google/wiki40b huggingface dataset:
Jussi-palkinnot 1951

Jussi-gaala 1951 järjestettiin 19. marraskuuta 1951 Hotelli Aulangolla Hämeenlinnassa. Elokuvaväki teki matkan omalla Jussi-tunnuksilla varustetulla erikoisjunalla Helsingistä Hämeenlinnaan. Tilaisuudessa palkittiin elokuvat, jotka olivat saaneet ensi-iltansa Helsingissä 1.10.1950–30.9.1951. Eniten Jusseja keräsivät Radio tekee murron ja Gabriel, tule takaisin (molemmat 3 kappaletta).
UG-saattueet

UG-saattueet olivat sarja Atlantin idästä länteen ylittäneitä Yhdysvalloista Gibraltarille matkanneita saattueita, jotka kuljettivat elintarvikkeita, ampumatarvikkeita ja sotamateriaalia Yhdysvaltain asevoimille Pohjois-Afrikkaan ja Etelä-Eurooppaan toisessa maailmansodassa. Saattueet koottiin Hampton Roadsissa lähellä Chesapeakenlahden suuta ja ne päätyivät Pohjois-Afrikan satamiin. Määränpää muuttui akselivaltojen joukkojen vetäytyessä 1942–1945.

Taustaa

Liittoutuneiden sotamateriaali kuljetettiin vuodesta 1939 alkaen Pohjois-Amerikasta Britteinsaarille HX-saattueilla ja hitaammilla SC-saattueilla vuodesta 1940 alkaen. Näiden saattueiden suojaamisesta vastasivat Britannian ja Kanadan kuninkaalliset laivastot. Yhdysvaltain laivaston alukset osallistuivat vähäisessä määrin saattueiden suojaamiseen syyskuusta 1941 huhtikuuhun 1943. UG-saattueet luotiin toiselle suoremmalle huoltoreitille tukemaan erityisesti Pohjois-Afrikan maihinnousua ja sitä seuranneita taisteluita. Ensimmäinen saattue UGF 1 oli samalla maihinnoususaattue, joka lähti 24. lokakuuta 1942 ja se saapui määränpäähänsä 8. marraskuuta. Tunnuksen F merkitsi nopeaa (engl. fast). Seuranneet itään ja länteen matkanneet saattueet muodostivat neljä eri sarjaa alkaen numerosta kaksi.

UGS Hitaat itään matkanneet saattueet

Keskimäärin lähti noin kaksi hidasta saattuetta Hampton Roadsista kohti Pohjois-Afrikkaa.

GUF Nopeat länteen matkanneet saattueet

Kaikkiaan 335 alusta palasi Yhdysvaltoihin näin numeroitujen 24 saattueen mukana. Ensimmäinen GUF 2 lähti Casablancasta 29. marraskuuta 1942 ja viimeinen GUF 22 Oranista 16. huhtikuuta 1945. Lisäksi oli joitakin lisäsaattueita kuten GUF 2A, GUF 15B ja GUF 17B. Näistä saattueista ei upotettu yhtään alusta.

GUS Hitaat länteen matkanneet saattueet

Noin 5200 alusta palasi Yhdysvaltoihin muodostaen 98 hidasta saattuetta. Ensimmäinen oli GUS 2 Oranista 21. joulukuuta 1942 ja viimeinen GUS 92 Oranista 27. toukokuuta 1945. Atlantilla ei saattueista upotettu aluksia, mutta Välimerellä upotettiin viisi.
Eliöyhteisö

Eliöyhteisö on samalla alueella elävien eri lajien populaatioiden muodostama kokonaisuus. Eliöyhteisö puolestaan muodostaa yhdessä alueen elottoman luonnon kanssa ekosysteemin.
Erilaiset eliöyhteisöt edustavat enemmän tai vähemmän jompaakumpaa päätyyppiä: suljettua yhteisöä, jossa yhdenkin lajin poistolla on suuri vaikutus muihin lajeihin, tai avointa yhteisöä, jossa lajien esiintyminen on toisistaan riippumatonta. Eliöyhteisön luonteeseen vaikuttaa muun muassa alueen sateisuus ja ravinteisuus, sekä lajien evolutiivinen kehitys.

