google/wiki40b huggingface dataset:
Francisco de Paula Van Halen

Francisco de Paula Van-Halen y Maffei (13. maaliskuuta 1814 Vich, Barcelona – 1887 Madrid) oli espanjalainen taidemaalari. Hänen tunnetuin maalauksensa on Las Navas de Tolosan taistelu joka on näytteillä Palacio del Senadossa.

Elämänvaiheet

Van Halen aloitti taidemaalarina Barcelonassa ja muutti sieltä opiskelemaan Madridiin San Fernandon kuninkaalliseen taideakatamiaan José Aparicion oppilaaksi. Hänen teoksistaan ensimmäisenä esillä oli vuonna 1838 historiallinen maalaus Don Alvaro de Lunan kuolema. Siellä hän alkoi tehdä työtä Madridissa siihen aikaan ilmestyneille merkittäville kuvalehdille. Vuonna 1851 hän sai nimityksen hovimaalariksi ja ylimääräiseksi akateemikoksi. Hän päätyi lopulta Madridin Tieteelliseen museon taiteilijaksi maalamaan hovin muotokuvia saadakseen maksetuksi velkansa.
Pradon museossa on hänen maalauksistaan muun muassa Las Navas de Tolosan taistelu (vuodesta 1864 esillä senaatissa), Estacadas cartaginense, Degollador galo, Honderos primitivos ja Infantería Cartaginesa, kaikki piirrokset. Brüsselin valtaistuinsalissa on Kaarle V:n kruunusta luopuminen. Museo Carlista de Estelassa on teos Batalla en la primera guerra Carlista.
Minarelli

Yrityksen historia

Minarellin perustivat Vittorio Minarelli ja Franco Morini Bolognassa nimellä Fabbrica Bolognese Motori (F.B.M.). Aluksi yritys valmisti moottoripyöriä. Vuonna 1956 Minarelli kuitenkin lopetti moottoripyörien valmistamisen ja keskittyi kaksitahtisten mopo- ja moottoripyörämoottoreiden valmistamiseen. Samana vuonna ritys jakautui ja Vittoria Minarelli perusti F.B Minarellin. Minarelli valmisti 2000m² tehtaassa 20 työntekijän kanssa 70 moottoria päivässä. Moottoreita myytiin Italiaan, muualle Eurooppaan ja Latinalaiseen Amerikkaan.
Yritys jatkoi kasvamistaan, ja vuonna 1967 se vaihtoi nimekseen Motori Minarelli, ja perusti uuden tehtaan Lippo di Calderara di Renossa, jossa tuotettiin jopa 250 000 moottoria vuodessa. Minarelli menestyi MotoGPssä, voittaen useita valmistajien ja kilpailijoiden maailmanmestaruuksia. 1970-luvulla Minarelli asetti myös joitakin nopeuden maailmanennätyksiä joita ei ole vieläkään rikottu.
Vuonna 1990 yritys aloitti yhteistoiminnan Yamahan kanssa, ja valmisti ensimmäisey skootterimoottorinsa. Yhteistyö oli menestyksekästä ja yrityksen tuotantomäärät nousivat edellistäkin suuremmiksi ja vuonna 1995 yritys valmisti vuodessa 410 000 moottoria ja työllisti 350 henkilöä.
2000-luvulla yrityksen tulos kuitenkin laski markkinoiden muuttumisen takia, ja vuodesta 2002 lähtien Minarelli on ollut osa Yamahaa.
Seurahuone

Seurahuone (ruots. Societetshuset) on perinteinen suomalainen hotellin ja/tai ravintolan nimi. Nimen taustalla on seurapiiriä tarkoittava ruotsin sana societet ja kaupungin säätyläisten kokoontumistila. Monessa Suomen kaupungissa ja kunnassa on edelleen tätä nimeä kantava ravintola tai hotelli.

