google/wiki40b huggingface dataset:
Pikku-Matalus

Nimitys

Matalusjoen alajuoksun nimitys on peräisin nimistötutkimuksen havaitsemasta perinteisestä joki-järvi-yhteydestä, jossa Matalusjärvi ja Matalusjoki ovat toisiinsa kytköksessä. Matalusjärveä eli Iso-Matalusta ei enää ole, koska se on kuivatettu pelloksi ja suometsäksi. Pikku-Matalus on siitä johdettu diminutiivinen kaima, jolla se erotetaan vielä paikallisten muisissa olevasta kuivatetusta isommasta järvestä.

Maantietoa

lampi on noin 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Matalusjoki on virrannut aiemmin lammen läpi, mutta jokea perattaessa syvemmäksi sen uomaa on johdettu lammen ohi. Lampi sijaitsee peltomaiden keskellä painaumassa, joka on suota. Lampeen laskee pelto- ja metsäoja, joka tuo läntisen Heinijärven ja Heinilammen vesiä sekä toista haaraa myöten läntisen ja itäisen Hangaslammin vesiä. Vesi vaihtuu lammessa myös jokeen ulottuvien yhdysojien kautta. Nokian ja Hämeenkyrön välinen raja kulkee lammen vieritse virtaavaa Matalusjokea myöten.

Historiaa

Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin Wähä Matalusjärvi.
Jenni Banerjee

Ura

Banerjee näytteli Kira Kankaanpäätä Yle TV1:llä esitetyssä sarjassa Kotikatu vuosina 2010–2011. Lokakuussa 2013 hän aloitti näyttelijänä MTV3:lla esitettävässä draamasarjassa Salatut elämät. Hänet nähtiin sarjassa ensimmäisen kerran 14. maaliskuuta 2014. Banerjee esitti sarjassa vuonna 2014 lääkäri Katariina Mäkelää, jota esitti aiemmin Jasmin Hamid.
Banerjee suoritti elokuvanäyttelemisen opinnot Stadiassa vuosina 2000–2004. Vuonna 2005 hän sai opiskelupaikan Actors Studio Drama Schoolista New Yorkissa, josta hän valmistui kuvataiteiden maisteriksi vuonna 2008.

Yksityiselämä

Banerjeella on sukulaisia Intiassa. Hänen isoisänsä oli intialainen, joka rakastui Jennin suomalaiseen isoäitiin Lontoossa vuonna 1930. Parin lapsista toinen on Jennin isä Erkki Banerjee ja toinen kirjailija Nina Banerjee-Louhija.
Banerjee on naimisissa tanskalaisen lentäjän Joakim Arken kanssa ja he asuvat Tuusulassa. He odottavat perheenlisäystä vuoden 2020 alkupuolella.
United Fruit Company

United Fruit Company oli suuri yhdysvaltalainen yritys, joka kävi kauppaa kolmannen maailman viljelyksillä kasvaneilla hedelmillä ja vihanneksilla. 
Yritys syntyi 1899 kahden yhtiön, Minor C. Keithin banaanikauppaa käyvän yrityksen ja Andrew W. Prestonin Boston Fruit Companyn, sulautuessa yhteen. Vaikka se kilpaili Standard Fruit Companyn kanssa, sillä oli tietyillä alueilla täydellinen monopoli.

Banaanityöläisten joukkomurha

Banaanityöläisten joukkomurha tapahtui 6. joulukuuta 1928 Ciénagan kaupungissa Kolumbiassa. Amerikkalainen banaaniyhtiö United Fruit Company kukisti väkivalloin parempia työoloja vaatineen työläisjoukon. Tapahtumassa sai surmansa tuntematon määrä hedelmäplantaasin työntekijöitä. Työläiset vaativat muun muassa kahdeksan tunnin työpäivää ja kuusipäiväistä työviikkoa.

Banaanitasavalta

Maista, joissa United Fruit Company oli tosiasiallinen vallankäyttäjä, käytettiin O. Henryn keksimää nimitystä banaanitasavalta.

Kritiikki yhtiötä kohtaan

United Fruit Company on saanut paljon kritiikkiä osakseen vuosikymmenten aikana. Sen toimintatapoja niin työntekijöitä kuin ympäristöä kohtaan kehitysmaissa on arvosteltu. Suomessa Agit Prop -musiikkiyhtye julkaisi 1970-luvulla Pablo Nerudan samannimiseen runoon sävelletyn kappaleen The United Fruit, jonka sanoitus kritisoi yhtiön ylivaltaa banaanitasavalloissa.