Eliöyhteisötutkimus

Eliöyhteisöjä tutkiva tiede on ekologiaa, tarkemmin sanottuna yhteisöekologiaa. Yhteisöekologia tutkii eliöyhteisöjen rakennetta, biodiversiteettiä, kehitystä ja vakautta. Eliöyhteisöjä kuvailevia muuttujia ovat esimerkiksi niiden lajimäärät, ekologiset lokerot ja ravintoverkot. Myös lajien välisen kilpailun tutkiminen on olennainen osa yhteisöekologiaa. Esimerkkeinä yhteisöekologisesta tutkimuksesta voisivat olla eri tiaislajien muodostamien parvien ravintokäyttäytyminen talvella tai hankajalkaislajien jakautuminen eri syvyyksiin järvessä. Yhteisöekologia saattaa tutkia osittain päällekkäisiä aiheita populaatio- tai ekosysteemiekologian kanssa. 
Yhteisöekologisella tutkimuksella voidaan selvittää muun muassa ihmisen vaikutusta luontoon. Ihminenhän voi muuttaa eliöyhteisön rakennetta radikaalisti esimerkiksi istuttamalla eliöyhteisöön uusia lajeja.

Eliöyhteisöjen kehitys

Eliöyhteisöt saattavat olla muutoksen tilassa, jota kutsutaan sukkessioksi. Sukkessiota on esimerkiksi nuoren sekametsän kehittyminen ajan kuluessa vanhaksi kuusimetsäksi. Muutosta tapahtuu, koska eliöt muuttavat ympäristöään (esimerkiksi kasvava kuusi alkaa varjostaa maata oksiensa alla), jolloin lajeja saattaa hävitä yhteisön alueelta ja vastaavasti uusille lajeille tarjoutuu sopivia elinpaikkoja. Sukkessio päättyy, kun eliöyhteisö on saavuttanut vakaan tilan. Sukkessio on kliimaksissaan esimerkiksi ikimetsissä. Uusi sukkessiokehitys alkaa esimerkiksi metsäpalon jälkeen.
Daniel Mitterdorfer

Seuraura

Mitterdorfer on HC Innsbruckin oma kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 16-vuotiaana kaudella 2005–2006, jolloin Mitterdorfer pelasi Itävallan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligassa viisi ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2006–2007 hän pelasi siellä 20 ottelua ja yli puolet Mitterdorferin kaudesta eteni Innsbruckin kakkosjoukkueessa Itävallan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kärntner Eishockey Ligassa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi yhdeksän EBEL-ottelua. Kevätkauden Mitterdorfer pelasi Suomessa Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuorissa.
Syyskuussa 2008 Mitterdorfer teki EBEL-sopimuksen EC Salzburgin kanssa. Hän pelasi kaudella 2008–2009 liigassa 17 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Noin puolet kaudestaan Mitterdorfer pelasi Salzburgin kakkosjoukkueessa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa, jossa hän pelasi myös suurimman osan seuraavasta kaudesta 2009–2010. Mitterdorfer pelasi kauden aikana viisi EBEL-ottelua ja vahvisti myös Salzburgin A-nuoria voittaen kauden päätteeksi mestaruuden. Kaudella 2010–2011 hän avasi lopulta pistetilinsä EBEL:ssä tekemällä yhden syöttöpisteen sekä 25 pelaamassaan runkosarja- että kymmenessä playoff-ottelussaan. Mitterdorfer voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Mitterdorfer siirtyi EHC Linzin riveihin. Hän pelasi siellä ensimmäisen kokonaisen EBEL-kautensa tehden 50 runkosarjaottelussa tehot 3+3=6 ja 17 playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Mitterdorfer voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden. Kesken kauden 2015–2016, marraskuussa 2015 hänen sopimuksensa Linzin kanssa purettiin, kun joukkue hankki puolustukseensa Grant Lewisin, eikä Mitterdorferille ollut enää käyttöä. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisan paitaan.
Mitterdorfer palasi kaudeksi 2016–2017 kasvattajaseuraansa HC Innsbruckiin.

