google/wiki40b huggingface dataset:
Sancho I (Aragonia)

Sancho I tai Sancho Ramírez oli Aragonian kuningas vuosina 1063–1094 ja Navarran kuningas (nimellä Sancho V Ramírez) vuodesta 1076. Hänen isänsä oli Aragonian kuningas Ramiro I,, mutta Aragonian hän otti läänityksenä vastaan paavilta.
Sancho Ramírez joutui kamppailemaan serkkunsa Kastilian Sancho II:n Zaragozassa esittämiä valtapyrkimyksiä vastaan yhdessä toisen serkkunsa, Navarran Sancho IV:n kanssa. Kun Navarran Sancho IV murhattiin vuonna 1076, Sancho I Ramírez käytti tilannetta hyväkseen ja valtasi Pamplonan ja julistautui myös Navarran kuninkaaksi. Murhatun kuninkaan veli Alfonso VI valtasi loput Navarraan kuuluneet La Riojan ja aiemman Kastilian kreivikunnan alueet.
Kesällä 1086 Youssef ibn Tachfine nousi maihin Espanjaan ja eteni Valenciaan, jolloin Alfonso VI pyysi Sancho I Ramírezia apuun muslimien vastaisessa sodassa. Sotajoukot kohtasivat Zallaqan taistelussa 23. lokakuuta 1086. Ensin kristityt kuninkaat menestyivät, mutta lopulta kalifi löi heidät pakoon. Sancho osallistui paavin organisoimiin taisteluihin Espanjan maureja vastaan vuosina 1063, 1073 ja 1087. Tulokset näistä sodista jäivät vaatimattomiksi, mutta hänen omat sotaretkensä Huescan ja Monzónin alueelle toivat hänelle lisää maita. Vuonna 1089 hän tunnusti paavin lääninherrakseen.
Sancho Ramírez otti käyttöön uuden Clunyn luostarista levinneen liturgian mozarabialaisen tilalle vuonna 1071. Tämä vahvisti paavi Gregorius VII:n asemaa ja saattoi maan tiiviimpään yhteyteen muun kristikunnan kanssa. Asuttaakseen maata kuningas rakennutti munkkien vierasmajoja sekä paransi ja uudisrakensi teitä ja siltoja.
Paavi Aleksanteri II oli luvannut myöhempiä ristiretkiä enteilevällä tavalla muhamettilaisia vastaan taisteleville sotureille syntien anteeksiantoa ja autuutta. Vuonna 1064 Normandian Robert Grespin, Akvitanian herttua Guillaume VIII ja Urgelin kreivi Ermengol III joukkoineen valtasivat Barbastron kaupungin neljänkymmenen päivän piirityksen jälkeen. Kaupunki luovutettiin Sancho Ramírezin hallintaan, mutta jo seuraavana vuonna Zaragozan hallitsija al-Muqtadir valtasi takaisin kristittyjen sotilaiden runteleman kaupungin.
Sancho I Ramírezin ensimmäinen vaimo Isabella oli edellämainitun Ermengol III:n tytär. Pariskunnan poika Pietari I eli Pedro I hallitsi vuosina 1094–1104. Sancho I Ramírezin toinen vaimo Felicia oli Roucyn kreivi Hilduin III:n tytär. Tästä avioliitosta syntyivät pojat Alfonso I, joka hallitsi velipuolensa jälkeen vuosina 1104–1134, ja Ramiro II, joka oli kuninkaana vuodet 1134–1137.
Leif Rantala

Tieteellinen ja yhteiskunnallinen toiminta

Rantala valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1975. Hänen gradunsa käsitteli Pulmangin saamelaista paikannimistöä. Hän työskenteli Lapin yliopiston saamen kielen, lähinnä pohjoissaamen opettajana.
Hän oli erityisesti Kuolan niemimaan ja Petsamon alueiden kulttuurin ja historian asiantuntija. Hän keräsi myös laajan etnografisen kokoelman Kuolasta.
Rantala joutui myös toimimaan paljon kääntäjänä, sillä Lapin suomalaiset virkamiehet eivät juuri ole osanneet saamen kieltä. ”Olen joskus joutunut kääntämään tekstejä, kun ihmiset ovat valittaneet esimerkiksi poliisin olemattomasta saamenkielen taidosta. Monikohan suomalainen virkamies on oppinut saamea? Ei niitä ole kovin montaa.” Rantalan mukaan virkamiehet pitäisi houkutella osaamaan saamea lähinnä käyttämällä erilaisia porkkanoita.
Albert Ikäheimo