Chiquita

Yritys sulautui Eli M. Blackin AMK:hon vuonna 1970, jolloin syntyi United Brands Company. Carl Lindner Jr. muutti yhtiön 1984 sen nykyiselle nimelle Chiquita Brands International, jonka markkinointinimi on Chiquita.
General Grant (laiva)

General Grant oli vuonna 1864 valmistunut 1 005 tonnin parkki. Vuonna 1866 se haaksirikkoutui Aucklandsaarilla, jolloin laivan tuhoutuessa 68 hukkui ja 15 pelastautui laivaveneellä. Henkiinjääneet pyysivät muun muassa sikoja ja hylkeitä ruoakseen. Neljä miestä lähti veneellä hakemaan apua Uudesta-Seelannista, mutta he katosivat merellä. Vuonna 1867 laiva pelasti haaksirikkoiset.
HCK Salamat

Historia

Salamat sai alkunsa, kun Espoon Palloseuran Suomi-sarjassa pelannut edustusjoukkue siirtyi Kirkkonummelle vuonna 2002. Kauden 2002–2003 päätteeksi Salamat nousi Mestikseen.
Salamat pelasi Mestiksessä kausina 2003–2008, kunnes putosi Suomi-sarjaan D-Kiekon pudottamana (nyk. JYP-Akatemia). Heikon Suomi-sarja-kauden jälkeen 31.8.2009 joukkue julistettiin konkurssitilaan.
Kaudelle 2011 HCK Salamoiden junioriorganisaatio perusti edustusjoukkueen, jonka tavoitteena oli pelata II-Divisioonaa. HCK Salamat edustus nousi heti ensimmäisellä kaudellaan tavoitteeseensa ja on vakiinnuttanut paikkansa sarjassa.
Teemu Selänne on omistanut osan joukkueesta, mutta joulukuussa 2006 hänen uutisoitiin myyneen osuuteensa joukkueesta.

Kotihalli

HCK Salamat pelaa kotiottelunsa syksyllä 2002 avatussa monitoimihalli Varuboden Areenaassa. Halli sijaitsee Kirkkonummen urheilupuistossa keskustan läheisyydessä. Yleisökapasiteetti on noin 1000. Hallissa on istuma- sekä seisomapaikkoja.
Bouchon

Bouchon [buʃɔ̃] on ravintolatyyppi Lyonissa Ranskassa. Bistron kaltainen epämuodollinen bouchon tarjoilee perinteisiä lyonilaisia ruokalajeja, kuten makkaraa, hanhenmaksapateeta ja paistettua porsaanlihaa. Muihin ranskalaisen keittiön muotoihin verrattuna ruokalajit ovat melko rasvaisia, ja ne ovat lihapitoisia, erityispiirteenä sisäelimet. Seudulla on 20 virallisesti luokiteltua perinteistä bouchonia, mutta nimitystä käyttävät monet muutkin ravintolat. 
Bouchoneissa tarjoiltava ruoka ei yleensä edusta haute cuisinea, vaan paikoille on ominaista iloinen tunnelma ja omistajan läsnäolo.
Paolo Eleuteri Serpieri

Paolo Eleuteri Serpieri (s. 29. helmikuuta 1944 Venetsia) on italialainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja, joka tunnetaan erityisesti science fiction -sarjakuvastaan Druuna.

Uran alku

Serpieri opiskeli Roomassa maalausta ja arkkitehtuuria. Hän aloitti maalarina mutta keskittyi vuodesta 1975 alkaen sarjakuviin. Serpieri teki etenkin villin lännen sarjakuvia. Niiden lisäksi hän kuvitti lännen historiaa ja Raamatun kertomuksia käsitteleviä teoksia.

