google/wiki40b huggingface dataset:
Avaruusromua

Avaruusromua on kokeellisen ja elektronisen musiikin erikoisohjelma, jota on lähetetty Yleisradion eri radiokanavilla vuodesta 1990 lähtien.
Vuosina 1990-2002 Avaruusromua lähetettiin Radiomafiassa, vuosina 2003-2004 YleQ:ssa, ja vuodesta 2005 lähtien ohjelmaa on lähetetty Yle Radio 1:ssä. 25-vuotisjuhlalähetys 7. kesäkuuta 2015 lähetettiin myös televisiosta, Yle Teema -kanavalla. Avaruusromun ensimmäinen lähetys oli sunnuntaina 3. kesäkuuta 1990. Ohjelman toimittajana on Jukka Mikkola.
Periaatteessa Avaruusromua on juonnettu musiikkiohjelma, mutta vuosien mittaan ohjelmassa on kuultu myös haastatteluja, esimerkiksi Bob Moog, Morton Subotnick, Brian Eno, Edgar Froese (Tangerine Dream), Ralf Hütter (Kraftwerk), Alex Paterson (The Orb), Esa Kotilainen, Nemesis, Pan Sonic, Pekka Airaksinen ja Erkki Kurenniemi. Avaruusromussa on myös säännöllisesti soitettu kuuntelijoiden lähettämiä demoja.
Avaruusromussa soitettua musiikkia voi kutsua ambientiksi, mutta myös elektroniseksi musiikiksi tai nykymusiikiksi, joskus myös kokeelliseksi musiikiksi, undergroundiksi tai avantgardeksi.
Avaruusromua lähetetään sunnuntaisin klo 22.05–23.05 Yle Radio 1:ssä.
Alueneuvosto (Ranska)

Taustaa

Ranskan aluehallinnon jako on peräisin vuodelta 1956, mutta vuoden 1969 kansanäänestyksen, jossa suunniteltiin vahvoja poliittisia alueita, epäonnistumisen jälkeen hallitus ryhtyi esitettyä maltillisempaan alueellistamiseen. Tämän päätöksen jälkeen alueneuvostot perustettiin 5. heinäkuuta 1972 hyväksytyllä lailla. Nämä neuvostot koostuivat kaikista alueen kansanedustajista ja departementtien yleisneuvostojen nimittämistä jäsenistä sekä alueen kuntien edustajista. He päättivät vuosittain melko pienestä toimintabudjetista, joka koostui muutamista verotuloista kuten ajokorttiverosta, lainoista ja ajoneuvoveron lisäosasta. Tämä budjetti oli tarkoitettu rahoittamaan alueen keskeisiä menokohteita. Kuitenkin alueprefektin, joka edustaa valtion toimeenpanovaltaa alueella, tehtävänä oli panna täytäntöön neuvoston päätökset. Alueneuvostojen ohella on työskennellyt myös "Talous- ja sosiaalikomitea", jonka vuoden 1992 jälkeen neuvosto on nimennyt. Tämä komitea puolestaan koostuu alueen erilaisten sosiaalisten ja taloudellisten yhteisöjen edustajista. Komitean rooli on neuvoa-antava ja se toimii näkemysten kehittelijänä sekä teettää tutkimuksia ja selvityksiä.
Vuosina 1982-1983 valtion keskushallinto luovutti eräitä tehtäviä kuten lyseoiden hallinnoin ja ammatillisen koulutuksen aluehallinnon tehtäväksi. Tämä tapahtui hallinnon desentralisaationpyrkimysten mukaisesti. Vuonna 1986 alueesta, joka oli aiemmin ollut vain eräs julkinen alueellinen yhteisö, muuttui täysin paikalliseksi yhteisöksi ja tämä uusi alueellinen yhteisö kirjattiin myös perustuslakiin.
Herman Joutsen