Maajoukkueura

Mitterdorfer edusti Itävaltaa MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Mitterdorfer on pelannut 51 A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 12. marraskuuta 2010 Unkarin Székesfehérvárissa Ranskaa vastaan.
Mitterdorfer pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 (A-lohkon hopeaa) ja 2009 (B-lohkon kultaa). Jälkimmäinen turnaus päättyi Itävallan sarjanousuun A-sarjaan.
Nya Karolinska Solna

Nya Karolinska Solna on rakenteilla oleva sairaalarakennus Tukholman Solnassa. Se tulee korvaamaan nykyisen Karoliinisen yliopistosairaalan rakennukset. Valmistumisajankohta on 2017, mutta potilaita aletaan ottaa vastaan jo 2016.
Uuden sairaalahankkeen kustannukset ovat 52 miljardia kruunua 30 vuoden aikana.
Memorial Cup

Memorial Cup on Canadian Hockey Leaguen mestaruuspalkinto. Joka vuosi siitä ottelee Memorial Cup Tournamentissa CHL:n isäntäjoukkue ja kolme jäsenliigan mestaria: WHL:n, OHL:n ja QMJHL:n voittaneet joukkueet.

Historia

Memorial Cup kulki alun perin nimellä OHA Memorial Cup. Ontario Hockey Association (OHA) aloitti perinteen ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden kanadalaisten muistolle. Palkinto oli jo alkuaan kanadalaisten juniorijoukkueiden mestaruuspalkinto. Juniorisarjan jakauduttua A- ja B-sarjoihin Memorial Cupista tuli A-juniorien palkinto.
1972 otettiin käyttöön nykyinen käytäntö, jonka mukaan CHL:n kolmen junioriliigan mestarit ottelevat Memorial Cupista. Vuonna 1983 turnaukseen otettiin mukaan myös isäntäkaupungin joukkue.

Suomalaiset Memorial Cupissa

Ainoastaan neljä suomalaista jääkiekkoilijaa on voittanut Memorial Cupin. Veli-Pekka Kinnunen ja Anssi Melametsä pelasivat keväällä 1979 Peterborough Petesissä, joka voitti lopputurnauksen ja Olli Juolevi London Knightsin paidassa keväällä 2016. Julius Nättisen edustama Windsor Spitfires voitti turnauksen 2017. Lisäksi kolme suomalaista jääkiekkoilijaa on pelannut lopputurnauksen hävinneissä joukkueissa.
Yhteydetön kieli

Yhteydetön eli kontekstiton kieli on formaali kieli, jonka tunnistaa jokin pinoautomaatti. Yhteydettömän kielen tuottaa jokin yhteydetön kielioppi.
Yhteydettömillä kielillä on paljon sovelluksia ohjelmointikielissä; esimerkiksi useimmat aritmeettiset lausekkeet voidaan tuottaa yhteydettömillä kieliopeilla.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016

Odotukset

Suomen Urheiluliiton valmennusjohtaja Jorma Kemppaisen mukaan Suomen tavoite kisoissa on saada vähintään kymmenen urheilijaa kahdeksan parhaan joukkoon.