Druuna

Vuonna 1985 Serpieri julkaisi ensimmäisen Druuna-albuminsa. Se on totalitaristinen dystopia ”Kaupungista”, jossa ihmisiä uhkaa tarttuva sairaus, joka muuttaa heidät mutanteiksi. Sen estämiseksi ihmisille annetaan seerumia. Ihmiset uskovat, että täysin puhtaiksi osoittautuvat pääsevät tarkastuksen jälkeen korkeammalle tasolle ja tartunnankantajiksi osoittautuvat karkotetaan alemmille tasoille. Maailmaa hallitsee papisto, jolla on tiedossa ”totuus”. Serpieri on kertonut, että AIDSin ilmaantuminen ja sen tuottama paniikki oli eräs hänen vaikuttimiaan. Sarjan kahdeksan albumin mittaisen julkaisuhistorian aikana juoni on elänyt ja kaupunki on muun muassa paljastunut avaruusalukseksi. Serpieri on kirjoittanut myös itsensä sarjan hahmoksi Doc. Druunan kantava teemoja on ihmiskunnan kohtalo, vallankäyttö, teknologia, mielen ja ruumiin dualismi sekä naisten esineellistäminen. Sarja sisältää runsaasti väkivaltaa. Nimihenkilö Druuna nähdään hyvin vähissä vaatteissa, seksuaalisten tekojen uhrina ja objektina. Eri painoksissa yksityiskohtia on sensuroitu puhekuplin tai poistamalla yksittäisiä kuvia. Druuna-albumeja arvioidaan myydyn miljoonia.
Serpieri on kertonut ottaneensa nimihenkilöön vaikutteita Valérie Kapriskystä elokuvasta La femme publique mutta todennut, että ensimmäisen albumin alussa kasvonpiirteissä on vielä vaikutteita siitä, että hän on piirtänyt paljon intiaaneja.

Druunan jälkeen

Druuna-sarjakuvien jälkeen Serpieri on julkaissut aiheesta piirroksia, maalauksia ja luonnoksia sisältäviä kirjoja. Vuonna 2007 Serpieri alkoi työskennellä käsikirjoittaja Jean Dufauxin kanssa: samana vuonna ilmestyi albumi Les Enfers. Vuodesta 2012 Dufaux ja Serpieri ovat tehneet Venetsiaan sijoittuvaa Saria-sarjakuvaa.

Serpieriä suomeksi

Druunaa on julkaistu suomeksi kolme ensimmäistä albumia vuosina 1989–1992. Serpierin kuvitusta löytyy myös WSOYn vuonna 1985 julkaisemasta Raamatun kertomuksia -sarjasta sekä Tex Willer -suuralbumissa 33 vuonna 2016 julkaistusta Mauro Bosellin kirjoittamasta tarinasta Sankari ja legenda.
Pyötikön luostari

Pyötikön luostari oli Juuan Vuokon kylässä Pielisen länsirannalla Vihtasuon Kojonniemessä vuosina 1847–1890 toiminut ortodoksinen vanhauskoisten luostari. Luostarin rahoitti vanhauskoisiin kuulunut moskovalainen kauppias, ja siinä asui enimmillään noin 30 erakkomunkkia. Munkit olivat tulleet Suomen puolelle Vienasta ja Aunuksesta uskonnollista vainoa pakoon.
Luostarista on jäljellä kiviaidalla aidattu kalmisto, jossa sijaitsee Nurmeksen ortodoksisen seurakunnan vuonna 1977 rakentama tsasouna. Kalmistossa on kolme restauroitua taitekattoista hirsikehikkohautaa ja kolme alkuperäisessä olevaa hautaa. Varsinainen luostarirakennus lienee sijainnut nykyisen Pyötikön talon paikalla.
Manuel Friedrich

Seurajoukkueura

Heinäkuussa 2007 Friedrich siirtyi kasvattajaseurastaan Mainzista Bayer Leverkuseniin. Hän kuului heti saapumisestaan alkaen joukkueen puolustuspään luottopelaajiin. Hän teki ensimmäisten kolmen kauden aikana Leverkusenissa yhteensä 10 maalia.
Kaudella 2010–2011 Friedrich kärsi loukkaantumisesta ja pelasi täten vain 19 ottelussa. 23. marraskuuta 2011 hän puski Mestarien liigan ottelussa Chelseaa vastaan lisäajalla ottelun 2–1-voittomaalin.
Kaudella 2013-2014 Friedrich siirtyi vapaana-pelaajana Borussia Dortmundiin.

