google/wiki40b huggingface dataset:
Aliwalin taistelu

Tausta

Randžit Singh oli 1800-luvulla luonout Punjabin alueella voimakkaan Sikhivaltion. Toisaalta valtaansa Intian niemimaalla levittivät samaan aikaan myös britit. Randžit Singh piti yllä liittolaisuussuhdetta britteihin, mutta hänen kuollessaan vuonna 1839 Sikhivaltio ajautui sisäiseen sekasortoon. Britit toivoivat mahdollisuutta kukistaa viimein voimatekijä Intiassa ja keskittivät Punjabin rajalle joukkojaan. Lopulta jännitteet purkautuivat ensimmäisen sikhisodan syttyessä 11. joulukuuta 1845 sikhien sotajoukon ylittäessä Sutlejjoen.
Kenraali Hugh Gough ja Intian kenraalikuvernööri Henry Hardingen johtamat britit ottivat kaksi voittoa sikheist Mudkin taistelussa 18. joulukuuta ja Ferozeshahin taistelussa 21. joulukuuta. Sikhit vetäytyivät takaisin joen toiselle puolelle, josta he hyökkäsivät uudelleen heidän koottuaan voimansa. Ranjodh Singh Majithian johtama sikhiarmeija määrättiin hyökkäämään brittien linnoitusta vastaan Ludhianassa. Ludhianan menetys sikheillä olisi uhannut brittien yhteyksiä selustaansa. Heitä kohtamaan lähti Harry Smithin komentama brittijoukko. Osapuolet kohtasivat lähellä Aliwalin kylää 28. tammikuuta 1846.
Brittijoukkojen vahvuus Aliwalissa oli noin 12 000. Mukanaan heillä oli lisäksi 32  tykkiä. Sikhiarmeijan eli khalasan vahvuus oli 20 000. Sikhiarmeijaan kuului intialaistyylinen jalka- ja ratsuväki, mutta myös eurooppalaiseen tyyliin koulutettuja sotilaita. Erityisen vaarallisena pidettiin sikhien 67 tykkiä.

Taistelu

Sikhit olivat ottaneet asemat harjanteella Aliwalin kylän ja Bhundrijoen välissä. Sutlejjoki sijaitsi sikhien selustassa. Brittien onnistui yllättää sikhit näiden ollessa juuri valmistelemassa poismarssia.
Taistelu alkoi molempien osapuolten vaihtamalla tykkitulella, jolla ei ollut suurempaa vaikutusta. Tykkitulituksen jälkeen brittien jalkaväki hyökkäsi kohti Aliwalin kylää, jota he pitivät sikhien linjan heikoimpana kohtana. Hyökkäys onnistui, mikä jätti sikhien keskustan alttiiksi tulitukselle Aliwalin suunnalta. Britit hyökkäsivät sitten Bhundrin puoleisella sivustalla, joka vallattiin suhteellisen vähäisin tappioin. Brittien ratsuväen rynnäkkö mursi sikhien jalkaväen neliömuodostelmat Sivustojen sorruttua sikhien keskusta teki vielä jonkin aikaa vastarintaa, mutta lopulta he joutuivat vetäytymään brittien tulituksen alla. Yritys koota sikhien rivit uudelleen epäonnistui ja vetäytyminen muuttui sekasortoiseksi paoksi.

Seuraukset

Britit olivat ottaneet sikheistä selvän voiton. Brittien tappiot taistelun aikana olivat 151 kaatunutta, 413 haavoittunutta ja 25 kadonnutta. Sikhien puolella tappiot olivat noin 3 000 kaatunutta ja koko 67 tykin tykistö oli menetetty.
Voitto Aliwalissa poisti uhan brittien selustassa. 10. helmikuuta he ottivat edelleen sodan ratkaisseen voiton Sobraonissa. Sittemmin Aliwalin taisteluun on viitattu joskus esimerkkinä "virheettömästä taistelusta" ja etenkin Smithin kykyjä komentajana kehuttiin.
George Walker