Albert Ikäheimo eli Karhu-Alpi tai Ikä-Alpi (29. huhtikuuta 1904 Salla – 19. maaliskuuta 1989) oli suomalainen Savukosken Martinkylässä asunut pienviljelijä ja karhunkaataja.
Sallan Kurtinkylässä syntyneen Albert Ikäheimon vanhemmat olivat kruunun metsänvartija Pekka Fabian Ikäheimo ja Tiina Maria Katainen. Perhe muutti myöhemmin Kurtista Värriöjoen varteen Savukoskelle. Alpi meni 1931 naimisiin Helga Luiron kanssa ja asettui asumaan Värriöjoen varteen parin kilometrin päähän vanhempiensa talosta.
Turkismetsästyksellä seitsenlapsisen perheensä elättänyt Alpi kaatoi elämänsä aikana 50 karhua, lähes 30 ahmaa, muutaman suden ja noin tuhat kettua. Lisäksi hän metsästi hirviä, näätiä, saukkoja ja metsäkanalintuja sekä kalasti.
Kirjailija Arto Paasilinna kirjoitti vuonna 1964 Alpista esikoisteoksensa Karhunkaataja Ikä-Alpi.
Ritarikatu

Ritarikatu (ruots. Riddargatan) on lyhyehkö katu Helsingin Kruununhaassa. Se johtaa Aleksanterinkadulta pohjoiseen Rauhan­kadulle hieman Marian­kadun länsipuolella. Kadun pohjoisin osa Säätytalon puistikon kohdalla on nykyisin kävelykatu, muu osa katua on yksi­suuntainen pohjoisesta etelään päin.
Nykyisen Ritarikadun paikalla oli katu jo 1600-luvulla. Se tunnettiin tuolloin nimellä Residens­hus­gatan sen varrella sijainneen virasto­talon mukaan. Myöhemmin kadun nimenä oli myös Berggatan (Vuorikatu). Nykyisen ruotsin­kielisen nimensä (aluksi kirjoitettuna Riddare Gatan) katu sai vuonna 1820, koska jo silloin kadun varrelle suunniteltiin rakennusta säätyvaltiopäiviä varten. Ritarihuone valmistui kuitenkin tämän kadun ja Mariankadun väliin vasta vuonna 1864. Suomenkielinen nimi Ritarikatu vahvistettiin virallisesti vuonna 1909, mutta se oli ollut käytössä jo sitä ennen.
Vuonna 1812 vahvistetun asemakaavan mukaan katua olisi jatkettu Liisan­kadulle saakka, mutta myöhemmässä kaava­muutoksessa se lyhennettiin nykyiseen pituuteensa.
Valtioneuvoston linnan tontti rajoittuu itä­sivultaan Ritari­katuun. Rakennuksen itäinen, Ritari­kadun puoleinen siipi­rakennus oli vuosi­kymmeniä Ulkoasiainministeriön käytössä, kunnes ministeriö muutti 1980-luvulla Katajanokan Merikasarmiin. Tämän vuoksi Ritari­katu tuli tunnetuksi myös poliittisena käsitteenä, jolla tarkoitettiin Ulko­asiain­ministeriötä.
Parnavaz II

Parnavaz II (georg. ფარნავაზ II, k. 30 eaa.) oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas Artašesiani-dynastiasta vuosina 63–30 eaa. Antiikin lähteissä hänet tunnetaan nimellä Pharnabazus, ja hänet yhdistetään yleisesti keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden nimiin Bartom tai Bratman.
Hän nousi valtaistuimelle isänsä Artagin kuoleman jälkeen. Rooman kenraali Pompeius oli voittanut Artagin vuonna 65 eaa. Rooman valta Iberiassa jäi kuitenkin väliaikaiseksi, ja vuonna 36 eaa. Publius Canidius Crassus johti armeijansa Iberiaan. Hän pakotti Parnavazin muodostamaan liiton Zoberia, viereisen Albanian valtakunnan kuningasta vastaan. Canidius ja Parnavaz marssivat Albaniaan ja alistivat sen kansan valtaansa. Mikään georgialainen lähde ei kuitenkaan kerro näistä Dio Cassiuksen teoksessaan Rooman historia raportoimista tapahtumista.
Georgialaiset vuosikirjat keskittyvät vuorostaan Mirian II:n, kuningas Parnadžomin maanpakoon lähetetyn ja Iranissa kasvaneen pojan kotiinpaluuseen. Mirian palasi Kartliin persialaisen armeijan johdossa, tappoi Bartomin (Parnavazin) ja tuli kuninkaaksi. Bartomin sanotaan aiemmin adoptoineen Kartamin, Kudžin pojanpojan (Kudži oli Egrisin väitetty hallitsija Iberian myyttisen ensimmäisen kuninkaan Parnavaz I:n aikaan). Kartam joutui kuitenkin myös tapetuksi taistelussa Miriania vastaan. Tästä huolimatta Kartamin raskaana oleva vaimo – Bartomin tytär – onnistui pakenemaan Armeniaan, jossa hän synnytti Aderki-nimisen pojan.
Katawa Shoujo