Historia

Suomen ensimmäinen Seurahuone avattiin Turkuun vuonna 1812. Turun esimerkin mukaan niitä avattiin pian myös useisiin muihin kaupunkeihin. Ensimmäisenä oman seurahuoneensa saivat Vaasa, Pori, Helsinki, Viipuri, Hämeenlinna ja Porvoo. 1800-luvun lopun taloudellisen nousukauden myötä Seurahuoneita perustettiin lähes jokaiseen kaupunkiin. Ne käsittivät ravintolan, juhlasalin sekä majoitustiloja. 
Suomen itsenäistymisen jälkeen perustetut Seurahuoneet toimivat pääosin vain hotelleina, eikä niihin sisältynyt enää juhlahuoneistoja. Suomessa on kaikkiaan toiminut noin 80 Seurahuone-nimistä hotelli-ravintolaa.
Peet Vallak

Peet Vallak, oik. Peter Pedjas, (1893–1959) oli virolainen kirjailija. Hänen tuotantonsa oli pääasiassa novelleja. Häntä pidetään humoristis-yhteiskuntakriittisenä arjen kuvaajana.
Patrik Niklas-Salminen

Ura

Niklas-Salminen pelasi ensimmäisen kerran ammattilaiskiertueen pääsarjassa Vierumäellä Futures-tason turnauksessa elokuussa 2013. Hän osallistui vuonna 2015 Ranskan avointen poikien kaksinpeliin, jossa hävisi avauskierroksella kolmessa erässä Hong Seong-chanille. Wimbledonissa 2015 Niklas-Salminen pelasi vasta toista turnausta urallaan ruohokentällä. Hän voitti poikien kaksinpelin avauskierroksella 13:nneksi sijoitetun Vietnamin Lý Hoàng Namin. Toisella kierroksella hän päihitti Serbian Miomir Kecmanovićin ja kolmannella kierroksella eteläkorealaisen, turnauksessa toiseksi sijoitetun ja maailmanlistan sijalla 278 olleen Lee Duck-heen. Puolivälierissä hän voitti seitsemänneksi sijoitetun yhdysvaltalaisen Tommy Paulin. Välierissä hän hävisi 12:nneksi sijoitetulle ruotsalaiselle Mikael Ymerille luvuin 6−7(3), 3−6.
Seuraavaksi Niklas-Salminen pelasi Tampere Openissa 2015, johon hän sai villin kortin pääsarjaan voitettuaan edellisenä vuonna turnauksen yhteydessä järjestetyn Koskiklinikka Future Stars -kilpailun. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 229 olleen Tomislav Brkićin, mutta hävisi toisella kierroksella Andreas Beckille. Nelinpelissä Niklas-Salminen eteni Harri Heliövaaran kanssa loppuotteluun, jossa he kuitenkin hävisivät parille André Ghem ja Tristan Lamasine. Yhdysvaltain avoimissa Niklas-Salminen hävisi poikien kaksinpelin avauskierroksella kymmenenneksi sijoitetulle Ranskan Corentin Denollylle kolmen erän kamppailun.
Vuonna 2016 Niklas-Salminen oli suurimman osan kaudesta sivussa nilkkavamman vuoksi. Hän teki debyyttinsä Suomen Davis Cup -joukkueessa pelaten nelinpelissä Jarkko Niemisen parina. He hävisivät ratkaisevan nelinpelin Tanskaa vastaan. Heinäkuussa pelatussa Tampere Openissa Niklas-Salminen voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 184 olleen Mathias Bourquen saavuttaen uransa kovimman voiton rankingilla mitattuna. Lokakuussa hän saavutti ensimmäisen ammattilaisuran voittonsa Taipeissa voitettuaan ITF-turnauksen nelinpelin yhdessä eteläkorealaisen Yunseong Chungin kanssa. Niklas-Salmisen nilkka leikattiin marraskuussa.
Vuonna 2017 Niklas-Salminen pelasi Davis Cupissa sekä Georgiaa että Madagascaria vastaan. Toukokuussa 2018 Niklas-Salminen saavutti ensimmäisen kaksinpelin turnausvoittonsa ammattilaiskiertueella, kun hän voitti Kiinan Luanissa ITF Futures -turnauksen. Hän voitti siellä myös nelinpelin Harri Heliövaaran kanssa. Seuraavalla viikolla pelatussa Santa Margarida de Montbuin ITF Futures -turnauksessa Niklas-Salminen hävisi kaksinpelin avauskierroksella Emil Ruusuvuorelle, mutta voitti nelinpeliturnauksen Evan Hoytin kanssa. Elo-syyskuussa Niklas-Salminen voitti sekä Helsingin että Schlierenin ITF-turnausten nelinpelit.