George Theophilus Walker (27. kesäkuuta 1922 – 23. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänestä tuli vuonna 1996 teoksellaan Lilacs ensimmäinen musiikin Pulitzer-palkinnon voittanut afroamerikkalainen.
Walker aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän pääsi 14-vuotiaana Oberlinin konservatorioon Ohiossa ja sai tohtorinarvon Eastmanin musiikkikoulusta New Yorkin osavaltion Rochesterista. Hän sai sävellyksenopetusta Rosario Scalerolta, joka opetti myös Samuel Barberia ja Gian Carlo Menottia. 
Walkerin tuotantoon kuuluvat mm. orkesteriteokset Address for Orchestra ja Lyric for Strings. Muita sävellyksiä ovat viisi pianosonaattia, messu, kantaatti, lukuisat laulut, kuoroteokset, urkukappaleet, kamarisonaatit, vaskikvintetto ja puhallinkvintetto. Häneltä ovat tilanneet teoksia New Yorkin filharmonikot, Bostonin sinfoniaorkesteri ja Clevelandin orkesteri.
Paris 36

Juoni

Vuonna 1936 Pariisin pohjoisosassa sijaitseva työläiskortteli Le Faubourg ei ole sivussa Euroopan-laajuisesta poliittisesta kuohunnasta. Chansonia-musiikkiteatterin suljettua ovensa kolme ystävystä – Pigoil (Jugnot), Milou (Cornillac) ja Jacky (Merad) – ovat jääneet työttömiksi. He päättävät kuitenkin esittää paikallisten ihmisten tuella menestysmusikaalin, jonka avulla teatteri saataisiin elvytettyä.
Alexander Edler

Ruotsi

Edler oli varausvuonnaan tuntemattomuus suurelle yleisölle eivätkä kykyjenetsijät ennustaneet hänelle lainkaan varausta NHL:ään. Vancouver Canucks kuitenkin kiinnitti huomiota nuoreen ruotsalaiseen saatuaan suositukset joukkueen Ruotsin kykyjenetsijä Thomas Gradinilta, joka oli nähnyt Edlerin pelaavan Ruotsin kolmannen sarjatason Jämtlandissa. Vaikka Gradin piti Ruotsin kolmatta sarjatasoa huonotasoisena, hän oli vakuuttunut Edlerin kyvyistä ja rohkaisi Vancouveria varaamaan hänet. 
Vancouver vaihtoi oman vuoden 2005 kolmannen kierroksen varausvuoronsa Dallas Starsin vastaavaan varaukseen vuonna 2004 kun tuli tietoon että myös Detroit Red Wings oli kiinnostunut Edlerin varaamisesta.
Ennen siirtoa NHL:ään Edler pelasi vielä vuoden MODO Hockeyn junioreissa alle 20-vuotiaiden joukkueessa.

Pohjois-Amerikka

Edler osallistui vuonna 2005 Vancouverin farmijoukkue Manitoba Moosen harjoitusleirille, jonka jälkeen siirtyi WHL:n Kelowna Rocketsiin, jossa pelasi yhden kauden junioriliigassa. Vuonna 2006 Vancouverin harjoitusleirin jälkeen Edler siirtyi pelaamaan AHL:n Manitobaan kaudeksi 2006–2007. Edler sai kutsun NHL:ään kuitenkin jo 3. marraskuuta 2006 paikkaamaan Sami Salon loukkaantumista. Hän teki NHL-debyyttinsä seuraavana päivänä Colorado Avalanchea vastaan. Kausi oli onnistunut Edlerille sillä hän pääsi pelaamaan 22 NHL-ottelua ja valittiin Manitobassa joukkueen kauden tulokkaaksi.
Kaudella 2007–2008 Edler valittiin NHL:n nuorten pelaajien All-Stars-otteluun jossa hän mittautti kovimman lyöntilaukauksen lauottuaan tutkaan 99,3 mailia tunnissa. Kausi oli myös virallisesti Edlerin tulokaskausi vaikka edellisellä kaudella hän oli pelannut 22 ottelua Vancouverin puolustuksen loukkaantumisten vuoksi. Edler teki tulokaskaudellaan tehopisteet 8+12=20.
Kauden jälkeen Edler solmi Vancouverin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 13 miljoonaa dollaria.
Transsubstantiaatio

