissakin kiellosta huolimatta. Siksi vakavimpien muotojen kitkemiseksi on esitetty, että sallittaisiin lievin muoto, pisto klitoriksen huppuun "sunna light", koska tämä ei vahingoita seksuaalisia toimintoja. Tämäkin muoto on torjuttu yleisesti, vaikka se on huomattavasti vähemmän vahingollinen kuin poikien ei-terapeuttinen ympärileikkaus, jossa poistetaan osa peniksen erogeenisesta kudoksesta. Perusteeksi on esitetty tyttöjen oikeus fyysiseen koskemattomuuteen. Esimerkiksi WHO vastustaa kaikkia tyttöjen ympärileikkauksen muotoja.
Sukuelinten silpominen aiheuttaa ainakin tyyppien I-IV kohdalla peruuttamattomia muutoksia naiselle, vaikka jossakin määrin vahinkoja voidaan myöhemmin korjata.

Yleisyys

Naisten sukuelimien silvonta on yleisintä Afrikassa, ennen kaikkea maanosan muslimienemmistöisissä valtioissa, mutta tapaa harjoitetaan myös Lähi-idässä sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, missä sen yleisyydestä on esitetty vaihtelevia arvioita. Silpominen on yleisintä Somaliassa, jossa 97 prosenttia naisista on silvottu. Yli tai lähes 90 prosenttia naisista on silvottu lisäksi niin ikään muslimienemmistöisissä Egyptissä, Eritreassa, Malissa, Djiboutissa, Sierra Leonessa ja Sudanissa. 
Uudempien tietojen valossa tapa saattaa olla paljon uskottua yleisempi. Aiemmin uskottiin sen keskittyneen lähinnä Afrikkaan, mutta Ruotsissa on havaittu, että 47 % Iranista, Irakista ja Kurdistanista tulleista tytöistä on leikattuja.
Ennen silpomista on esiintynyt myös Keski-Amerikassa, ja 1800-luvulla englantia puhuvissa maissa itsetyydytyksestä tavattujen naisten klitoris saatettiin poistaa kokonaan tai osittain: jopa munasarjoja on 1800-luvulla poistettu. Osittaista poistoa on käytetty itsetyydytyksen ehkäisyyn Yhdysvalloissa vielä 1950-luvulla. Tiedossa on tapaus, jossa viisivuotiaalta tytöltä poistettiin klitoris masturboinnin lopettamiseksi vuonna 1948.