Maajoukkueura

Friedrich teki ensiesiintymisensä Saksa maajoukkueessa 16. elokuuta 2006 ottelussa Ruotsia vastaan. Ensimmäisen ja ainoaksi jääneen maalinsa maajoukkueessa hän teki 6. syyskuuta 2006 murskajaisissa (13–0) San Marinoa vastaan.
Kosteus

Kosteus ilmaisee veden tai vesihöyryn määrää toisessa aineessa. Kosteus voidaan ilmaista useilla eri tavoilla absoluuttisena tai suhteellisena kosteutena. Ilmankosteus on merkittävin kosteussuure, mutta myös monilla muilla kosteuksilla, kuten rakennusmateriaalien ja polttoaineiden, on merkitystä.
Lehto – Suomen Luonnonuskontojen yhdistys

Luonnonuskonnot

Lehto ymmärtää luonnonuskonnot elämää juhlistavina, omaan kokemukseen perustuvina uskontoina ja elämäntapoina. Yhdistyksen mukaan suurimpana yhteisenä tekijänä eri luonnonuskonnoilla on kunnioitus luontoa ja sen kiertokulkua kohtaan. Luonnonuskonnoissa ihminen nähdään osana tätä kiertokulkua: ihminen ei ole luonnosta erillinen eikä sitä ylempänä tai alempana.
Luonnonuskontojen jumalakäsitykset vaihtelevat. Yleistä on panteismi eli kaikkeuden pitäminen pyhänä sekä animismi eli käsitys kaiken sielullisuudesta. Kolmas näkemys on polyteismi, usko että jumalalla on useita ilmenemismuotoja tai että on useita eri jumalia, jotka edustavat luonnon ja elämän eri puolia, kuten miehisiä ja naisellisia. Suurin osa luonnonuskonnoista perustuu vanhoihin, kristinuskoa edeltäviin uskontoihin kansanperinteen tai ennallistamisen kautta. Esimerkkejä luonnonuskonnoista ovat aasainusko, druidismi, suomenusko, uussamanismi ja wicca.
Lehto tekee monissa kaupungeissa yhteistyötä muiden pakanayhdistysten kanssa, kuten Pakanaverkko ja suomenuskoa edustava Taivaannaula.
Dayana Mendoza

Dayana Sabrina Mendoza Moncada (s. 1. kesäkuuta 1986 Caracas, Venezuela) on vuoden 2008 Miss Universum. Miss Venezuelaksi 2007 valittu Dayana Mendoza on työskennellyt mallina.
Mendoza toimi 2001 Versacen, Roberto Cavallin ja muiden muotisuunnittelijoiden mallina Italiassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Kreikassa, Espanjassa, Saksassa, Meksikossa ja Perussa. Hän puhuu espanjaa, englantia ja italiaa.
Helen Hunt

Ura

Hunt tuli tunnetuksi 1990-luvulla televisiosarjasta Hulluna sinuun, jota tehtiin seitsemän tuotantokautta vuosina 1992–1999. Siinä hänen kumppaniaan näytteli sarjan tuottaja Paul Reiser. Tätä ennen hän oli näytellyt lähinnä useissa televisioelokuvissa. Hunt voitti sarjasta neljä kertaa Emmyn (1996, 1997, 1998 ja 1999) ja hänestä tuli sarjan viimeisenä kautena televisiohistorian parhaiten palkattu naisnäyttelijä.
Huntin läpimurtorooli valkokankaalla oli vuoden 1996 menestyselokuvassa Twister. Hunt voitti Oscar-palkinnon parhaasta naispääosasta elokuvasta Elämä on ihanaa. Tämän jälkeen hän piti kahden vuoden tauon elokuvista ja keskittyi teatterinäyttelemiseen.
Hunt palasi vuonna 2000 valkokankaalle elokuvilla Tohtori T ja naiset, Anna hyvän kiertää, Cast Away – tuuliajolla ja Mitä nainen haluaa.

Yksityiselämä

Huntilla on monia palkintoennätyksiä. Hän on yksi harvoista näyttelijöistä, joka on voittanut Golden Globen, Emmyn ja Oscarin samana vuonna sekä ainoa naisnäyttelijä, jolla on neljä peräkkäistä Emmy-voittoa.
Hunt oli naimisissa näyttelijä Hank Azarian kanssa 1999–2000. Hänellä on yksi lapsi (s. 2004) nykyisen miesystävänsä Matthew Carnahanin kanssa.
Vorna