Yksityiselämä

Niklas-Salmisen vanhemmat, Risto ja Hannele omistavat Tampereella sijaitsevan Intersport-urheiluliikkeen.
Andorran vaakuna

Andorran vaakuna on Andorran tunnus lipun ja hymnin ohella. Vaakunan nykyinen muoto on vuodelta 1969 vaikkakin sillä on vuosisataiset juuret.
Vaakunan kilpi on jaettu neljään kenttään. Vasempaan ylälaitaan on kuvattu punaisella pohjalla hopeareunainen kultainen piispanhiippa ja kultainen piispansauva, joka symboloi Urgellin piispaa. Oikeassa ylälaidassa on Foix'n kreivikunnan vaakuna (kolme punaista pystysuoraa viivaa kultaisella pohjalla), vasemmassa alalaidassa on Katalonian vaakuna (neljä punaista pystysuoraa viivaa kultaisella pohjalla), oikeassa alalaidassa on Béarnin vaakuna (kaksi punaista lehmää kultaisella pohjalla). Vaakunan alalaidassa lukee maan latinankielinen motto Virtus Unita Fortior, (Yhdistynyt voima on vahvempi).
Vaakunaa käytetään myös Andorran lipussa.
Mantellin ufotapaus

Mantellin ufotapaus tapahtui Kentuckyssä yhdysvalloissa 7. tammikuuta 1948. Kentuckyn ilmakansalliskaartin lentäjä kapteeni Thomas F. Mantell menehtyi jahdatessaan väitetysti UFOa. Nähdystä tunnistamattomasta valkoisesta kappaleesta raportoivat myös muutamat muut, mukaan lukien sitä tornista Fort Knoxissa tarkkailleet. 
Mantellin tapaus oli varhaisimpia laajasti uutisoituja väitettyjä UFO-kohtaamisia. Aluksi arveltiin, että UFO olisi ollut Venus, jonka näkyvyys kuitenkin oli tapauksen ajankohtana kovin heikko. Tapausta ei siksi ole virallisesti selvitetty.
Narodnikit

Narodnikit olivat Venäjän keisarikunnan 1860–1880-luvun vallankumouksellisia. Liike tunnettiin nimellä narodnikkilaisuus (Narodnitšestvo). Nimi tulee ”lähtemisestä kansan pariin”, hoždenije v narod.
Liikkeen jäsenet olivat lähinnä yliopisto-opiskelijoita, jotka lähtivät maaseudulle valistamaan talonpoikia. Joukko oli ideologialtaan varsin hajanainen, mutta yhteisenä tekijänä sille oli yksinvaltiuden vastustus ja maan jakaminen talonpojille. Narodnikkien lähtökohdat olivat kansalliset ja nostalgiset. Tavoitteena oli myös lähentää sivistyneistöä ja kansaa.
Narodnikkilaisuus syntyi maaorjien vapautuksen jälkeen 1861. Maaseudun köyhien olot eivät vapautuksesta paljon parantuneet, vaan maaomistus jäi rikkaille isännille, kulakeille. Narodnikit saivat vaikutteita Karl Marxin teoksista, ja he omaksuivat etenkin hänen vaatimuksensa, että maa on jaettava takaisin talonpojille. He sivuuttivat kuitenkin teollisuusväestön, jota Venäjällä oli vain pieni osa kansasta, ja Marxin esittämän kehityksen maataloudesta teollisuuteen. Narodnikit pitivät perinteistä kyläyhteisöä tulevaisuuden mallina. Ajatus oli alun perin lähtöisin Aleksandr Herzeniltä, joka piti länsimaista järjestelmää rappeutuneena ja halusi perustaa sosialismin talonpoikien itsehallinnon avulla. Ajattelussa oli slavofiileille tyypillisiä piirteitä. Narodnikit saivat vaikutteita myös Pierre-Joseph Proudhonin ja Mihail Bakuninin anarkismista esimerkiksi Herzenin ja ukrainalaisen sosialistin Myhailo Drahomanovin kautta.
Narodnikkien aktiivisuus keskittyi 1860-luvun loppuun ja 1870-luvun alkuun. Tällöin sadat nuoret kulkivat maaseudulla yllyttäen talonpoikia nousemaan järjestelmää vastaan. Talonpojat eivät kuitenkaan aina vastanneet propagandaan odotetusti, vaan jopa luovuttivat idealistit ohranalle. Kuuluisin oikeudenkäynti järjestettiin vuonna 1878 193 idealistia vastaan.
Myöhemmin liike muutti muotoaan. Vuonna 1876 liike organisoitiin järjestöksi Zemlja i volja (Maa ja vapaus), joka aluksi luotti maaseudulla tehtävään valistustyöhön mutta siirtyi sittemmin terrorismiin. Terrorismin pääkohde oli keisari, tavoitteena murtaa tsaarin perinteinen jumaluusasema. Tosin maaseudulla monet olivat ”vapauttajatsaarin” kuolemasta kauhuissaan.
Vuonna 1879 Zemlja i voljasta irrottautui terroristiryhmä Narodnaja volja (Kansan tahto). Ryhmän johto pidätettiin tai se pakeni vuonna 1881 Aleksanteri II:n murhan jälkeen. Liikkeen johdossa toimi loppuvaiheissa Vera Figner. Vuonna 1887 pienempi ryhmä, johtajanaan Aleksandr Uljanov (Vladimir Leninin veli), yritti keisari Aleksanteri III:n salamurhaa. Uljanov teloitettiin.
Georgi Plehanov taas muodosti 1879 maltillisemman propagandaryhmän Tšornyi peredel (Musta jako), jonka päämäärä oli jakaa kaikki maa uudelleen talonpojille, kunnes se 1880-luvulla siirtyi kaupunkien proletariaatin pariin.
Narodnikkien ideologia jatkui 1900-luvulla erilaisissa sosiaalivallankumouksellisissa ryhmissä.
Kriging-interpolointi

