Fontenayn apottiluostari

Fontenayn apottiluostari sijaitsee Ranskassa, Burgundin maakunnassa ja Montbardin kunnan alueella. Luostari on rakennettu metsän ympäröimään paikkaan Fontenay-joen ja Saint-Bernard-laakson risteymäkohtaan.
Luostari, johon kuuluu kirkko, majoitustilat, leipomo ja paja, on esimerkki varhaisten sistersiläisluostarien omavaraisuudesta. Vuonna 1981 luostari merkittiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Vielä nykyäänkin luostari on Aunardin perheen yksityisomistuksessa ja suurin osa siitä on avoinna yleisölle.

Apottiluostarin kirkko

Kirkko luostarille rakennettiin vuosien 1127 ja 1150 välisenä aikana. Rakennus perustuu ristin muotoon ja on siten tyypillinen sisterssiläiselle arkkitehtuurille. Kirkkorakennuksen pituus on 66 metriä ja kirkkolaivan leveys on 8 metriä ja poikkilaivan pituus on 19 metriä. Kirkkolaivan sivuilla on kummankin puolen kaksi matalampaa holvistoa. Kirkon kuori on neliön muotoinen ja se on matalampi kuin kirkkolaiva. Lattiapinta on tehty keramiikkalaatoista, jotka aiemmin kattoivat koko rakennelman lattiapinnat. Keskiajalla julkisivulle oli rakennettu myös ”porstua”.

Luostarin sisäpiha

Kun kyseessä on luostarin sisäpiha, niin kyseessä on yksi rakennuskokonaisuuden merkittävimmistä saavutuksista. Pihan koko on 36 metriä kertaa 38 metriä ja sitä ympyröi neljä käytävägalleriaa, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, vaikka kyseessä on eri vaiheissa tehdyt rakenteet. Jokainen käytävägalleria muodostuu yhden kokonaisuuden muodostavasta holvista, joka on jakautunut kahteen eri osaan. Piha on luostarin sydän, sillä siellä munkit kohtasivat ja itäinen galleria oli kaikkein suosituin alue, joka oli yhteydessä suoraan kirkon keskilaivan kanssa ja siten se johdatti munkin myös messuun. Eteläinen galleria johdatti puolestaan kapitulaarisaliin ja makuusaliin vieviin portaisiin. Vuoden 1911 töiden yhteydessä paljastui armarium, jossa munkin säilyttivät kirjojaan ennen messuun menemistään. Eteläinen galleria johdatti vielä ruokasaliin, jonka edessä oli pesuallas, joka kuitenkin on sittemmin kadonnut. Luostarin pihalla tapahtuivat luostarin juhlakulkueet.

Kapitulaarisali

Kirkon jälkeen keskeisin huone apottiluostarin elämässä oli kapitulaarisali: siellä päätettiin toimenpiteistä ja kannanotoista, jotka koskivat koko yhteisöä - kunhan oli aina ensin luettu kappale pyhän Bernhardin sääntöä. Kapitulaarisali avautui luostarin sisarpihalle, sen itäiseen galleriaan suuren kaarikäytävän kautta. Aluksi sali oli säännöllisen neliön muotoinen ja sen katto oli muodostunut kolmesta holvista, joita tukevat pilarit. Vuonna 1450 kolmas holvikaari tuhoutui tulipalon seurauksena. 1900-luvun alussa purettiin seinämä, joka erotti kapitulaarisalin ja vierassalin. Holvikaaret on koristeltu yksinkertaisin kukka-aihein.

Munkkien asuintilat

Kun edetään kapitulaarisalin ja vierassalin kautta, niin saavutaan munkkien arkisaliin. Tämä on paikka, jossa kaikella todennäköisyydellä munkin kopioivat ja kuvittivat käsikirjoituksia. Sali on 30 metriä pitkä ja sen rakenteessa on kaksitoista holvikaarta, jota ovat pareittain ja siten muodostavat kuusi kokonaisuutta.

Makuusali

Munkkien makuusali sijaitsee rakennuksen toisessa kerroksessa ja sen alla on kapitulaarisali. Sinne saavutaan parinkymmenen askelman pituisia portaita pitkin. Sali paloi 1400-luvulla ja kattopalkisto korvattiin uudella, jota saatamme vielä tänäänkin ihailla. Kattorakennelma muistuttaa ylösalaisin käännettyä isoa puuvenettä tai puulaivaa. Pyhän Bernhardin sääntökunta edellytti sääntöjensä mukaisesti, että munkeilla ei ollut yksityiskammioita, vaan he sijasivat olkipatjansa paljaalle lattialle.

Paja

Paja sijaitsee aivan luostarin alueen pohjoisella laidalla. Se on kooltaan 53 metriä pitkä ja 13 metriä leveä. Kattorakenteen holvit lepäävät keskelle sijoitetuilla pilareilla sekä tietenkin seinään tukeutuen. Pajan rakensivat munkit itse 1100-luvulla, jotta he voisivat työskennellä rautamalmin parissa, jota löytyi läheisestä vuoresta, joka dominoi koko luostarin maisemaa. Fontenayn joen keinotekoinen ja muutettu uoma kulkee pajarakennuksen seinustaa pitkin ja saa aikaan liikkeen, jolla käytettiin pajan suuria vasaroita.