Herman Joutsen (1924 Salmi – 2011 Kuopio) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan erityisesti hevosaiheisista veistoksistaan sekä luovutettuun Karjalaan liittyvistä muistomerkeistä. Joutsen aloitti uransa taidemaalarina, jolloin hän maalasi paljon saattoristejä ja ristiinnaulitun kuvia ortodoksisiin jälleenrakennuskirkkoihin.  Tultuaan allergiseksi maalauksessa tarvittaville liuottimille, hän siirtyi kuvanveistäjäksi.
Itsekin raviurheilua harrastaneena hän on tehnyt veistoksia useista tunnetuista ravihevosista, kuten Eri-Aaroni ja Reipas. Luonnollisen kokoisten hevospatsaiden lisäksi Joutsen on tehnyt useita pienoispatsaita. Hänen tekemänsä pienoisveistos on ravikilpailuissa kunniapalkintona muun muassa Suomen Derbyssä sekä Ruotsin Kriteriumissa. 
Herman Joutsenen teoksista tunnetuimpia ovat Seinäjoella oleva Suomenhevonen – sotahevonen, Adolf Ehrnroothin muistoreliefi Turussa  sekä Veikko Vennamon muistomerkki Lapinlahdella.
Indirubiini

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa indirubiini on punaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Indirubiinin absorptio on voimakkainta aallonpituuksilla 552 nm ja 603 nm.
Ylinen Niemisjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11 hehtaaria. Se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi on erämaajärvi, jonka rannat ovat kokonaan metsämaata. Osa rannoista ovat soistuneita. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannalla sijaitsee pari laavua. Viereisen Alisen Niemisjärven rannalla sijaitsee kämppä. Viereiseltä tieltä on kulku pohjoispään lähellä sijaitsevaan Vähäiseen Koukkujärveen.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme kuivatusojaa viereisiltä soilta. Näiden kautta tulevat myös Ison Koukkujärven. Järven vedet jatkavat etelään Keskisen ja Alisen Niemisjärven läpi Niemisojaan, joka yhtyy kauempana Evojokeen.
Salman Khan

Yksityiselämä

Salman Khan syntyi Indoressa Madhya Pradeshin osavaltiossa 27. joulukuuta 1965. Hän on käsikirjoittaja Salim Khanin ja tämän ensimmäisen vaimon Sushila Charakin vanhin poika. Khanilla on kaksi veljeä, Arbaaz Khan ja Sohail Khan, jotka työskentelevät elokuva-alalla. Hänellä on myös kaksi sisarta, Alvira ja Arpita. Näyttelijä Helen on hänen äitipuolensa. Khanin isänisä tuli Intiaan Afganistanista. Khan on sanonut olevansa sekä hindu että muslimi.
Khan seurusteli näyttelijä Aishwarya Rain kanssa vuosina 1999–2002. Eron jälkeen Rai syytti Khania häirinnästä. Heidän myrskyisä suhteensa sai paljon mediahuomiota Intiassa.
Khan kertoi elokuussa 2011 kärsineensä jo seitsemän vuoden ajan kolmoishermosärystä. Hänet leikattiin Yhdysvalloissa.
Toukokuussa 2015 Khan sai viiden vuoden vankeustuomion ajettuaan autolla viiden jalkakäytävällä nukkuneen miehen päälle Mumbaissa vuonna 2002. Yksi miehistä kuoli. Oikeuden mukaan Khan oli tapahtumahetkellä alkoholin vaikutuksen alaisena. Joulukuussa 2015 korkein oikeus kuitenkin vapautti hänet syytteistä riittämättömien todisteiden vuoksi.

Julkisuuskuva

Salman Khan äänestettiin vuonna 2004 maailman seitsemänneksi parhaimman näköiseksi mieheksi Yhdysvaltojen People-lehdessä. Häntä esittävä vahanukke julkistettiin Madame Tussaudsin vahakabinetissa Lontoossa 15. tammikuuta 2008.
Varhaiskristillinen taide

Lähtökohdat

Varhaiskristillisen taiteen teokset syntyivät Länsi- ja Itä-Rooman keisarikuntien alueella. Roomalaisen taiteen kehitys jatkui vielä 300-luvun jaa. jälkeen kahtia haarautuneena, pakanallisena ja kristillisenä taiteena. Se ei päättynyt Pompeijin ja Herculaneumin freskoihin. Varhaiskristillisen kauden taideteokset edeltävät bysanttilaista aikaa ja sijoittuvat puolivälille roomalaista maalaustaidetta. Ne eivät varsinaisesti kuulu kumpaankaan, vaan ovat siirtymäkauden ilmiöitä. Toisaalta varhaiskristillinen taide voidaan katsoa roomalaisen taiteen viimeiseksi vaiheeksi, mutta ei pakanuuden tunnuksien alaiseksi. Varhaiskristillinen taide, hautamuistomerkit ja katakombien ja kirkkojen koristelut muodostavat vaatimattoman alun kristillisen taiteen valtaosaltaan sangen pitkään bysanttilaisena jatkuneelle kehitykselle.