Joukkue

Suomen Urheiluliitto valitsi Amsterdamin kisoihin ensimmäiset 11 urheilijaa marraskuussa 2015 edelliskesän tulosten perusteella. Miehistä valittiin keihäänheittäjät Tero Pitkämäki ja Antti Ruuskanen sekä moukarinheittäjät Tuomas Seppänen ja David Söderberg. Naisista valittiin kiekonheittäjä Sanna Kämäräinen, seiväshyppääjä Minna Nikkanen, kolmiloikkaaja Kristiina Mäkelä, aitajuoksija Nooralotta Neziri, estejuoksija Sandra Eriksson ja 10 000 metrille Johanna Peiponen ja Alisa Vainio. Vainio ilmoitti toukokuun lopulla 2016 ettei osallistu kisoihin. Kesäkuussa 2016 myös Kämäräinen ilmoitti jättävänsä kauden väliin selän kuntoutuksen vuoksi.
8. maaliskuuta 2016 kisajoukkuetta täydennettiin kymmenellä urheilijalla. Kisoihin valittiin naisista seiväshyppääjä Wilma Murto, kestävyysjuoksijat Anne-Mari Hyryläinen ja Minna Lamminen sekä moukarinheittäjät Merja Korpela ja Inga Linna. Miehistä valittiin pikajuoksija Samuli Samuelsson, kuulantyöntäjä Arttu Kangas sekä pika-aitajuoksija Elmo Lakka ja 400 metrin aitajuoksijat Jussi Kanervo ja Oskari Mörö.
31. toukokuuta 2016 joukkueeseen valittiin kuusi urheilijaa: pituushyppääjä Henri Väyrynen, korkeushyppääjä Linda Sandblom, pikajuoksija Hanna-Maari Latvala, keihäänheittäjä Sanni Utriainen ja kestävyysjuoksijat Jarkko Järvenpää ja Laura Markovaara.
20. kesäkuuta 2016 valittiin joukkueeseen miesten pikaviestijoukkue, estejuoksija Camilla Richardsson ja kiekonheittäjä Salla Sipponen. Viimeiset 17 urheilijaa valittiin joukkueeseen 27. kesäkuuta 2016. Kolmantena keihäänheittäjänä kisoihin valittiin Ari Mannio ja kotiinjääväksi varamieheksi Teemu Wirkkala. Pituushyppääjistä valittiin Kristian Bäck ja Eero Haapala. Naiskeihäänheittäjistä valittiin Heidi Nokelainen ja Jenni Kangas sekä varalle Oona Sormunen. Miesten pikaviestijoukkueeseen nimettiin Otto Ahlfors, Viljami Kaasalainen, Ville Myllymäki, Eetu Rantala ja Samuli Samuelsson sekä kotiinjääväksi varamieheksi Hannu Hämäläinen. 100 metrin aitoihin valittiin Reetta Hurske ja 400 metrin aitoihin Anniina Laitinen, Venla Paunonen ja Hilla Uusimäki.
28. kesäkuuta ilmoitettiin jo valituista pituushyppääjä Eero Haapalan joutuvan jättämään kisat väliin akillesjännevamman vuoksi. Heti seuraavana päivänä myös 400 metrin aitoihin valitun Venla Paunosen ilmoitettiin joutuvan jättämään kisat väliin etureisivamman vuoksi. 3. heinäkuuta ilmoitettiin myös kisoihin valitun pikajuoksija Hanna-Maari Latvalan EM-kisamatkan jäävän väliin polvivaivan vuoksi.
Mauste

Mausteet ovat aineita, joita lisätään ruokaan tuomaan makua tai parantamaan säilyvyyttä. Mausteet voivat olla voimakkaan makuisia tai voimakasaromisia kasvin osia, kasvista eristettyjä ainesosia tai mineraaleja. Maustekasveja käytetään usein hajusteissa ja kosmetiikassa, mutta mausteita on käytetty myös lääkkeinä sekä uskonnollisissa rituaaleissa.

Maustekasvit

Mausteena käytettävät kasvit luokitellaan useimmiten yrteiksi, sillä maustekasvi ei ole ruokaa, vaan sen tarkoitus on toimia maun antajana. Kasvista voidaan käyttää lehtiä, kukkia, juurta, vartta, kuorta, hedelmiä, marjoja, siemeniä tai eristettyjä aineita. Usein kasvin osat kuivataan paremman säilyvyyden vuoksi ja kuljettamisen helpottamiseksi sekä jauhetaan, jotta niitä olisi helpompi käyttää.

Maustemineraalit

Ruokasuola (NaCl) on mineraali, jota louhitaan suolakaivoksista tai kerätään merivettä haihduttamalla. Mineraalina sen kutsumanimi on haliitti eli vuorisuola.