Transsubstantiaatio on roomalaiskatolisen kirkon oppi, jonka mukaan ehtoollisen leipä ja viini muuttuvat substantiaalisesti (aksidenssien säilyessä) Kristuksen ruumiiksi ja vereksi.
Johannes Damaskolaisen mielestä kyseessä oli käsityskyvyn ylittävä tapahtuma, mutta yleensä kirkkoisät ja keskiajan teologit lähestyivät asiaa spekulatiivisemmin. Transsubstantiaatio-oppi oli keskeisellä sijalla muun muassa keskiajan filosofian universaalikiistassa.
Corbien luostarin munkki Paschasius Radbertus ehdotti vuonna 844 ns. reaalipreesensiä; saman luostarin Ratramnus esitti leivän ja viinin olevan symboleja.
Moderneissa maltillisemmissa tulkinnoissa (mm. Ulrich Zwingli) transsignifikaatio merkitsee leivän ja viinin merkityksen muuttumista, siihen liittyvä transfinalisaatio leivän ja viinin tarkoituksen muuttumista.
Kantai Collection

Kantai Collection (jap. 艦隊これくしょん, lyh. KanColle) on Kadokawa Gamesin kehittämä japanilainen selainpohjainen keräilykorttipeli. Pelissä on tarkoitus kasata laivasto moe-hahmoisista toisen maailmansodan sotalaivoista, edetä kartalla, huoltaa aluksia ja ottaa yhteen muiden pelaajien kanssa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2013.

Anime

Siihen perustuva anime on alkanut 8. tammikuuta 2015 alkaen maaliskuun 26. päivään (arvioitu päivämäärä) asti. Sarjan pituus on noin 12 jaksoa. Sarjan avaustunnuskappale on "Miiro (海色)" esittäjältä AKINO from bless4 ja loppumusiikki "Fubuki (吹雪)", esittäjänä Shiena Nishizawa (西沢幸奏).
HMS Koster (M73)

Palvelus

Alus on palveluksessa 2015.
Kuljunlahti

Kuljunlahti on Saloisissa nykyisen Raahen kaupungin alueella sijaitseva entinen merenlahti, joka padottiin 1960-luvun alkupuolella Rautaruukin (nyk. SSAB) terästehtaan makeavesialtaaksi. Saloisten joet Haapajoki ja Piehinkijoki laskevat vetensä kanavan kautta Kuljunlahteen. Aikoinaan Kuljunlahti on jatkunut pitkälle sisämaahan Salonlahtena, joka on maankohoamisen johdosta kuivunut viimeistään 1700-luvulla kokonaan. Kuljunlahdessa elää rapuja, lahden rannalle on rakennettu tuulivoimaloita.
Gianni Infantino

Giovanni Vincenzo Infantino (s. 23. maaliskuuta 1970 Brig, Sveitsi) on italialais-sveitsiläinen juristi, joka on toiminut helmikuusta 2016 lähtien jalkapalloliitto Fifan puheenjohtajana. Ennen kuin Infantino valittiin Fifan puheenjohtajaksi, hän työskenteli Uefan pääsihteerinä.
Infantino aloitti työt Uefassa vuonna 2000 toimittuaan sitä ennen Neuchâtelin yliopistoon kuuluvan jalkapallon kansainvälisen tutkimuskeskuksen CIES:n pääsihteerinä sekä muun muassa Italian, Espanjan ja Sveitsin jalkapallosarjojen neuvonantajana. Vuosina 2004–2007 hän työskenteli Uefan lakiasioista ja seuralisensseistä vastaavana johtajana ja vuosina 2007–2009 varapääsihteerinä. Infantino ehti hoitaa myöhemmin pääsihteeriksi nimettyä toimitusjohtajan tehtävää väliaikaisena jo helmikuusta toukokuuhun 2007, kunnes hänet lokakuussa 2009 nimettiin pääsihteeriksi.
Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän puhuu italiaa, ranskaa, saksaa, englantia, espanja, portugalia ja arabiaa.
Antti-Veikko Perheentupa

