Marion Zimmer Bradley

Marion Eleanor Zimmer Bradley (3. kesäkuuta 1930 – 25. syyskuuta 1999) oli yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Bradley tunnetaan etenkin tieteisfantasiaa edustavasta Darkover-sarjasta, jonka maailmaa on usein verrattu Tolkienin Keskimaahan ja Frank Herbertin Dyyni-romaaneihin. Bradleyn kansainvälinen läpimurto oli vuonna 1982 ilmestynyt Avalonin usvat, joka kertoi kuningas Arthurin tarinan naisten näkökulmista.
Vuonna 2014 Bradleyn tytär ja poika kertoivat äitinsä käyttäneen heitä seksuaalisesti hyväksi.

Elämä

Marion Eleanor Zimmer syntyi Albanyssa, New Yorkin osavaltiossa 3. kesäkuuta 1930. Hänen isänsä oli Leslie Zimmer, maanviljelijä ja puuseppä, ja äitinsä historiantutkija Evelyn Parkhurst Conklin. Äidillä oli vahva vaikutus Bradleyn kehitykseen.
Bradleyn ensimmäinen opiskelupaikka oli New York State College for Teachers 1946, jonka hän kuitenkin keskeytti kahden vuoden jälkeen. Myöhemmin Bradley jatkoi opintojaan 1960-luvulla Hardin-Simmons Universityssä Texasin Abilenessa, josta hän valmistui 1964. Koulutukseltaan Bradley oli psykologi ja parapsykologi, mutta hän opiskeli myös laulua. Valmistumisen jälkeen Bradley opiskeli lisäksi vielä University of Californiassa, Berkeleyssä.
Hänen ensimmäinen avioliittonsa Robert Alden Bradleyn kanssa kesti vuodesta 1949 vuoteen 1964. Alle kuukausi eronsa jälkeen hän nai Walter Breenin; pariskunta päätyi asumuseroon vuonna 1979 mutta lopullisesti avioliitto purkautui vasta 1990. Avioliitoistaan Bradleyllä on kaksi poikaa, David Bradley ja Mark Greyland sekä tytär Moira Greyland. David on seurannut äitinsä jalanjälkiä kirjailijana.
Vuonna 1965 Bradley suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon teksasilaisessa Hardin-Simmonsin yliopistossa. Tämän jälkeen hän muutti Kaliforniaan, jatkaakseen opintojaan Berkeleyn yliopistossa.
Viimeisinä vuosinaan Bradley kärsi sydänvaivoista ja hänen terveytensä heikkeni vähitellen. Syyskuun 21. 1999 hän sai vaikean sydänkohtauksen ja neljä päivää myöhemmin hän menehtyi. Hänen tuhkansa siroteltiin Glastonbury Toriin Englannissa.

Seksuaalinen hyväksikäyttö

Vuonna 2014 Bradleyn tytär Moira Greyland kertoi äitinsä hyväksikäyttäneen häntä seksuaalisesti kolmevuotiaasta 12-vuotiaaksi asti: "Walter (Breen, Bradleyn aviomies) oli joukkoraiskaaja, jolla oli paljon, paljon, paljon uhreja (minä nimesin poliisille 22 uhria), mutta Marion oli paljon, paljon pahempi. Hän oli julma ja väkivaltainen; seksuaalisesti hän ei pystynyt hillitsemään itseään. Minä en ollut hänen ainoa uhrinsa eivätkä kaikki uhrit olleet tyttöjä." Bradleyn poika Mark Greyland on sen jälkeen myös kertonut joutuneensa myös äitinsä seksuaalisen hyväksikäytön ja äärimmäisen julman henkisen väkivallan uhriksi.
Paljastukset ovat tyrmistyttäneet tieteis- ja fantasiakirjailijoiden yhteisön, jossa Bradleyä on arvostettu kirjallisten ansioiden lisäksi ennen kaikkea sen takia, että hän auttoi lukuisia lupaavia kirjoittajia heidän uransa alkuvaiheissa. Osa on jo ilmoittanut lahjoittavansa Bradleyn ostamien novellien tekijänoikeuspalkkiot seksuaalisen hyväksikäytön uhreja tukeville järjestöille.

Tuotanto

Bradleyn ensimmäinen novelli julkaistiin Fantastic/Amazing Stories -lehdessä kirjoituskilpailun myötä 1949 ja ensimmäisen kerran hän sai novellinsa myytyä vuonna 1952 Vortex-lehteen.
Bradleyn ensimmäinen romaanimittainen tarina, Falcons of Narabedla, julkaistiin Other Worlds -lukemistossa toukokuussa 1957. Uransa alkuvuosina Bradley kirjoitti myös valtavirtakirjallisuutta useiden salanimien turvin.
Bradleyn keskeisiin teoksiin kuuluu tieteisfantasiasarja Darkover, josta ei ole suomennettu yhtään osaa. Sarja ulottuu koko Bradleyn kirjailijanuran kestoiseksi: ensimmäiset osat julkaistiin 1960-luvulla ja viimeisimmät hänen kuolemansa jälkeen. Darkover-sarjaan kuuluu parikymmentä Bradleyn nimellä kirjoitettua kirjaa, joiden lisäksi on ilmestynyt myös parikymmentä novellikokoelmaa, joissa on useiden eri kirjoittajien Darkover-tarinoita.
Bradleyn tunnetuin yksittäinen romaani on Avalonin usvat (1982, suomeksi 1986), joka kertoo kuningas Arthurin tarinan naisnäkökulmasta. Myöhemmin Bradley palasi Avalon-aiheeseen vielä jatko-osissa. Avalon-romaaneissa esiintyy sisarusten välistä insestiä.
Bradley toimi mentorina ja tukijana useille aloitteleville kirjailijoille, erityisesti naispuolisille, joista monet nousivat maineeseen hänen lehtensä ja novelliantologioidensa kautta. Heistä tunnetuimpia on Mercedes Lackey.
Bradleyn viimeisinä vuosina ilmestyi useita teoksia, jotka hän oli kirjoittanut yhdessä toisten kirjailijoiden kanssa. Hänen kuoltuaan nämä ovat jatkaneet Bradleyn ideoiden ja keskeneräisiksi jääneiden tarinoiden täydentämistä.