Alkuperä

Katawa Shoujo pohjautuu Zettai Shoujo -dōjinshipiirin artisti RAITAn hahmotaiteeseen ja ideoihin erogesta. Pelin kehitys sai alkunsa, kun RAITAn ideoita lähetettiin 4. tammikuuta 2007 4chan-kuvafoorumille, mitä seurasi kiivas keskustelu peli-idean mahdollisuuksista. Lopulta ajatus pelin luomisesta RAITAn yhden kuvan ja vähäisten ideoiden pohjalta alkoivat tuntua todelliselta mahdollisuudelta, ja ihmiset alkoivat suunnitella projektia tosissaan.
Pian kehitysfoorumi ja toinenkin alkoi nousta ja seuraavina kuukausina ideat ja ehdotukset ilmestyivät ympäriinsä, kun ihmiset yrittivät hioa ideoitaan, piirsivät esimerkkitaidetta ja kirjoittivat näytetekstejä, yrittäen hallita kaaosta jossa kymmenet ihmiset riitelivät ja kinastelivat pelin suunnasta. Siitä pisteestä kaikkein aktiivisimmat ihmiset alkoivat varsinaisen pelin kehittämisen työryhmänä nimeltään "Four Leaf Studios" ja kesällä -07 projekti lähti toden teolla käyntiin.

Juoni

Tarina sijoittuu kuvitteelliseen Yamakun invalidisoituneiden lasten lukioon, jossain päin modernia Japania. Hisao Nakain, normaalia elämää elävän normaalin pojan elämä kääntyy ylösalaisin, kun synnynnäinen sydänvika pakottaa hänet muuttamaan uuteen kouluun pitkän sairaalajakson päätteeksi. Huolimatta vaikeuksistaan, Hisao kykenee löytämään ystäviä ja kenties rakkaudenkin, jos hän pelaa korttinsa oikein. Pelissä on viisi pääpolkua, jotka vastaavat pelin viittä naishahmoa, jokainen polku seuraa oman hahmonsa kannalta olennaista tarinakaarta.

Vastaanotto

Pelin nimi on houkutellut kritiikkiä. Nimi "Katawa Shoujo" tarkoittaa suomeksi "Vammaista Tyttöä", joten se voidaan katsoa loukkaavana terminä.
Osa 1:n demon vastaanotto oli enimmäkseen positiivinen, saadessaan osakseen myös kritiikkiä. Vaikka pelin lähtökohtaa kutsuttiin "kieroutuneeksi ja kurjaksi", itse peliä sanottiin "hyvin tuotetuksi", ja vammaiset kohteena oli yleisesti ylistetty olevan käsiteltävänä kypsästi ja herkästi.
Vaikka Katawa Shoujon luonti alkoi 4chanissa, kuten Four Leaf Studiosin nimi antaa osoittaa, todellinen yhteys on vain historiallinen. Vaikka tuotantoryhmä alun perin järjestyi kuvafoorumilla, studio on erillinen kokonaisuus.
Vaasan Vasamattaret

Vaasan Vasamattaret on vuonna 1933 perustettu Vaasassa toimiva voimistelun, tanssin ja aikuisliikunnan liikuntaseura. Seura on Suomen Voimisteluliiton jäsen.
Vaasan Vasamattaret on Sinetti- ja Priimaseura. Vuonna 2011 seurassa liikkui yli 700 jäsentä.
Vasamattarissa voi harrastaa aikuisliikuntaa, joukkuevoimistelua, tanssia sekä perinteistä jumppaa. Vasamattarien joukkuevoimistelun joukkueita ovat mm. Kvartsit, Stellat, Ceciliat, Lidiat, Delestra, Dirius, Adelina ja Olesia.
Vasamattarilla on myös laajaa tanssitoimintaa. Seurassa panostetaan showtanssiin eri ikäryhmissä. Osa ryhmistä kilpailee Svolin kisoissa sekä FDO:n kisoissa.
Seuran puheenjohtaja on Anna Hintsala.
Tarvastu

Historia

On todennäköistä, että kronikoissa on viittauksia Tarvastuun jo vuodelta 1225.

Kylät

Kunnassa oli 37 kylää: Anikatsi, Arakumäe, Jakobimõisa, Järveküla, Kalbuse, Kannuküla, Kärstna, Kivilõppe, Koidu, Kuressaare, Maltsa, Marjamäe, Metsla, Mõnnaste, Muksi, Pahuvere, Pikru, Põrga, Porsa, Raassilla, Riuma, Roosilla, Soe, Sooviku, Suislepa, Tagamõisa, Tarvastu, Tinnikuru, Unametsa, Väluste, Vanausse, Veisjärve, Vilimeeste, Villa, Vooru, Ämmuste ja Ülensi.