Antti-Veikko Olavi Perheentupa (3. marraskuuta 1930 Loimaa – 13. lokakuuta 2007) oli kansanedustaja sosialidemokraattien eduskuntaryhmässä vuosina 1966–1972.
Perheentupa pääsi ylioppilaaksi 1953, valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi 1958 Helsingin yliopistosta ja psykoterapeutiksi 1979 (Therapeia-säätiö). 1957 hän oli perustamassa Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan ainejärjestöä Stigma ry:tä. Hän työskenteli Suomen työn liiton tiedotussihteerinä 1957–1958, Antinkartanon keskuslaitoksen johtaja Ulvilassa 1959–1971, sosiaalihallituksen vammaishuolto-osastolla osastopäällikkönä sosiaalineuvos 1971–1979, Kriittisen korkeakoulun pääsihteerinä 1979–1984 sekä Sosiaalipedagogisen keskuksen (nyk. Sosiaalipedagogiikan säätiö) johtajana 1984–1992. Hän oli Miessakit ry:n perustaja.
Hänet valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä, ja hän oli kansanedustajana 1966–1972, jolloin eduskunta hajotettiin Urho Kekkosen määräyksestä tammikuussa ja järjestettiin vaalit helmikuun alussa.
Perheentuvan vanhemmat olivat rovasti Antti Perheentupa ja filosofian maisteri Suoma Augusta o.s. Wikström. Hän oli kahdesti naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, Tuomas Perheentupa ja Eljas Perheentupa. Antti-Veikko Perheentuvan veli Jaakko Perheentupa on tunnettu pediatri.
Gagauzia

Kulttuuri ja koulutus

Comratissa on 55 koulua ja yksi yliopisto. Ne saavat taloudellista tukea Turkin hallitukselta. Lisäksi Turkin rahoituksella on perustettu Turkin kulttuurikeskus (Türk İşbirliği Ve Kalkınma İdaresi Başkanlığı) ja turkkilainen kirjasto (Atatürk Kütüphanesi). Turkin tuki gagauzeille selittyy sillä, että nämä ovat turkinsukuinen kansa. Beşelman kylässä toimii Gagauzian historiallinen ja etnomaantieteellinen museo, jonka on perustanut Dimitri Kara Çöban.
Jorma Virtanen

Jorma Virtanen (s. 11. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1970–1980 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kaksi maaottelua.
Virtanen edusti pääsarjaurallaan Helsingfors IFK:ta ja Lahden Reipasta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 172 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 342 ottelua. Hän sai yhden syöttöpisteen eikä lainkaan jäähyjä. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ja oli kokoonpanoissa yhteensä 11 ottelussa. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1974 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Tyrisevä

Tyrisevä eli Uškovo (ven. Ушково) on Karjalankannaksen itäosassa Suomenlahden rannalla sijaitseva Pietarin Kurortin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue (taajama, posjolok). Tyrisevän länsipuolella on Vammelsuun (Serovon) taajama, itäpuolella Terijoen kaupunki. Ennen sotia Tyrisevä kuului Suomeen. Se oli vuodesta 1927 alkaen Terijoen kuntaan ja tätä ennen Uuteenkirkkoon kuulunut kylä.
Tyrisevän rantamaisemaa hallitsee pitkä hiekkaranta ja jyrkästi nouseva Litorinameren rantapenger, joka kohoaa Tyrisevänharjuna jopa 40 m:n korkeuteen. Alueen itäosassa penkerettä uurtaa syvään Tyrisevänojan painanne. Neuvostoliiton aikaan ja sen jälkeen Venäjällä Tyrisevä on ollut leimallisesti lasten lomakeskusten ja lasten sanatorioiden paikkakunta. Vuonna 2002 Tyrisevällä oli alle 500 asukasta.
Tyrisevällä on Pietari–Viipuri-radan rautatieseisake (vuoteen 2008 Uškovon/Tyrisevän asema). Tyrisevällä radalta erkanee rannikon läheinen sivurata Koivistoon.

Historia

Tyrisevä oli osa Uudenkirkon pitäjää 1600-luvulta vuoteen 1927.
Vuoden 1643 ruotsalaisen kartan mukaan Tyrisevän kylän alueella oli vain yksi tila, joka vuosisadan jälkipuolella jakautui kahtia.
Aiemmin  Kivennapaan kuulunut Terijoki ja samoin Terijoen seurakunta erotettiin omaksi kunnakseen ja seurakunnakseen 1900-luvun alussa, ja koska kulkuyhteydet Tyrisevästä Terijoen kuntakeskukseen olivat paremmat kuin Uudellekirkolle, Tyrisevän väestö alkoi ajaa kylän liittämistä Terijokeen. Siirtyminen uuteen kuntaan tapahtui itsenäisen Suomen aikaan 1927.