Historia

Mausteet ovat olleet läsnä ihmisten historiassa hyvin pitkään. Ne olivat yksi kalleimmista asioista, joita käytettiin vaihdon välineinä muinaisina aikoina ja keskiajalla. Mausteet olivat ensisijainen syy siihen, miksi portugalilainen merenkävijä Vasco da Gama purjehti Intiaan. Suurin piirtein samoihin aikoihin, kun Kristoffer Kolumbus löysi Uuden maan, hän kärkkäästi kuvasi uudet löytyneet mausteet mahdollisille sijoittajille.
Erityisesti suolaa on käytetty ruoan säilöntään ja pilaantuneen ruoan maun peittämiseen. Suolattu ravinto säilyy pitkään, ja liottamalla siitä saadaan taas syöntikelpoista.
Suomessa Meira on mausteiden markkinajohtaja. Meiran maustetehdas Helsingin Vallilassa on toiminut vuodesta 1920.

Mausteseokset

Monilla valmistajilla on eri ruokalajeihin käytettäviä mausteseoksia, kuten broilerimauste, pizzamauste ja aromisuola. Niiden tärkeä ainesosa on lisäaine natriumglutamaatti (E621), jonka ansiosta sinänsä mauton ruoka saadaan maistumaan paremmalta.
Maustesuolat ovat mausteseoksia, jotka koostuvat tavallisesta ruokasuolasta ja erilaisista mausteista. Niitä ovat aromisuola, chilisuola, persiljasuola, seesamisuola, sipulisuola, sitrussuola, sitruunasuola, valkosipulisuola, yrttisuola. Yrttisuolassa on suolaa sekä kuivattuja yrttejä jauhettuina.  Sellerisuola on myös maustesuola, mutta se ei nimestään huolimatta sisällä ruokasuolaa. Se on mukulasellerijauhe, jolla maustetaan salaatinkastikkeita, tomaattimehua ja vihannesruokia.
Bayonetta 2

Vastaanotto

Pelin Wii U -versio on saanut täydet 10/10 pistettä GameSpotin arvostelussa.
Varsovan sopimus (1922)

Varsovan sopimus (myös reunavaltiosopimus) oli 17. maaliskuuta 1922 solmittu yhteistyösopimus, jonka allekirjoittivat Suomen, Viron, Latvian ja Puolan ulkoministerit. Kyseessä oli Puolan ajamasta pyrkimyksestä luoda taloudellinen ja poliittinen vastavoima Saksalle ja Neuvosto-Venäjälle. Sopimus kariutui, koska Suomen eduskunta ei vahvistanut sopimusta, jota ulkoministeri Rudolf Holsti ajoi. Vennolan II hallitus kaatui epäluottamuslauseeseen.
Leonid Kutšuk

Ura pelaajana

Kutšuk aloitti pelaajauransa FK Dinamo Minskissä, mutta pelasi urallaan pisimpään FK Gomelin paidassa 1980–1988. Seura pelasi tuolloin Neuvostoliiton sarjajärjestelmässä kolmannella sarjatasolla. Kutšuk urakoi seurassa 249 sarjaottelua, kunnes siirtyi kolmeksi kaudeksi KIM Vitebskiin. Neuvostoliiton romahdettua Kutšuk edusti vielä pienempiä seuroja Valko-Venäjän sarjoissa, kunnes lopetti uransa vuonna 1998.