Kokoontumispaikkojen taide

Kristityt kokoontuivat aluksi yksityistaloissa, joiden omistajat alkoivat ilmeisesti vähitellen luovuttaa huonetiloja kokoontumispaikoiksi. Niitä ruvettiin koristelemaan asianmukaisella tavalla. Kristittyjen määrä kasvoi nopeasti ja mukaan tuli myös vaurasta väkeä, jotka luovuttivat kokouskäyttöön palatsejaan. Näin siirryttiin kotikirkosta basilikaan 300-luvulta lähtien. Roomaan rakennettiin 300-lulla mm. Santa Pudenziana ja Santa Maria Maggiore ja 400-luvulla Santa Sabina, joissa on entisöityjä mosaiikkeja noilta ajoilta. Palestiinassa ja Pohjois-Afrikan joissakin kirkoissa on mosaiikkeja 400-luvulta. Syyriassa niitä arvellaan olleen Antiokian kirkoissa.
Paitsi pohjapiirrokseltaan ristinmuotoisia kirkkoja, muitakin pyhiä rakennuksia valmistettiin 300-luvulta alkaen. Tällainen on esimerkiksi mattyyrien muistoksi rakennettu Milanon martyrium ja kastekirkko. Jotkin mausoleumit rakennettiin samoin kuin roomalaisten sankareille pyhitetyt rakennukset. Kuuluisimpia on loistavilla mosaiikeilla koriseltu Konstantinuksen tyttärelle pyhitetty Rooman Constantian Mausoleum, jossa sivulaivan mosaiikit ovat parhaiten säilyneet. Tunisiassa Tabarkassa on varhaiskristillisen kauden hautakiviä.
Modultek

Modultek Oy on nyt osa Roima Intelligence -yritystä. Kesäkuussa 2016 tapahtuneessa yrityskaupassa Modultekin tuotteet ja henkilöstö siirtyivät Roimaan. Samalla Roiman tuotevalikoima (ERP, MES/MOM, WMS, Konenäköratkaisut, esiselvitykset) laajeni kattamaan myös tuotteen elinkaaren hallinnan (PLM). Roimalla on nyt Suomessa laajin tarjooma ratkaisuja valmistavan yrityksen toimitusketjun optimointiin.
Modultek oli suomalainen, vuonna 1989 perustettu yritys, joka myi ja kehitti ohjelmistoja ja palveluita tuotetiedon hallintaan ja informaation laadun hallintaan. Koska nimike on tuotetietojen ydin, Modultekin painopiste ja erityisosaamista on nimikkeiden hallinta yrityksen eri prosesseissa. Modultekin tunnetuimmat ohjelmistoratkaisut ovat Aton ja SolidPDM, jotka ovat CAD/CAM-yhdistyksen vuosittain teettämien kyselyiden mukaan (viimeisin kysely 2013) Suomen suosituin PDM-järjestelmä, sekä CodeMaster.
Modultekin päätoimipiste sijaitsi Porissa ja tytäryhtiö Modultek B.V. Hollannin Eindhovenissa.
Laura Leighton

Laura Leighton, alkujaan Miller, (s. 24. heinäkuuta 1968 Iowa City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi 1990-luvulla Sydney Andrewsin roolissa Melrose Place -sarjassa. Vuodesta 2010 lähtien hän on näytellyt Valehtelevat viettelijät -sarjassa Hanna Marinin äitiä, Ashley Marinia.
Leighton oli vuonna 1995 ehdolla Golden Globen saajaksi roolistaan Melrose Placessa.
Leighton meni vuonna 1998 naimisiin näyttelijäkollegansa Doug Savantin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta, joiden lisäksi perheeseen kuuluu kaksi lasta Savantin aiemmasta avioliitosta.
The David Letterman Show