Kertomuksia

Vorna sauvoi ylös monet voimakkaat kosket, mitä pidettiin suurena urotekona. Silti ei ole Vuoksen voittanutta, yli käynyttä Imatran, kuten yleinen sanonta kuului. Vorna myös kävi hävittämässä Suomea. Hän ryösti neidon tai kaksikin, mutta nämä pakenivat.
Vorna tunnettiin lähes voittamattomana. Tarinoiden mukaan suomalaiset saivat kuitenkin hänet lopulta hengiltä. Vorna oli ollut ryöstelemässä Suomessa. Suomalaiset olivat lähteneet takaa-ajoon. Vorna ei uskonut varoituksia, ja meni saunaan peseytymään "ruotsin verestä", kerskuen, ettei vihollisia jäänyt eloon. Hänen peseytyessään suomalaiset saartoivat saunan. Vorna tuli ulos, huitoi housunlahkeistaan tuhkaa vihollistensa silmiin, ja ryntäsi kohti tupaa, jonne oli jättänyt aseensa. Tuhka ei kuitenkaan sokaissut yhtä suomalaista, joka oli odotellut nurkan luona. Tämä keskenkasvuinen poika ampui nuolen jättiläismäisen miehen kantapäähän. Vorna kaatui maahan, ja anoi poikaa lopettamaan kärsimyksensä. Poika tappoi hänet nopeasti. Kerrotaan, että jos Vorna ei olisi ollut alasti, olisi nuoli vain kimmonnut hänen rautalevyistään. Vornan tavattoman isot luut olivat paikalla vielä kauan tapahtuman jälkeen, sillä ei ollut enää ketään niitä hautaamassa. Väitettiin, että Vornan kuoleman ansiosta suomalaiset pääsivät hävittämään Karjalaa.
Jos tuli surma syyttömille, niin se tuli Vornallekin tuhoretkensä perästä, kuului sen jälkeen suomalainen sanonta.
Kertomus muistuttaa hieman kreikkalaista kertomusta Akilleuksen kuolemasta.
Rohtosappi

Ulkonäkö ja koko

Rohtosapella on kaksi muunnosta, harsurohtosappi (var. erythraea) ja nuppirohtosappi (var. capitatum). Harsurohtosappi kasvaa 5–40 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehdet ovat soikeansuikeat ja 3–7-suoniset. Varsilehdet ovat suipot ja 3-suoniset. Kukinto on punakukkainen ja sen kukat hyvin lyhytperäisiä.

Levinneisyys

Rohtosappea tavataan laajalla alueella: melkein koko Euroopassa, lähialueilla Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa sekä tulokkaana kaikilla muillakin mantereilla. Laji ei kasva Suomessa, sen lähimmät esiintymispaikat ovat eteläisessä Ruotsissa, Virossa sekä Venäjän puolella Karjalassa.  Ennen alueluovutuksia Neuvostoliitolle rohtosappi on kuitenkin kuulunut Suomen luonnonkasvistoon Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella.
Pingviini (sarjakuvahahmo)

Sarjakuvissa

Pingviinin oikea nimi on Oswald Cobblepot. Hän syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja koki raskaita aikoja kasvaessaan aikuiseksi. Cobblepotia kiusattiin lapsena hänen ulkonäkönsä vuoksi ja verrattiin usein lintuun. Sittemmin Cobblepot ystävystyi villilintuihin, jotka vierailivat hänen kasvihuoneessaan. Hän syötti lintuja, jotka tottuivat hänen läsnäoloonsa. Vuosien ajan Cobblepot tunsi olonsa tämän vuoksi ulkopuoliseksi ja muut lapset nimittelivät häntä pingviiniksi. Cobblepot ajautui raivon partaalle ja suunnitteli useita keinoja kostaakseen luokkatovereilleen ja lapsille, jotka kiusasivat häntä. High Schoolin tanssiaisissa Cobblepot päätti tehdä pienen jekun lähettämällä muutaman harakan aiheuttamaan harmia kiusaajilleen. He kuitenkin kostivat ja hakkasivat Cobblepotin. Hän onnistui palaamaan takaisin loukkaantuneena ja meni katsomaan adoptoituja lemmikkejään. Yksi niistä kuitenkin puri häntä ja se sai Cobblepotin raivoon, että hän hakkasi linnun. Cobblepot päätti kuitenkin suorittaa koulun loppuun, jonka jälkeen hän päätti siirtyä rikollisuuden tielle ja otti nimekseen Pingviini. Hän käytti perheensä omaisuutta rakentaakseen Ice Berg -yöklubin. Sittemmin Pingviini on ollut mukana useita kertoja Gothamissa tapahtuneiden laittomuuksien parissa. Hän muun muassa toimi laittomasti nyrkkeilypromoottorina ja on useasti toiminut mustassa pörssissä.