Taustaa

Menetelmä on johdettu geostatistiikassa käytettävästä krigingistä, jolla estimoidaan suureen arvoja halutuissa kohdissa ja jossa suureen arvot muuttuvat tilassa spatiaalisesti levittäytyvän ilmiön vaikutuksesta. Geostatistiikassa ajatellaan, että tila muodostuu satunnaiskentästä , jonka todennäköisyyslaskennallisia ominaisuuksia pyritään hyödyntämään tilastollisesti.
Geostatistiikassa käytettävä Kriging on johdettu sovelluksia silmällä pitäen. Siitä voidaan kuitenkin modifioida interpolointimenetelmä yksinkertaistamalla sen alkuoletuksia. Ensiksi, näytteet eli arvojen otos ajatellaan olevan interpoloitavan funktion arvoja yksittäisissä pisteissä. Toiseksi, interpoloinnissa lasketaan vain käyrän tai pinnan arvoja annetuissa pisteissä. Aito kriging-estimointimenetelmä yrittää estimoida alojen tai tilojen sisältämiä suureen kokonaisarvoja. Kolmanneksi, eri pisteiden välisiä riippuvuuksia ilmaistaan annetulla kovarianssifunktiolla, korrelogrammilla tai variogrammilla. Tässä laskut on esitetty kovarianssifunktiolla.

Arviovarianssin minimointi

Geostatistiikassa Kriging-estimointi syntyy tilanteessa, jossa on voitu arvioida eri painokertoimien valinnan aiheuttaman virheen varianssi eli arviovarianssi . Optimoimalla painokertoimia, voidaan virheen varianssia pienentää. Kriging-interpoloinnissa arvo lasketaan sellaisilla painokertoimilla, joilla virheen varianssi on pienimmillään. Tätä varianssin minimiarvoa kutsutaan Krigingvarianssiksi . Se on yleensä pienempi kuin näyteavaruuden tilastollinen varianssi .

Interpoloinnin suorittaminen

Seuraavassa selostetaan, miten kokonaisen alueen kaikki pisteet interpoloidaan, kun aina käytetään samoja näytteitä. Jos näytteet vaihdetaan välillä, tulee interpolointi aloittaa alusta uudelleen.