Tausta

The David Letterman Show oli juontajansa, koomikko David Lettermanin ensimmäinen oma televisio-ohjelma. Noin kahden vuoden kuluttua, vuonna 1982 Lettermanista tuli menestysohjelma Late Night with David Lettermanin juontaja. The David Letterman Show oli kriitikoiden kehuma, mutta ohjelman ärtyisä ja piikittelevä huumori ei mennyt läpi aamulla televisiota katsoviin, jotka olivat tottuneet perinteisiin keskusteluohjelmiin, saippuasarjoihin ja peliohjelmiin.
Alun perin ohjelman tuottajaksi hankittiin peliohjelmien kehittäjä Bob Stewart, mutta hän lähti ohjelman tuotantotiimistä neljä päivää ennen sen ensiesitystä.
Duje Čop

Seurajoukkueura

Kesäkuussa 2012 Čop siirtyi Kroatian hallitsevan mestarijoukkueen Dinamo Zagrebin riveihin. Hän aloitti kautensa joukkueessa maalilla Mestarien liigan karsintaottelussa Sheriff Tiraspolia vastaan. 18. helmikuuta 2013 hän teki ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa ottelussa HNK Rijekaa vastaan. Čop päätti ensimmäisen kautensa kansallisen sarjan maalikuninkuuteen 22 osumallaan.
Tammikuussa 2015 Čop siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella italialaisseura Cagliariin. 16. heinäkuuta 2015 hän suuntasi Málagaan kauden kestävällä lainasopimuksella.
Petit Le Mans 2007

Petit Le Mans 2007 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Amerikankääpiökettuterrieri

Ulkonäkö

Amerikankääpiöterrieri on pieni terrierirotu. Sen säkäkorkeus on 25-30 cm ja paino 1,5-5 kg. Turkin perusväri on valkoinen, jossa on ruskeita, mustia tai molemmanvärisiä merkkejä. Karva on lyhyttä ja sileää. Viralliset värit ovat nimeltään tri-color, white & tan sekä white & black. Kaikissa värityksissä kropan pääväri on valkoinen.

Terveys

Amerikankääpiöterrieri on perusterve työkoira, jolle ei ole kehittynyt muille, enemmän näyttelykoirina käytetyille roduille tyypillisiä perinnöllisiä vikoja tai sairauksia. Suomen UKC-rekisteröity amerikankääpiöterrieri-kanta on erittäin tervettä.

Harrastus

Amerikankääpiöterrierit ovat nykyään enimmäkseen seurakoiria. Suomen amerikkalaisperäisten työkoirarotujen harrastajayhdistys ry eli SATHY järjestää amerikankääpiöterriereille rodunomaista lajia, tuholaistorjuntaa. Siinä koiran tulee ottaa kiinni tietty määrä vieheitä mahdollisimman nopeasti. Muita pienelle työkoiralle sopivia lajeja ovat taakanveto, terapiakoiratoiminta, nopeusjuoksu, tunnelijuoksu, agility. Suomessa päämajaa pitää Euroopan Amerikankääpiöterrieri Yhdistys ry. (European Toy Fox Terrier Association) ETFTA ry. joka järjestää vuosittain useita tapahtumia Euroopan amerikankääpiöterriereille.

Historia

Tämä 1936 tunnustettu rotu kehitettiin risteyttämällä sileäkarvaisten kettuterrierin pesueiden "kitukasvuisia" yksilöitä englanninkääpiöterrierin ja chihuahuan kanssa. Kettuterriereistä on jalostukseen valittu kaikista pienikokoisimmat ja vähitellen syntyi pieni terrierirotu. Rotua on käytetty maatiloilla rottien ja muiden tuhoeläinten pyytämiseen.
Pitkä marssi