Ura valmentajana

Kutšuk aloitti valmennusuransa jo pelaajana toimien lyhyen aikaa pelaajavalmentajana KIM Vitebskissä, FK Dinamo-93 Minskissä ja FK Molodetšnossa. Pelaajauransa jälkeen hän toimi vuonna 2003 lyhyen aikaa FK SKVITš Minskin päävalmentajana. Varsinaisesti valmennusura sai tuulta alleen, kun Kutšukista tuli FC Sheriff Tiraspolin päävalmentaja tammikuussa 2004. Kutšukin johdolla Sheriff voitti kuusi perättäistä Moldovan mestaruutta. Seura pelasi hänen alaisuudessaan säännöllisesti eurokentillä ja saavutti europelihistoriansa suurimman voiton heinäkuussa 2008, kun se voitti FK Aktoben 4-0. Hän erosi seuran palveluksesta tammikuussa 2010. 
Toukokuussa 2010 Kutšuk jatkoi uraansa venäläisen FK Saljut Belgorodin päävalmentajana.  Hän sai huonojen tulosten vuoksi potkut 1. divisioonan hännille juuttuneesta seurasta jo elokuussa 2010. 
Syyskuussa 2010 Kutšuk palasi Sheriff Tiraspolin palvelukseen ja hän toimi seurassa johtotehtävissä toukokuuhun 2011 saakka. Valmennustehtäviin hän palasi kesällä 2011 ukrainalaisen FK Arsenal Kiovan päävalmentajana.  Hän luotsasi seuran kaudella 2011/12 Ukrainan valioliigassa viidenneksi, mikä oli seuran historian paras saavutus. Hän sai potkut seurasta joulukuussa 2012. Tammikuun alussa 2013 hän palasi jo valmennustehtäviin FK Kuban Krasnodarin päävalmentajana.  Hän luotsasi seuraa kauden loppuun ja joukkue sijoittui Venäjän valioliigassa viidenneksi. Kauden jälkeen Kutšuk jätti tehtävänsä ja siirtyi FK Lokomotiv Moskovan päävalmentaja.  Hän sai potkut syyskuussa 2014 kehnosti alkaneen liigakauden takia.
Marraskuussa 2014 hän palasi FK Kuban Krasnodarn päävalmentajaksi. Kutšukin johdolla Kuban romahti Venäjän liigassa kärkipään kahinoista kymmenenneksi. Hän sai potkut toukokuun lopulla 2015. Tammikuussa 2017 Kutšukista tuli ukrainalaisen FK Stal Kamiansken päävalmentaja. Kesällä 2017 hän siirtyi FK Rostovin päävalmentajaksi. Kutšukin johdolla Rostov aloitti kautensa kohtalaisesti ja elokuun voittoputken myötä joukkue oli liigassa parhaimmillaan kolmantena. Kauden edetessä Rostov ajautui tappiokierteeseen ja pelasi 11 perättäistä ottelua ilman voittoa. Hän erosi tehtävästään joulukuun alussa 2017.
Richard Faltin vanhempi

Friedrich Richard Faltin (5. tammikuuta 1835 Danzig – 1. kesäkuuta 1918 Helsinki) oli suomensaksalainen säveltäjä, urkuri, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Henkilöhistoria

Faltin aloitti musiikkiopintonsa Saksassa jo seitsemänvuotiaana. Hän päätti opintonsa Leipzigin konservatoriossa vuonna 1856, jolloin hän siirtyi Suomeen. Toimittuaan aluksi musiikinopettajana Viipurissa hän muutti vuonna 1869 Helsinkiin, jossa hän tuli Nikolainkirkon (nykyinen Helsingin tuomiokirkko) urkuriksi yli 40 vuoden ajaksi, vuoteen 1913 saakka. Vuosina 1870–1879 hän toimi myös Suomalaisen Oopperan kapellimestarina, vuosina 1871–1896 musiikinopettajana Helsingin yliopistossa ja vuodesta 1882 urkujensoiton opettajana Helsingin musiikkiopistossa. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1896.
Faltin perusti Helsinkiin vuonna 1870 pianoliikkeen, jonka hän myi vuonna 1896 maisteri Robert Emil Westerlundille. Westerlund laajensi liikkeen toimintaa tuntuvasti ja muodosti siitä osakeyhtiön vuonna 1908. Oy Westerlund Ab:sta kehittyi vuosien mittaan suuryhtiö, johon kuuluivat nuotti- ja soitinkauppa, musiikkikustantamo, konserttitoimisto ja pianotehdas. Sillä oli sivuliikkeet Suomen suurimmissa kaupungeissa. Viimeisinä vuosinaan nimellä Oy Westerlund & Pukkila Ab toiminut yhtiö siirtyi vuonna 1971 Musiikki-Fazerin omistukseen.
Faltinin puoliso vuodesta 1863 oli Olga Alina Holstius (1843−1901). Heidän poikansa oli kirurgian kehittäjänä tunnettu Richard Faltin (1867-1952).