Pistekrigingin ominaisuuksia

Pistekriging on eksakti interpolaatiomenetelmä, sillä näytteiden kohdissa  se antaa interpolaattoriksi näytteen arvon  krigingvarianssilla  Menetelmä on toisaalta tasoittava interpolaatio, koska interpoloinnin tuloksien  pisteessä  varianssit ovat näytepopulaation varianssi.
Kun tarkastellaan Kriging-interpoloinnin tuottaman käyrän tai pinnan ominaisuuksia, periytyvät sen jatkuvuus- ja derivoituvuusominaisuudet käytettävän kovarianssifunktion vastaavista ominaisuuksista.
Patrick Wackström

Patrick Rafael Wackström (s. 6. syyskuuta 1958 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen kilpapyöräilijä.
Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Moskovassa 1980 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa seitsemänneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Puiston ja nuoremman veljensä Sixten Wackströmin kanssa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui henkilökohtaisessa 190,2 kilometrin maantieajossa 38:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 13:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Myyryläisen ja Sixten Wackströmin kanssa.
Patrick Wackström edusti Suomea vuosien 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983 ja 1985 MM-kilpailuissa. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1976 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 12:nneksi ja 3 000 metrin takaa-ajossa 20:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 100 kilometrin joukkueajossa vuonna 1982 ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1982 sekä joukkueajossa vuosina 1980 ja 1983.
Seuratasolla Patrick Wackström edusti Porvoon Akillesta. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1977–1983 yhteensä yhdeksän henkilökohtaista Suomen-mestaruutta ja useita joukkuemestaruuksia. Hän ajoi useita Suomen ennätyksiä, muun muassa 4 000 metrin takaa-ajossa ajan 4.56,8 vuonna 1981.
Patrick Wackström on toiminut Suomen Pyöräilyunionin hallituksessa. Hänen isänsä Ole Wackström oli 1960-luvulla Suomen parhaita kilpapyöräilijöitä.
Wackström on ollut Porvoon Energia Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 2006.
Arcus

Arcus (latinaa, ’kaari, riemukaari’) on Kotkan Lyseon lukion jugendtyylinen päärakennus Kotkansaarella osoitteessa Kirkkokatu 15. Sen on suunnitellut Arkkitehtuuritoimisto Usko Nyström–Albert Petrelius–Vilho Penttilä ja se valmistui vuonna 1905. Rakennukseen muutti vuonna 1896 perustettu Kotkan suomalainen yhteiskoulu, sittemmin Kotkan lyseo.
Batman: The Animated Series (videopeli)

Pelaaminen

Pelissä seikkaillaan Batmanilla viiden tason verran, joissa ovat vastassa Jokeri, Linnunpelätin, Pakkasherra, Kissanainen, Myrkkymuratti, Arvuuttaja ja Pingviini. Pelin aikana pelaaja voi pelata myös Robinilla muutamassa kentässä.
Mongolian lippu

Mongolian lippu on Mongolian tunnus. Se on suorakaiteen muotoinen suhteessa 1:2 ja se jakautuu kolmeen tasalevyiseen pystyraitaan, joista kaksi reunimmaista ovat punaisia ja keskimmäinen sininen. Sininen symboloi ikuista taivasta ja punainen edistystä sekä vaurautta. Lipputangon puoleisessa raidassa on keltainen soyombo, kansallinen symboli, joka esittää tulta, aurinkoa, kuuta, maata, vettä sekä taiji eli yin-yang -symbolia. Lipun nykyinen versio otettiin käyttöön heinäkuussa 2011. Silloin vahvistettiin uudet värit lippuun, joka tuli käyttöön 12. helmikuuta 1992, kun maata hallinnut kommunistinen puolue luopui yksinvallastaan. Erona sitä edeltävään, 23. helmikuuta 1949 käyttöön otettuun lippuun on kommunismia kuvaavan keltaisen tähden puuttuminen soyombon yläpuolelta.
Anton Monti

Anton Monti (s. 1964 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija. Hän on kirjoittanut kirjoja Italian ja Suomen poliittisesta radikalismista, ääriliikkeistä sekä terrorismista. Monti asui Roomassa vuodet 1969–1988. Hän on naimisissa Helsingin kaupungin apulaispormestari Anni Sinnemäen kanssa.
Kivipää-palkinto

Kivipää-palkinto on suomalainen kirjallisuuspalkinto, joka perustettiin vuonna 1999.
Salaisuuksia ja valheita (televisiosarja)

Ensimmäinen kausi

Ben Crawford on yksityisyrittäjä, joka on naimisissa Christyn kanssa. Heillä on kaksi tytärtä Natalie, 16, ja Abby, 12. Benin paras kaveri Dave asuu heidän takapihansa mökissä. Heidän naapurissaan asuu Jess, joka on asumuserossa miehensä Scottin kanssa. Jessillä ja Scottilla on viisivuotias poika Tom.
Eräänä varhaisena aamuna Ben löytää Tomin ruumiin metsästä. Tom murhattiin kuudella päähän kohdistuneella puukoniskulla.
Rikostutkija Andrea Cornell on vakuuttunut siitä, että Ben murhasi Tomin. Ben ei pysty todistamaan syyttömyyttään ryyppättyään koko yön Daven kanssa.
Holzhaus Bethlehem