Pitkä marssi (perinteiset merkit: 長征, pinyin: Chángzhēng) oli Kiinan kommunistien vetäytyminen taisteluista Kuomintangia  vastaan Shaanxiin. Siitä on muodostunut keskeinen osa kiinalaisen kommunismin tarinaa.
Otto Braunin, Qin Bangxianin ja Zhou Enlain johtamat Jiangxin neuvoston armeijat olivat romahtamassa taisteluissa Tšiang Kai-šekin joukkoja vastaan Jiangxissa lokakuussa 1934. Kommunistit vetäytyivät motista pohjoiseen ja siirtyivät 6 000–9 600 kilometriä Shaanxiin.
Vuonna 1934 kommunisteilla oli vahva tukikohta Jiangxissa, joka oli teollisuuslaitoksineen kommunistien vahvinta tukialuetta.  Tšiang Kai-šekin  kansallinen vallankumousarmeija kuitenkin piiritti koko Jiangxin pyrkimyksenään nälkiinnyttää kommunistit. Kommunistien armeija päätti vetäytymisen olevan tuhoa parempi vaihtoehto.
Pitkän marssin aloitti ensimmäinen divisioona 1934. Toinen ja neljäs jättivät rintaman ja lähtivät marssille 1934 ja 1935. Vuonna 1936 joukot tapasivat Koillis-Shaanxissa sisä-Kiinassa. Kuukausien matkan jälkeen ja Kuomintangin hyökkäysten jälkeen kommunistit kärsivät valtavat menetykset. Ensimmäisen divisioonan matkalle lähteneistä 86 000:sta 7 000 saapui perille.
Shaanxista kommunistit jatkoivat taistelua viisitoista vuotta, liittoutuivat välillä Kuomintangin kanssa japanilaisia vastaan, ennen kuin lyöty Kuomintang vetäytyi Taiwanin saarelle.
Heikki Nikunen

Heikki Mikko Kalevi Nikunen (s. 12. huhtikuuta 1939 Lahti)    on suomalainen upseeri ja kenraali evp, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. helmikuuta 1991 – 20. huhtikuuta 1995.

Henkilöhistoria

Heikki Nikunen syntyi komisario Viljo Nikusen ja Aino Pekkasen perheeseen. Hän avioitui 1963 Pirkko Irmeli Anttilan kanssa. Ylioppilaaksi Nikunen tuli vuonna 1958, filosofian maisteriksi hän valmistui 1978 Helsingin yliopistosta. Nikunen on Suomen sotatieteellisen seuran sekä Ruotsin kuninkaallisen sotatieteellisen akatemian jäsen. Hän on kirjoittanut useita ilmasotakirjoja. Nikunen toi ilmavoimiin tietokonepohjaiset lentosimulointimallit ja systeemianalyysitutkimukset. Nikusen komentajakautena Suomi päätti Hornet-hävittäjäkaupoista. 
Nikusen harrastuksena on alttosaksofonin soitto. Hän soittaa eläkkeellä ollessaan kahdessa jazz-orkesterissa. Kerran kuussa hän esiintyy Cool Quartetissa tamperelaisessa jazz-ravintolassa, ja lisäksi hän esiintyy AdvoJazz-orkesterissa.
Pentti Kaskipuro

Pentti Ensio Kaskipuro (vuoteen 1935 Krut, 10. lokakuuta 1930 Helsinki – 4. syyskuuta 2010 Kauniainen) oli suomalainen taidegraafikko. Hänen kuivaneula- ja akvatintatöidensä aiheet ovat usein peräisin keittiöstä: lanttuja, sipuleita, leipiä, makkaraa. Sommittelu on rauhallisen tasapainoinen, valon käyttö juhlallista. Kohde – rupsahtanut lanttu, poltettu tulitikku – muuttuu arkitodellisuutta suuremmaksi. 
Kaskipuro syntyi työläiskotiin ja vietti useita vuosia sotalapsena Ruotsissa. Siellä hän kiinnostui kuvataiteesta. Häntä ei kuitenkaan hyväksytty Taideteolliseen oppilaitokseen, joten hän alkoi opetella taidegrafiikan tekemistä päivätyön ohella omin päin ja professori Aukusti Tuhkan yksityisoppilaana. Ensimmäisen kerran hänen töitään oli esillä vuonna 1953. Alkuajan töiden aiheet olivat kaupunkinäkymiä ja työläiskuvia. Informalismi alkoi näkyä hänen töissään 1960-luvulla. Hän sai valtion taidekilpailun ensimmäisen palkinnon 1964. Sen jälkeen toimi grafiikan opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1965–1974 ja taiteilijaprofessorina vuosina 1974–1979.
Hänet palkittiin ruotsalaisella Prinssi Eugenin mitalilla vuonna 1974. Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija hän oli vuonna 1979. Hän sai ansioituneelle vantaalaiselle taiteilijalle myönnettävän Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 1979 ja professorin arvonimen vuonna 1980. Opettajantyöstään Pentti Kaskipuro sai Suomen Kulttuurirahaston 30 000 markan tunnustuspalkinnon, perusteluna "olennaisen pelkistävä taide ja omintakeisuuteen rohkaiseva opettajantyö" vuonna 1983.
Monet nykyiset eturivin graafikot kuten Outi Heiskanen ovat Kaskipuron eli Mestari K:n entisiä oppilaita. Hänen töitään on maailman johtavissa grafiikkakokoelmissa ja museoissa, esimerkiksi Dresdenin Kupferstich-kabinetissa, New Yorkin MoMassa ja Washingtonin Kongressin kirjastossa.
Kaskipurolle myönnettiin 2011 Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäen viimeinen hauta.
Vantaan kaupungintalon siipirakennuksessa Tikkurilassa toimivan Galleria K:n K viittaa graafikko Kaskipuroon. Galleria on Vantaan taidemuseon ja Vantaan taiteilijaseuran ylläpitämä ja esittelee toisinaan Vantaan taidemuseon laajaa Pentti Kaskipuron töiden kokoelmaa.
Jarygin-pistooli