Elinkeinot

Kalastus oli Tyrisevän tärkeä elinkeino halki vuosisatojen. Vanhan Suomen ja Suomen suuriruhtinaskunnan aikoina 1700-1800-luvuilla saalis vietiin ensi sijassa Pietariin, Suomen itsenäistyttyä Viipuriin. Talvipyynti oli tärkeää, pääkohteena ahven ja kuore. Kesällä saatiin myös kuhaa ja silakkaa.
Maanviljelykselle olot eivät olleet kovin otolliset, mutta Suomen itsenäisyyden aikaan  puutarhaviljely kukoisti Tyrisevällä, samoin mehiläishoito seudun kanervakankaiden ansiosta. Tyrisevän Bogdanov oli tuolloin itäisen Suomen suurin mehiläiskasvattaja.

Huvilakausi

Venäläiskaudella, rautatieyhteyden valmistuttua Pietariin 1870, pietarilaiset rakennuttivat suuren määrän huviloita Tyrisevänharjulle. Samoin paikalliset rakensivat vuokramökkejä turisteille. Mainittavia suurhuviloita olivat mm. Peremontin linnamainen sementtihuvila torneineen, keisarillisen lastenlääkäri Ostragovskin suuri huvila sekä kreivi Scheremetjeffin huvila, myöhempi Suomen rautatieläisten Lepokoti Harjula. Suurmaanomistaja oli pietarilainen valtioneuvos Orlovski, joka lopulta omisti puolet Tyrisevän kylän alueesta. Suomen itsenäistyttyä suuri osa Tyrisevän huviloista purettiin ja siirrettiin muualle Suomeen.
MotorStorm

Pelaaminen

Pelin radat sijoittuvat MotorStorm-festivaaliin, joka pidetään Monument Valleyssä. Tavoite on voittaa erilaisiin ympäristöihin sijoittuvia ratoja, jotka kaikki ajetaan jollakin määrin aavikolla. Pelissä kisataan parhaimmillaan 15 muuta ajoneuvoa vastaan.
Pelissä esiintyy Turbo-mekaniikka, millä voi lisätä ajoneuvon nopeutta. Se on pelissä hyvin tärkeässä osassa sillä sitä joutuu käyttämään melkein koko ajan. Sillä voi joko yrittää saada edellä olevia kiinni, tai töniä muita autoja pois tieltä. Pelaajan täytyy pitää silmällä auton turbo-mittaria, joka näyttää myös kuinka kuuma auton moottori on. Mitä kauemmin turboa käytetään, sitä enemmän moottori kuumenee ja lopulta hajoaa.

Ajoneuvot

Peli sisältää yhteensä noin 40 ajoneuvoa, jotka on jaettu seitsemään eri luokkaan: moottoripyörät, rantakirput, mönkijät, ralliautot, jeepit, kuorma-autot ja rekat. Ennen jokaista kisaa pelaaja voi valita joitakin ajoneuvoja itselleen ja niitä saa avattua lisää suorittamalla peliä eteenpäin.

Radat

Pelistä löytyvät kahdeksan rataa ovat monipuolisia ja niissä on paljon erityyppisiä reittejä. Jokainen reitti on suunniteltu jollekin ajoneuvotyypille. Kaikki radalla tapahtuvat asiat ovat reaaliajassa muihin autoihin. Esimerkiksi autosi hajotessa aika hidastuu ja myös muidenkin autojen vauhti hiljenee.
Jokainen rata sisältää jonkun verran hyppyreitä, kylttejä, kuoppia ja muita tavaroita. Kilpailut ovat 2–3 kierroksen pituisia ja niissä kilpailee 8–15 autoa.
MotorStormissa jokainen rata on erilainen. Jokainen ajoneuvo reagoi erillä tavalla erilaisiin ympäristöihin. Esimerkiksi rekat ja jeepit sopeutuvat hyvin mudalle, mutta pienemmät ajoneuvot kuten mönkijät ja pyörät voivat helposti liusua mudalla.
Stephon Marbury

Ura

Ennen ammattilaisuraansa Marbury pelasi kauden ajan yliopistokoripalloa Georgia Techin joukkueessa. Milwaukee Bucks varasi hänet neljäntenä pelaajana vuoden 1996 NBA:n varaustilaisuudessa, ja myi oikeudet välittömästi Minnesota Timberwolvesille.
NBA-urallaan Marbury valittiin kahdesti NBA:n tähdistöotteluun, vuosina 2001 ja 2003. Vuonna 2003, jokseenkin uransa huipulla, Marbury solmi tuolloisen joukkueensa Phoenix Sunsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 76 miljoonaa dollaria. Sopimuksesta muodostui lopulta yksi NBA-historian huonoimmista, ja vahvasti vaikutti Marburyn NBA-uran loppumiseen.
Vuodesta 2010 lähtien Marbury on pelannut CBA-liigassa Kiinassa.