Elokuva

Danny De Vito esitti Pingviiniä vuonna 1992 ensi-iltansa saaneessa ja Tim Burtonin ohjaamassa Batman – paluussa. Eroa sarjakuvaversioon elokuvassa oli se, että Pingviini hylättiin lapsena ja hän kasvoi Gotham Cityn viemäreissä ja myöhemmin sirkusseurueessa. Pingviinin ulkönäkökin on muuttanut sarjassa radikaalisti, ja hänestä on tehty julmempi ja katkerampi hahmo.
Märta Tikkanen

Ura

Tikkanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsinkielisestä tyttölyseosta vuonna 1953, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958 ja filosofian maisteriksi vuonna 1961. Hän työskenteli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuosina 1958–1961, ruotsin kielen vanhempana lehtorina Drumsö Svenska Samskolassa vuosina 1962–1966, freelancetoimittajana 1968–1970 ja rehtorina Helsingin ruotsinkielisessä työväenopistossa 1972–1980.
Tikkasen tuotantoa leimaa vahvasti henkilökohtaisen elämän käyttäminen kirjallisuuden aineksina. Useissa pienemmissä teoksissaan Tikkanen on käyttänyt nimimerkkiä Mishagal ("Idän tyttö").

Suku

Tikkasen vanhemmat olivat professori Gösta Edvin Cavonius ja kansakoulunopettaja Margit Stadius. Vuosina 1958–1962 hän oli naimisissa lääketieteen lisensiaatti Leif Ginmanin kanssa ja vuodesta 1963 kirjailija, taiteilija Henrik Tikkasen kanssa. Liitto päätyi Henrik Tikkasen kuolemaan vuonna 1984. Tikkasella on neljä lasta.
Parabellum MG14

Historia

Saksan armeija otti konekiväärin käyttöön 1916 ja sitä käytettiin aluksi pelkästään lentokoneissa. Se oli muokattu MG08 konekivääristä, josta tehtiin niin sanotusti kompakti versio. Muun muassa panosvyön sijaan MG14 käytti rumpulipasta, lisäksi se oli vesijäähdytteisen sijaan muutettu ilmajäähdytteiseksi. Tulinopeudeksi oli arvioitu noin 600–700 laukausta minuutista.
1917 aseesta tehtiin jalkaväen käyttöön MG14/17 malli, jossa käytettiin teleskooppitähtäintä kolminkertaisella tähtäyksellä. Jalkaväen mallissa oli kosmeettisia muutoksia, kuten pidempi latausvipu ja takatähtäin.
Federal

Federal oli vuosina 1901-1903 sekä 1907-1909 valmistettu automerkki, jota valmisti kaksi eri yhdysvaltalaista autotehdasta.
1901-1903 valmistetut Federal-autot olivat höyryautoja. Autotehdas valmisti höyrymoottorisia Federal-autoja Brooklynissa. Niissä oli 2-sylinterinen 10 hevosvoiman eli 7 kilowatin moottori, ja voimansiirto oli ketjun välityksellä.
1907-1909 valmistetut Federal-autot olivat bensiinikäyttöisiä autoja ja niitä valmisti toinen Federal-autotehdas Chicagossa. Ensimmäisissä malleissa oli kaksitahtinen 9 kilowatin (12 hevosvoiman) ottomoottori. Myöhempiin malleihin laitettiin 10 kilowatin (14 hevosvoiman) 2-sylinterinen ilmajäähdytteinen bokser-moottori.
Suur-Sarvilahden kartano

Suur-Sarvilahden kartano (ruots. Storsarvlax) on barokkivaikutteinen kartanolinna entisen Pernajan kunnan alueella Loviisassa, Itä-Uudellamaalla. Amiraali Lorentz Creutz aloitti sen kolmikerroksisen päärakennuksen rakentamisen vuonna 1672, ja se valmistui vuonna 1683. Creutzin suvun jälkeen kartanon omistajuus siirtyi von Bornin suvulle. 1950-luvulla kartano siirtyi Svenska Kulturfondenin omistukseen lapsettoman pariskunnan Alix ja Ernst von Bornin testamentin myötä.
Päärakennuksen suunnittelusta on vastannut rakennusmestari Acfatius Groneberg. Sitä korjailtiin ja uudistettiin 1700-luvulla sekä vuonna 1883, jolloin muutostöistä vastasi F. A. Sjöström. Rakennuksessa oli alun perin hollantilaistyylinen säterikatto, mutta rakennuksen muutosten yhteydessä se poistettiin, kunnes taas palautettiin takaisin vuonna 1934. 
Kartanon edustaa hallitsee barokkipiha, jota reunustaa kaksi yksikerroksista siipirakennusta. Läntisellä siipirakennuksella on yhtä pitkä historia kuin itse päärakennuksella, itäinen siipirakennus on puolestaan peräisin 1880-luvulta. Lisäksi kartanoalue käsittää muun muassa barokkityylisen puutarhan. Sille loihti nykyisen ilmeen P. Olsson 1930-luvulla.
Sarvilahden nimi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1348 kuningas Maunu Eerikinpojan kirjeessä, jossa tilan omistajaksi mainittiin vapaasäätyinen Anders Munck.  
Kartano ympäristöineen kuuluu Museoviraston määrittelemiin Suomen Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Stefan Sofijanski