Holzhaus Bethlehem on Euroopan vanhin puurakenteinen asuintalo Sveitsissä. Vuonna 1287 rakennetun talon ikä selvitettiin vuosirengasajoituksella. Talon rakennuttaja on tuntematon, mutta hänen ja myöhempien asukkaiden oletetaan kuuluneen paikallisiin johtohenkilöihin. Kaksikerroksinen talo toimii nykyään museona.
Aarne Halme

Aarne Juhani Halme (s. 29. toukokuuta 1943 Helsinki) on professori emeritus, prosessiautomaation tutkija. Hän oli Oulun yliopiston säätö- ja systeemitekniikan professori vuodesta 1977. Sittemmin hän on ollut professori Aalto-yliopiston Automaatio- ja systeemitekniikan laitoksella ja Suomen akatemian Älykkäiden koneiden huippuyksikön johdossa. Hän on maailmalla tunnettu ja arvostettu tutkija.
Halme valmistui ylioppilaaksi 1962, diplomi-insinööriksi 1966, tekniikan lisensiaatiksi 1969 ja väitteli Teknillisestä korkeakoulusta tohtoriksi 1972. Halmeen isä on professori Erkki Halme.
Fujinami

Palvelus

Fujinami oli Rabaulissa osana uudelleen muodostettua 32. hävittäjäviirikköä, johon kuuluivat lisäksi sen sisaralukset Tamanami, Suzunami ja Hayanami. Viirikkö osallistui Augustan lahden taisteluun, jossa Fujinamiin osui torpedo, joka aluksen onneksi oli suutari.
Kesän alussa viirikkö osallistui Mariaanien taisteluun.
Leytenlahden taistelussa Fujinami suojasi 1. harhautusryhmää, jota komensi amiraali Takeo Kurita. Alus kärsi lievää vahinkoa ilmaiskuista 24. ja 25. lokakuuta. Leyten taistelussa 25. lokakuuta Fujinami irrotettiin auttamaan Chōkaita, josta se pelasti henkiinjääneet ja upotti vaurioituneen laivan torpedolla. 27. lokakuuta, jolloin Fujinami matkasi auttamaan Hayashimoa, USS Essexin lentokoneet upottivat sen. Fujinami upposi miehistöineen, mukaan lukien Chōkailta selvinneet, 150 kilometriä pohjoiseen Iloilosta.
Pihlavan huvila-alue

Pihlavan huvila-alue eli ns. Huvilaranta on Porissa Pihlavan kaupunginosassa sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokas 1800-luvun jälkipuoliskon ja 1900-luvun alun huvilakulttuuria edustava alue.
Huvila-alue on Yyterinniemellä Pihlavan taajaman luoteispuolella, se rajoittuu Pihlavanlahteen sekä muun muassa Pihlavan sahan ja Porin titaanidioksiditehtaan teollisuusalueisiin. Ennen huvilayhdyskunnan syntyä paikalla oli Yyterin kartanon torppia ja peltoja. Alue on yksi Suomen parhaiten säilyneistä varhaisen huvilakulttuurin edustajista ja kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Historia