Patruuna

Aseessa voi käyttää tavallista 9x19 mm Parabellum -patruunaa, mutta sille on suunniteltu oma 9x19 mm 7N21 -patruunansa, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan pitempää 9x21 mm Giurza -patruunaa. 9x19 mm 7N21 +P+ on hyvin ylipaineisesti ladattu patruuna, joka on erityisesti suunniteltu läpäisemään luotiliivin. Alun perin aseen oli tarkoitus käyttää 7,62×25mm Tokarev -patruunaa, joita Venäjän varastoissa on yhä paljon jäljellä.
Miriam Hopkins

Miriam Hopkins (oikealta nimeltään Ellen Miriam Hopkins, 18. lokakuuta 1902 Savannah, Georgia – 9. lokakuuta 1972 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli varakkaasta perheestä ja lähti New Yorkiin opiskelemaan balettitanssijaksi, mutta päätyikin Broadwaylle. Hän esiintyi teatterissa kunnes siirtyi elokuviin.
Hän oli jopa ehdolla Scarlet O'Haran rooliin elokuvassa Tuulen viemää. Mutta 1940-luvulla hänen elokuvauransa lähti laskuun ja hän palasi Broadwaylle. 
Miriam Hopkins oli naimisissa neljä kertaa (jokainen avioliitto päätyi eroon) ja vuonna 1932 hän adoptoi pojan. Hän esiintyi elokuvassa Nämä kolme (These three, 1936) ja myös sen uusintaversiossa Huhu (Childrens hour, 1961). Miriam Hopkins kuoli sydänkohtaukseen 69-vuotiaana.
Tanskan kielipolitiikka

Tanskan kielipolitiikka tarkoittaa Tanskan valtion suhdetta eri kieliin ja eri kieliä puhuviin ihmisryhmiin.
Virallinen kieli on tanska, jota puhuu yli 90% väestöstä. Saksalla on tunnustettu vähemmistökielen asema pohjois-Slesvigissä.

Grönlanti

Grönlannin kieli on virallinen kieli Tanskan hallitsemassa Grönlannissa. Noin 50 000 ihmistä puhuu grönlantia, ja heistä noin 7000 asuu Tanskassa. Vuonna 2009 grönlannista tuli Grönlannin ainoa virallinen kieli.

Färsaaret

Fäärin kieli on tanskan kielen ohella virallinen Färsaarilla.
Stephen Athipozhiyil

Stephen Athipozhiyil (s. 18. toukokuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Alleppeyn hiippakuntaan 5. lokakuuta 1969 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Peter Michael Chenaparampil, jota avustivat Maria Callist Soosa Pakiam ja John Thattumkal.
Athipozhiyilista tuli 9. joulukuuta 2001 Alleppeyn piispa.
Edie McClurg

Edie McClurg (s. 23. heinäkuuta 1951 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1976 Brian De Palman kauhuelokuvassa Carrie.
Blood (videopeli)