Naisten ympärileikkaus ja islamilainen lainsäädäntö

Monet suomalaiset lähteet kertovat, että tyttöjen ympärileikkaus ei kuuluisi islaminuskoon, vaan olisi afrikkalaista heimoperinnettä.      Todellisuudessa suurin osa islamin suurimmista lakikoulukunnista pitää naisten ympärileikkausta suositeltavana. Näitä ovat malakilainen, hanbalilainen ja shiialainen koulukunta.   Hanafilainen koulukunta pitää sitä suositeltavana tai luvallisena.  Shafi'laisessa koulukunnassa klitotriksen hupun poistaminen on pakollista (mm. Somalia ja Etiopia).
Koraanissa naisten ympärileikkausta (FGC) ei mainita. Arvostetuissa hadith -kokoelmissa siitä on useita lausuntoja. Hanbalistisen fiqh-koulukunnan perustajan Ahmad ibn Hanbalin kokoelma Ahmad Ibn Hanbal (5:75) toteaa, että ympärileikkaus on miehille välttämätöntä mutta naisille kunniallista. Naisten ympärileikkausta koskevia haditheja on muissakin tärkeissä kokoelmissa, kuten Sunan Abu Dawood (41:5251), Sahih Muslim (3:684) ja Al-Muwatta (2:19:71).
Islamin lopullinen kanta naisten ympärileikkaukseen (FGC) käy ilmi uskonoppineiden antamista fatwoista. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan fatwat  ovat yksittäisen oppineen islamilaisiin lähteisiin perustuva lainopillinen mielipide, jota ei voi kumota. On kuitenkin mahdollista antaa erilaisia fatwoja, jotka ovat ristiriidassa entisten kanssa. Myös sama uskonoppinut voi antaa asiasta ristiriitaisia lausuntoja, jotka kaikki ovat yhtä päteviä. Uudempi fatwa ei siten kumoa vanhempaa.
Islamilaisissa maissa on annettu monia fatwoja FGC:stä. Egyptin fatwa-komitean kokoelmien kolme varhaisinta  fatwaa pitävät asiaa suositeltavana tai pakollisena.  Ensimmäinen (28.5.1949) toteaa, että naisten ympärileikkauksesta luopuminen ei ole synti. Ratkaisu tarkoittaa, että naisten ympärileikkaus ei ole pakollista. Toinen fatwa (23.6.1951) ei hyväksy siitä luopumista, ja kolmas (29.1.1981) pitää sitä pakollisena. Pakollisuutta korostavan fatwan antoi sunnilaisen islamin arvostetuimman uskonnollisen korkeakoulun eli Al-Azharin yliopiston suurimaami ja Egyptin suurmufti Muhammad Sayyid Tantawy. Suurimaamia pidetään kaikkein korkea-arvoisimpana uskonnon tulkkina sunni-islamin piirissä. Tilanne muuttui dramaattisesti vuonna 2007, kun huomiota sai tapaus, jossa 11-vuotias tyttö oli kuollut silpomisen seurauksena.  Egyptin suurmufti Ali Gomaa julisti tällöin naisten silpomisen kielletyksi. Vuonna 2005 Kairon Al Azhar-yliopiston professori Ahmed Talib, šaria-tiedekunnan dekaani, totesi, että "Kaikki naisten ympärileikkauksen muodot ovat pahoinpitelyä ja rikoksia eivätkä kuulu islamiin." Lausunto esitettiin afrikkalaisessa konferenssissa. Talib totesi myös, että Saudi-Arabiassa, joka on vahvasti islamilainen maa, ei ole yhtään  ympärileikattua naista. Tämä ei kuitenkaan pitänyt paikkaansa, ja todellisuudessa FGC:n tyypin III radikaalit leikkaukset ovat siellä kaikkein yleisimpiä. 
Malesiassa Islaminuskon kansallinen neuvosto  (JAKIM) antoi vuonna 2009 fatwan, jonka mukaan FGC oli pakollista (wajib). Maassa harjoitettu muoto kuuluu ilmeisesti lähinnä symbolisen ympärileikkauksen eli tyypin IV piiriin. 
Iranissa ajatolla Khamenei julisti FGC:n luvalliseksi vuonna 2011 ja katsoi miehen oikeudeksi vaatia, että vaimo on ympärileikattu. Ajatolla Ali al-Sistani antoi vuonna 2014 fatwan, jonka mukaan FGC ei kuulu islamiin. Vuonna 2013 Indonesian uskonoppineiden neuvosto antoi fatwan jonka mukaan FGC on suositeltavaa.

Korjausleikkaukset

Silpomisen tuloksia voidaan jossakin määrin korjata plastiikkakirurgisin toimenpitein, joiden laajuus päätetään aina tapauskohtaisesti. Joskus toimenpiteeksi riittää pelkkä avaaminen, joka voidaan tehdä paikallispuudutuksessa; radikaaleissa tapauksissa saatetaan tarvita ihonsiirtoa, jolla ulkoisia sukuelimiä rekonstruoidaan. Ruotsissa korjausleikkauksia suorittaa Karoliininen instituutti ja Suomessa Töölön sairaalan plastiikkakirurgian klinikka. Julkisen sairaanhoidon piirissä korjataan ainoastaan toiminnallisia vaurioita; yksityislääkäreiden tekemistä esteettisistä operaatiosta ei ole täsmällistä tietoa.

Tilanne länsimaissa

Naisten sukupuolielimien silpominen on länsimaissa yleisesti paheksuttua ja laissa kiellettyä. Suomessa silpominen tulkitaan törkeäksi pahoinpitelyksi. Myös Euroopassa on kymmeniätuhansia afrikkalaisperäisiä naisia, jotka on silvottu. Euroopassa silvonta on kiellettyä, mutta sitä tehdään silti jonkin verran. Esimerkiksi Saksassa arvioidaan noin 6 000 maahanmuuttajatytön olevan vaarassa joutua silvonnan uhriksi. Voima-lehden haastatteleman somalialaissyntyisen tytön ja Tyttöjen Talo -projektivetäjän mukaan myös Suomesta viedään tyttölapsia ulkomaille silvottavaksi.
Hymy-lehti teki numerossa 3/1976 ensimmäisenä Suomessa jutun Tansaniassa tapahtuvasta tyttöjen ympärileikkaukseksi kutsutusta toimenpiteestä. Jutun avustajina olivat helluntailähetyssaarnaaja Åke Söderlund ja myöhemmin europarlamentaarikkona ja tietovisamiehenä tunnettu Jyrki Otila. Eräät uskonnolliset lähetystyön piirissä toimivat tahot tekivät jutusta kantelun Julkisen sanan neuvostoon, ja toimittajat kutsuttiin henkilökohtaisesti kuultaviksi. Päätös oli langettava.