Pihlavan huvila-alue muodostui 1800-luvun puolivälissä, kun porilaiset teollisuusmiehet ja porvarit alkoivat rakentaa huviloitaan Yyterin kartanon maille. Huvilakäyttöön otettiin myös kartanon vanhoja torppia. Valtaosa alueen huviloista on peräisin 1900-luvun vaihteesta, vanhimmat on rakennettu 1850- ja 1860-luvuilla. Huviloita oli parhaimmillaan 1920-luvulla noin 30 kappaletta. Ne ovat kooltaan noin 250–600 m² ja pääosin puurakenteisia. Samaan kokonaisuuteen lasketaan kuuluvaksi myös Pihlavan sahan asuinalue.
Huviloita ovat suunnitelleet useat tunnetut suomalaiset ja ulkomaiset arkkitehdit, kuten Julius Basilier, Torkel Nordman, Karl Lindahl ja Jarl Eklund. Arkkitehtonisesti merkittävimpiä ovat Ahlströmin perheelle kuuluva Honkala sekä Rosenlewin suvun omistamat Grankulla ja tiilirakenteinen funktionalismia edustava Erikstorp. Honkala on muun muassa Maire Gullichsenin syntymäkoti. Sen yhteydessä sijaitsee paviljonki, jossa on Tove Janssonin tekemiä Goethe-aiheisia seinämaalauksia. Wilhelm Rosenlewin rakennuttaman Grankullan rannassa oli 200 metriä pitkä laituri, josta Rosenlew-yhtiöiden omistama höyrylaiva Saga purjehti päivittäin Porin keskustan jokisatamaan.
Pirttijärvi (Jyväskylä, Taka-Keljo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee laajan Pirttimäen länsipuolella mäen alla. Järvi on keskikohdastaan kasvamassa umpeen ja se onkin melkein kuroutunut kahdeksi järvenosaksi, joiden välissä on enää kapea väylä. Pirttijärvi on nevalaiteinen ja rämemetsien reunustama, rantamiltaan se on pääosin luonnontilassa. Sitä pidetään arvokkaana luontokohteena, ja siellä pesii muun muassa laulujoutsen . Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on noin 30 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,6 metriä ja suurin syvyys on 1,5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järven länsipuolella sijaitsee asuintila, jolle tulee tie Taka-Keljolta yhdystieltä 16607.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,4 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme lyhyttä metsojaa. Hanhiniityn-Hanhikankaan suunnalla olevan purovesistön vedet päätyvät Pirttijärveen, joka laskee puolen kilometrin päässä Ylä-Sallaajärveen. Laskuojalla on pudotusta 0,9 metriä.

Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa oli järven keskikohdalle piirretty saari, joka jäi ruohikon sisään. Vaikuttaa siltä, että ennestäänkin matalaa järveä olisi laskettu noin 0,2 metriä. Järvi oli tuolloin autio, vaikka sen kaakkoispuolella sijaitsikin maatila.
Andrei Astvatsaturov

Andrei Astvatsaturov (Андрей Аствацатуров, s. 1969) on venäläinen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuskriitikko. Astvatsaturov on Pietarin valtionyliopiston dosentti ja johtaa kirjallisuudentutkimuksen koulutusohjelmaa Smolnan instituutissa. Hänen esikoisromaaninsa Ihmiset alastomuudessa (Люди в голом) julkaistiin vuonna 2009, ja se ilmestyi suomeksi vuonna 2010. Teos on nykyajan pietarilaista älymystöä kuvaavan trilogian aloitusosa. Osittain omaelämäkerrallisessa trilogiassaan Astvatsaturov kuvaa Pietarin intelligentsiaa ja taiteilijapiirejä.
Astvatsaturov osallistui Lahden kansainväliseen kirjailijakokoukseen vuonna 2011.
Astvatsaturov on kotimaassaan tunnettu angloamerikkalaisen kirjallisuuden asiantuntija, joka on julkaissut tutkimuksia mm. T.S. Eliotista, Henry Milleristä sekä kirjallisuuden fenomenologiasta. Astvatsaturov on kuudennen polven pietarilainen ja etniseltä taustaltaan juutalainen. Hänen sukunsa on tunnettu älymystösuku, johon kuuluu lukuisia arvostettuja tutkijoita. Näistä merkittävin on hänen äidinisänsä, neuvostoliittolainen kielitieteilijä, kirjallisuudentutkija ja akateemikko Viktor Žirmunski.
Rumpenheimin linna

Rumpenheimin linna (saks. Rumpenheimer Schloss) on Saksan Offenhach am Mainissa sijaitseva, Hessenin vaaliruhtinaalle Friedrich Karlille kuulunut linna. Hänen esi-isänsä prinssi Frederick testamenttasi linnan suvulleen vuonna 1837 ja toivoi sen pysyvän suvun yhteisenä kokoontumispaikkana. Ensimmäiseen maailmansotaan saakka siellä kokoontui kesäisin kuninkaallisia ja tulevia kuninkaallisia useista kuningashuoneista. Friedrich Karl jatkoi linnan kunnostamista maailmansodan jälkeen, mutta samanlaista suvun kokoontumista ei enää tapahtunut. Linna tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa toisessa maailmansodassa, mutta nykyisin sitä on kunnostettu.