Taiteellinen tuotanto

Faltin sävelsi kuoro- ja yksinlauluja sekä kirkkomusiikkia, mm. alkusoiton kirkkovuoden alussa laulettavaan Georg Joseph Voglerin Hoosianna-hymniin. Hänen vuonna 1871 toimittamansa Rudolf Lagilta alun perin kesken jäänyt koraalikirja oli käytössä Suomen evankelisluterilaisen kirkon suomenkielisissä seurakunnissa vuoteen 1943 saakka, ruotsinkielisissä vieläkin pitempään. Vuoden 1986 virsikirjassa Faltinin sävellyksiä ovat virret 126, 275 ja 363. Faltinin oppilaina olivat monet myöhemmin hyvinkin tunnetuiksi tulleet suomalaiset musiikkimiehet kuten Martin Wegelius, Robert Kajanus, Jean Sibelius ja Ilmari Krohn. Faltin oli toivonut Sibeliuksesta työnsä jatkajaa Helsingin yliopistossa, mutta virkaan nimitettiin Kajanus, Sibeliuksen ainainen kilpailija.
Filip Meirhaeghe

Doping

9. heinäkuuta 2004, Ateenan olympialaisten alla, Meirhaeghe myönsi käyttäneensä EPO-hormonia. Hän antoi positiivisen dopingnäytteen maailmancupin osakilpailussa Mont Saint Annessa, Kanadassa ja toisin kuin useimmat pyöräilijät, hän ei kiistänyt näytteen oikeellisuutta. Lehdistötilaisuudessa hän myönsi käyttäneensä EPOa, koska halusi voittaa kultaa olympialaisissa. Samalla hän ilmoitti lopettavaansa uransa. Meirhaeghe kirjoitti omaelämäkerrallisen kirjan Positief, jossa hän kuvaa elämäänsä urheilijana ja dopingin käyttöön johtaneita syitä.

Uran jatko

Meirhaeghe sai kilpailukiellon, joka päättyi 14. tammikuuta 2006. 1. tammikuuta 2006 hän ilmoitti jatkavansa kilpailemista ja allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen maantiepyöräilytalli Landbouwkrediet-Colnagon kanssa ja Versluys-Landbouwkrediet-Sportstech -tallin kanssa maastopyöräilyssä. Hän lopetti uransa 2009. Viimeisinä kilpailuvuosinaan hän ajoi Specializedin valmistamalla pyörällä.
Selim Segerstam

Selim Segerstam (alk. Sigfrids; 9. huhtikuuta 1904 Sokaluoto, Uusikaarlepyy – 2. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän suoritti kansakouluopettajatutkinnon Uudenkaarlepyyn seminaarissa vuonna 1926. Opintoja hän suoritti myös nykyisessä Sibelius-Akatemiassa. Opettajana hän toimi Uudenkaarlepyyn, Vaasan seminaareissa sekä Helsingin ruotsinkielisessä kansakoulussa vuodesta 1947 lähtien. Segerstam oli aktiivinen kuoronjohtaja ja johti useita kuoroja. Hän sävelsi melodisia kuoro- ja yksinlauluja ja sovitti kansanlauluja kuoroille. 
Segerstam laati laulukirjan Vår sångbok, joka ilmestyi vuonna 1952, ja jota suurten ikäluokkien ruotsinkieliset oppilaat lauloivat koulussa.
Selim Segerstam oli kapellimestari Leif Segerstamin isä.
Mika Kannisto