Stefan Antonov Sofijanski (bulg. Стефан Антонов Софиянски, s. 7. marraskuuta 1951 Sofia) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Demokraattisten voimien liiton (Съюз на демократичните сили) johtava poliitikko ja Vapaiden demokraattien liiton johtaja, kolminkertainen Sofian pormestari ja väliaikainen pääministeri 1997.

Elämäkerta

Sofijanski opiskeli tilastotiedettä Karl Marxin talouden korkeammassa instituutissa ja oli useissa asemissa viestintä- ja informaatioministeriössä kommunistivallan aikana. Myöhemmin hän liittyi joulukuussa 1989 perustettuun konservatiiviseen Demokraattisen voimien liittoon ja oli mukana Filip Dimitrovin hallituksessa. Hänet valittiin Sofian pormestariksi 1995 ja uudelleen 1999 ja 2003. Vuonna 2005 hän erosi asettuakseen ehdolle parlamenttivaaleissa. Hän oli pääministerinä helmikuusta toukokuuhun 1997 presidentti Petăr Stojanovin nimittämänä virkaa tekevänä pääministerinä ennen kuin Ivan Kostov muodosti uuden hallituksen.
Vuonna 2001 hän ilmoitti jättävänsä Demokraattisten voimien liiton ja muodosti oman puolueensa. Hänen Vapaiden demokraattien liittonsa (Съюз на свободните демократи) pysyi aluksi Demokraattisen voimien liiton osana, mutta siirtyi sitten Bulgarian kansanliiton (Български народен съюз) osaksi, jonka se muodosti Bulgarian agraarisen liiton (BZNS-NS; БЗНС - Народен съюз) ja VMRO – Bulgarian kansallisen liiton (ВМРО - Българско национално движение) kanssa. Sofijanski oli myös Bulgarian väliaikainen Euroopan parlamentin jäsen 1.1.2007 alkaen toukokuun vaaleihin asti, joiden jälkeen hän ilmoitti jättävänsä politiikan kuusitoistavuotisen uransa jälkeen ja puolueen heikon vaalituloksen vuoksi.
Ilari Metsola

Ura

Metsola on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009, jonka jälkeen Metsola siirtyi kaudeksi 2009–2010 Yhdysvaltoihin NAPHL-liigan Chadder's Midgetin joukkueeseen. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi HIFK:hon. Kaudella 2011–2012 Metsolasta tuli joukkueen A-nuorten varakapteeni. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. 
Kaudella 2012–2013 Metsola debytoi HIFK:n SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 9. lokakuuta 2012 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Metsola merkittiin ottelussa HIFK:n ykköspuolustajapariin Toni Söderholmin viereen. Hän sai jääaikaa 13.07 minuuttia ja oli toinen syöttäjä Lennart Petrellin tekemään avausmaaliin, joka jäi myös HIFK:n 3–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Metsola palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana neljä SM-liigaottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Metsola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi sieltä Heinolan Peliittoihin. Metsola pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun lainalla Pelicansissa lokakuussa 2014 paikattuaan joukkueen loukkaantumisia.
Metsola jakoi kaudella 2015–2016 Peliittojen loppukauden sopimuspelaajista/yli puolet kaudet pelanneista joukkueen sisäisen tehotilaston Henri Ruotsalaisen kanssa lukemalla 0. Helmikuussa 2016 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Peliittojen kanssa. Kaudeksi 2018–2019 Metsola siirtyi Kiekko-Vantaan riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
Kaudeksi 2019–2020 Metsola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Kiruna IF:ään.