Maajoukkueura

Marbury voitti 2004 kesäolympialaisissa olympiapronssia Yhdysvaltain joukkueessa.
Born to Boogie

Born to Boogie on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut musiikkielokuva. Elokuvan on ohjannut The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr, joka myös esiintyy elokuvassa omana itsenään. Elokuvassa nähdään Marc Bolan ja T. Rex. Eräs kohtaus on kuvattu John Lennonin kotona.
Elokuva on julkaistu DVD:llä, jossa on myös paljon muuta mm. T. Rexin konsertteja ja haastatteluja, vuonna 2005.
Immenkalvo

Immenkalvo (lat. hymen) sijaitsee noin sentin syvyydessä emättimen suuaukon sisäpuolella ja se muodostuu  ohuesta ja joustavasta sidekudoksesta. Immenkalvon muoto ja koko vaihtelevat suuresti. Yleisin malli on emättimen takaosaan kiinnittynyt puolikuu (Normal Hymen, kuvassa ylhäällä vasemmalla). Toinen tavallinen malli on emättimen kaikissa reunoissa kiinni oleva kalvo, jonka keskellä on pyöreä reikä (Hymen anularis, ylh. oik.).
Renkaanmuotoinen immenkalvo on usein suhteellisen tiukka, ennen kuin se venyy väljemmäksi yhdynnän tai masturboinnin seurauksena, ja saattaa sen vuoksi jopa hiertyä rikki tai repeytyvä hiukan ensimmäisen penetraation seurauksena. Yleensä seuraava kerta on jo kivuton. Liian ahdasta immenkalvoa voidaan väljentää kirurgisesti. 
Immenkalvo voi olla myös lähes mikroskooppisen kokoinen (Carunculae hymenales, ylh. kesk.). 
Joskus immenkalvon reiän keskellä on säie tai reikä on liian pieni tai puuttuu kokonaan. Tällöin kalvoa joudutaan avaamaan kirurgisesti, jotta kuukautisvuodon mukana tulevat hyytymät ja kohdun limakalvon palaset pääsevät poistumaan normaalisti. 
Immenkalvo ei katoa iän myötä, mutta renkaanmuotoinen kalvo löystyy yhdyntöjen johdosta. Jos kyllin pitkä aika on kulunut ilman venytystä, immenkalvo voi palautua entiseen muotoonsa ja menettää elastisuuttaan.
Ruuponsaari

Ruuponsaari oli Rantasipi-ketjun ensimmäinen hotelli ja se sijaitsi Viitasaarella samannimisessä saaressa. Soliskylän kylässä sijannut hotelli purettiin vuonna 2013. 
Ruuponsaari valmistui vuonna 1966. 1970-luvulla majoituskapasiteettia kasvatettiin mökeillä, parhaimmillaan Ruuponsaaressa oli yösija 212 hengelle. Matkailu tyrehtyi kuitenkin 1970-luvun puolivälissä öljykriisiin, joten sesonkien välissä hotelli oli suljettuna. Matkailijoita koetettiinkin houkutella liikunnallisilla aktiviteeteilla, erityisesti talviliikunnalla kuten maastohiihdolla. Siitä huolimatta Ruuponsaari siirtyi vuonna 1982 Viitasaaren Rantaloma Oy:lle, joka jatkoi toimintaa vuoteen 1986 saakka.
Vuonna 1987 toiminnan aloitti Ruupon Lomat Oy, joka oli oululaisten liikemiesten yhtiö. Kiinteistöön tehtiin täydellinen muodonmuutos, mutta viisivuotisjuhlien jälkeen yhtiö päätyi konkurssiin syksyllä 1992.
Pakkohuutokaupasta Ruuponsaaren ostanut Säästöpankki vuokrasi tilat Loma-Ruuppo-yhtiölle, joka päätyi konkurssiin syksyllä 1994. Kesällä 1995 toimintansa aloitti Kekri-hotelli. Kristillisessä hengessä toimineessa hotellissa majoitushinnat olivat halvat ja alkoholia ei tarjoiltu. Syksyllä 1996 omistajina olivat hetken ruotsalaiset liikemiehet. 
Vuonna 1998 Ruuponsaari siirtyi Viitapuu-yrittäjien Paanasten omistaman yhtiön haltuun. 2000-luvun alussa alueelle suunniteltiin golfkenttää. Kesällä 2013 hotellissa oli vesivahinko, jonka seurauksena Panvest Oy päätti rakennuksen purkamisesta 15. elokuuta 2013.
Ogadeninhemppo