Ura

Kannisto oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1986–1987 I-divisioonassa. Tulokaskautensa jälkeen Kannisto siirtyi HPK:hon, joka pelasi vielä I-divisioonassa. Joukkue nousi kaudeksi 1988–1989 SM-liigaan, mutta Kannisto teki varsinaisen läpimurtonsa kaudella 1989–1990, jolloin hän teki tehot 14+13=27. Saldo oli hänelle yhden kauden piste-ennätys SM-liigassa. Kaudella 1992–1993 Kannisto palasi FoPSiin viiden HPK:ssa pelaamansa ottelun jälkeen. Hän oli tehoilla 25+14=39 joukkueen paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies.
Kaudeksi 1993–1994 Kannisto siirtyi KooKoon riveihin. Hän oli tehoilla 37+30=67 I-divisioonan maalipörssin toinen TuTon Pekka Virran jälkeen sekä pistepörssin viides. Kannisto oli KooKoon toiseksi paras pistemies ketjukaverinsa Mikko Laaksosen jälkeen. Hän palasi kaudeksi 1994–1995 HPK:hon, jota Kannisto edusti kevääseen 1999 saakka. Hän pelasi HPK:ssa kymmenenä kautena ja voitti joukkueessa SM-pronssia vuosina 1991, 1997 ja 1999. Ainoa muu joukkue kuin HPK, jota Kannisto edusti SM-liigassa oli Ässät kaudella 1999–2000.
Ässien jälkeen Kannisto siirtyi Norjan pääsarjan Frisk Tigersiin kaudeksi 2000–2001. Hän oli sekä kaudella 2000–2001 että 2001–2002 Norjan UPC-liigan pistepörssin toinen joukkuetoverinsa Kyle McDonoughin jälkeen sekä sarjan maalipörssin voittaja. Tigersin jälkeen Kannisto pelasi vielä uransa viimeisen kauden 2003–2004 Ranskan pääsarjassa Diables Rouges de Briançonissa. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+15=32.

Maajoukkue

Kannisto edusti Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1987.
Danny Phantom

Dannyn kanssa liittoutuneet

Danielle "Dani" Phantom,
IHMISET (tai ainakin osa heistä :)):
Samantha "Sam" Manson,
Tucker "Tuck" Foley,
Jasmine "Jazz" Fenton,
Jack ja Marge Fenton,
Dash Baxter,
Star,
Mr. Lancer,
Paulina,
Valerie Grey
AAVEET /Tai ainakin osa heistä :)):
Clockwork,
Dorathea "Dora" Mattingly,
Frostbite,
Ghost Dog/Cujo,
Pandora,
Wulf

Danielle "Dani" Phantom

Danielle Phantom on Dannyn "serkku", eli oikeastaan viallinen klooni. Dani ja Danny tapasivat, kun Danny oli tullut koulusta kotiin ja meni omaan huoneeseensa. Dani makoili Dannyn sängyllä, lukien sarjakuvia. Dani kertoi Dannylle olevansa tuon serkku, ja karanneensa kotoaan, ja jäisi Dannyn luokse asumaan. Danny oli juuri viemässä Daniä vanhempiensa puheille, kun Vlad Plasmiuksen palkkaama, toinen viallinen klooni Dannystä, hyökkäsi. Dani hankki Dannyn luottamuksen auttamalla Dannyä voittamaan kolme viallista klooni, ja kun itse Vlad hyökkäsi, Dani auttamisen sijaan ampui ectoplasma-pallolla Dannyä selkään. Dannyltä lähti taju, ja Vlad vei hänet omaan labraansa. Vlad oli suostutellut Danin yhteistyöhön kanssaan uskottelemalla, että hankkisi Dannyltä DNA:ta, ja sitten vakauttaisi Danin. Danny kuitenkin tiesi Vladin valehtelevan, ja ilmoitti siitä Danille. Dani ei meinannut uskoa, mutta pienoisten sattumuksien kautta Dani itsekin tajusi totuuden, vapauttaen Dannyn ja auttaen tuota voittamaan Vladin, kadoten sitten kuin tuhka tuuleen.