Juoni

Peli sijoittuu vuoteen 1928, jolloin pelin päähenkilö, Caleb, herää kuolleista. Hänen tehtävänä on kostaa ystäviensä Gabrielin ja Ishmaelin sekä hänen rakastettunsa Ophelian kuolema, jonka laittoi täytäntöön pelin päävihollinen Tchernobog sekä hänen alaisensa. Tchernobog johtaa salaseuraa. jota kutsutaan nimellä Cabal.
Peli on jaettu neljään episodiin, joissa on joko kahdeksan tai yhdeksän kenttää. Jokaisessa episodissa on myös salakenttä, jonne pääsy vaatii tarkkaa silmää tai nopeutta. Jokaisen episodin viimeinen kenttä on pomokenttä, jossa Caleb ottaa mittaa voimakkaista pomoista.
Mongoliankirvinen

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 15½–17 cm ja paino 25–29 g. Ulkonäöltään se muistuttaa suuresti isokirvistä ollen kuitenkin hieman pienempi ja lyhytpyrstöisempi. Myös koivet ovat hieman lyhyemmät, samoin takavarpaan kynsi. Selkäpuolella on enemmän tummaa viirutusta ja alapuoli tavallisesti ruskehtavampi kuin isokirvisellä. Myös muita vähäisiä värieroja on. Äänet muistuttavat sekä iso- että nummikirvisen ääniä. Koiras laulaa laululennossa. Sukupuolet ovat saman värisiä.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla osittainen.

Esiintyminen

Lisääntymisalue on Keski-Aasiassa Etelä-Siperiasta Mongoliaan, Mantšuriaan ja Tiibetiin. Se on muuttolintu, joka talvehtii Intiassa ja Sri Lankalla. Syysmuutolla laji harhautuu toisinaan Eurooppaan saakka, ja se on tavattu Suomessa ainakin 16 kertaa, ensimmäisen kerran 10. lokakuuta 1974 Lemlandin Lågskärillä ja viimeksi 13.–27. marraskuuta 2005 Lumijoella.

Elinympäristö

Mongoliankirvisen elinympäristöä ovat avomaat: kuivat, kivikkoiset arot ja vuorenrinteet.

Lisääntyminen

Linnun pesä on maassa ja munia on 3–5. Naaras hautoo 12–14 päivää.

Ravinto

Mongoliankirvinen ruokailee maassa syöden pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä siemeniä.
Guayanankirjokotinga

Levinneisyys

Guayanankirjokotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Georges Delerue

Georges Delerue (12. maaliskuuta 1925 Roubaix – 20. maaliskuuta 1992 Los Angeles) oli ranskalainen elokuvasäveltäjä, jonka musiikkia kuullaan yli 200 elokuvassa, muun muassa François Truffaut’n, Alain Resnais’n ja Fred Zinnemannin ohjauksissa. Hän voitti Oscarin musiikistaan vuoden 1979 elokuvaan Pienet sydämet (A Little Romance, ohj. George Roy Hill). Hän oli Oscar-ehdokkaana myös elokuvista Tuhannen päivän kuningatar (1969), Operaatio Alfa (1974) ja Muistojeni Julia (1977). Ranskalaisen César-palkinnon hän sai kolmena peräkkäisenä vuosina elokuvista Préparez vos mouchoirs (ohj. Bertrand Blier, 1978), Rakkaus karkuteillä (Truffaut, 1979) ja Viimeinen metro (Truffaut, 1980).
Työläisperheeseen syntynyt Delerue tuli tunnetuksi Ranskalaisen elokuvan uuden aallon ohjaajien suosimana elokuvasäveltäjänä. Vähitellen hänestä kiinnostuivat myös brittiläiset ja yhdysvaltalaiset elokuvantekijät. Le Figaro -sanomalehti kutsui tuotteliasta Deleruetä ”elokuvamusiikin Mozartiksi”.
Muita Deleruen musiikkia käyttäneitä ohjaajia ovat Oliver Stone (Platoon ja Salvador), Mike Nichols (Tapaus Silkwood ja Elämäni kesä) ja Fred Zinnemann (Ja koston hetki koitti ja Shakaali).
Ranskan valtio palkitsi Deleruen Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkillä.
Ken Russell teki vuonna 1966 BBC:lle dokumenttielokuvan Georges Deleruen työstä nimellä Don't Shoot the Composer.