Levinneisyys

Ogadeninhemppoa tavataan Eritreassa, Etiopiassa ja Somaliassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Prognoosi

Prognoosi (muinaiskreikaksi πρόγνωσις, nykykreik. πρόγνωση, ennaltatietäminen) eli ennuste on lääketieteellinen termi, jolla tarkoitetaan lääkärin tekemää arviota sairauden etenemisestä ja henkilön paranemismahdollisuuksista.

Ennusteelliset tekijät

Ennusteelliset eli prognostiset tekijät ovat ominaisuuksia tai ilmiöitä, jotka vaikuttavat sairauden ennusteeseen. Prognostiset tekijät voivat olla muun muassa demografisia (esimerkiksi henkilön ikä), sairauskohtaisia (esimerkiksi syövän luokitus) ja henkilön muihin sairauksiin tai tiloihin liittyviä. Ne voivat vaikuttaa ennusteeseen positiivisesti, negatiivisesti tai ennustaa jotain tiettyä tapahtumaa. Prognostiset tekijät eivät välttämättä ole syy-seuraussuhteessa asioihin, joita ne ennustavat. Niiden on ainoastaan todettu olevan tarpeeksi voimakkaasti korreloituneita tiettyjen tapahtumien kanssa, jotta ne pystyvät ennustamaan niiden kehittymisen.
Kimmo Pasanen

Kimmo Pasanen (s. 1943) on taidemaalari, kirjailija ja filosofi, joka asuu ja työskentelee Pariisissa. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi Sorbonnen yliopistossa. Lukuisten artikkeleiden lisäksi Pasanen on julkaissut teoksen Tyhjyys itämaisessa ajattelussa ja taiteessa (Teos 2008), sekä modernin taiteen perusteita ja taustoja selvittävän kirjan Musta neliö – abstraktin taiteen salat (Taide 2004).
Tampereen tuomiokirkkoseurakunta

Historia

Tampereen seurakunta itsenäistyi Messukylän seurakunnasta vuonna 1904. Kaupungin väkiluku oli tuolloin jo yli 40 000. Messukylän emäseurakuntaan jäi noin 6 500 henkeä. Seurakuntalaisten kannalta huomattavin muutos oli, että avioliittoon aikovien ei enää tarvinnut käydä hakemassa kuulutuskirjoja Messukylän pappilasta.
Tampereen ensimmäiseksi kirkkoherraksi valittiin Oulun tuomiorovasti Waldemar Wallin. Hän astui virkaan toukokuun 1. päivänä 1905 ja toimi seurakunnan esimiehenä kuolemaansa asti vuoteen 1925. Hänen loppuaikanaan 1923 Porvoon tuomiokapituli siirrettiin Tampereelle. Seurakunnan nimi muuttui nyt Tampereen tuomiokirkkoseurakunnaksi.
Tuomiokirkkoseurakunta jaettiin jo 1926 kielellisesti kahteen seurakuntaan, suomalaiseen ja ruotsalaiseen. 
1.1.1953 voimaan tulleella päätöksellä Tampereen tuomiokirkkoseurakunnasta muodostettiin viisi eri seurakuntaa: Tampereen tuomiokirkkoseurakunta, Tampereen Pyynikin seurakunta, Tampereen Kalevan seurakunta, Tampereen Viinikan seurakunta ja Tampereen Härmälän seurakunta. 
Aiempi Tuomiokirkkoseurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla päivämäärällä perustettiin uusi Tampereen Tuomiokirkkoseurakunta, joka kattaa aiemmat Tuomiokirkkoseurakunnan, Kalevan seurakunnan ja Pyynikin seurakunnan alueet.