Väestö

Vuonna 2011 Tarvastun kunnassa oli 3 326 asukasta, joista 3 201 (96,2 %) oli virolaisia, 84 (2,5 %) venäläisiä ja 39 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Talma

Talma (ruots. Tallmo) on Sipoon kunnassa sijaitseva taajama. Hallinnollisesti se on osa Martinkylää. Talma on nykyään tunnettu liikuntapaikoistaan, joita ovat laskettelukeskus Talma Ski ja golf-kenttä Golf Talma. Talman kunnallisia palveluita ovat ruotsin- ja suomenkieliset ala-asteet, päiväkoti sekä info- ja keräyspiste. Sipoon kunta pitää Talman aluetta yhtenä keskeisistä tulevaisuuden yhteiskuntarakentamisen kehittämisalueistaan.
Mustamarjaorapihlaja

Ulkonäkö

Mustamarjaorapihlaja kasvaa leveälatvuksiseksi pieneksi puuksi tai puumaiseksi pensaaksi, jonka korkeus on 8–12 metriä. Oksissa on harvakseltaan noin 3 cm pitkiä lyhyitä ja tanakkoja piikkejä. Puikeat lehdet ovat kiiltäviä, 3–8 cm pitkiä, hammaslaitaisia ja matalalovisia. Valkoiset kukat sijaitsevat huiskiloissa. Hedelmät ovat kiiltävän mustia luumarjoja. Laji muistuttaa aitaorapihlajaa.

Käyttö

Mustamarjaorapihlajaa käytetään koristekasvina runsaan kukinnan, hedelmien, koristeellisen lehdistön ja lehtien kirkkaanpunaisen syysvärityksen vuoksi. Laji ei tarvitse leikkaamista, mutta sietää sitä hyvin. Kasvupaikan suhteen se on vaatimaton. Talvenkestävyys on hyvä, Suomessa se menestyy miltei koko maassa eli kasvuvyöhykkeillä I–VI.
Claremont (Kalifornia)

Maantiede

Claremontin pinta-ala on 34,8 neliökilometriä, josta 34,0 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,7 neliökilometriä (2,08 %) vesi-alaa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäisellä laidalla, ja sitä rajaavat Uplandin, Pomonan, La Vernen ja Montclairin kaupungit sekä San Bernardinon piirikunta.

Liikenne

Lähijunaliikennettä Claremontiin harjoittaa Metrolink. Claremontin rautatieasema sijaitsee San Bernardinon radalla ja se on rakennettu vuonna 1927 espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Asemalta on päivittäiset junayhteydet Los Angelesin ja San Bernardinon kaupunkeihin.

Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 33 988 ja asukastiheys 999 as./km². Kaupungin asukkaista 73,48 prosenttia oli valkoihoisia, 11,51 prosenttia aasialaisia ja 4,98 prosenttia afroamerikkalaisia.
Ahvenjärvi (Tampere)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy.
Curtis Moss

Curtis Moss (s. 12. huhtikuuta 1987 New Westminster, Kanada) on kanadalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Kanadassa heitetty 81,21. Moss kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan heitettyään 78,22. Mossin lopullinen sija olympialaisissa oli 22. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 100 kiloa.
Jennifer Haben

Jennifer Haben (s. 16. heinäkuuta 1995, St. Wendel, Saksa)  on saksalaisen Beyond the Black -yhtyeen solisti. Haben on osallistunut paljon yhtyeen kappaleiden kirjoittamiseen ja on myös sen ainoa alkuperäisjäsen. Yhtyeensä kanssa Haben on päässyt esiintymään lämppärinä tunnettujen bändien, kuten Within Temptationin ja Scorpionsin keikoilla ja kiertueilla. Haben on tehnyt yhtyeen ulkopuolella omia projekteja, ja on ollut mukana suositussa saksalaisessa televisio-ohjelmassa "Sing meinen Song" vuonna 2019.
Haben aloitti musiikin harrastamisen jo kuusi vuotiaana, jolloin hän alkoi soittamaan pianoa. Laulamisenkin hän aloitti verrattain nuorena. Hän osaa pianon lisäksi soittaa saksofonia ja kitaraa.
Haben voitti vuonna 2007, saksalaisen laulukilpailun, joilloin hän oli vasta 11-vuotias. Saman vuoden aikana hän pääsi keikkailemaan ohjelman järjestämällä kiertueella. Tämän jälkeen hän voitti veljensä perustamansa bändin kanssa kilpailuja ja pääsi laulamaan Disney Channel -kanavan trailerille kappaleen "Mehr Sommer für alle".
Andrew Taylor Still

Andrew Taylor Still (6. elokuuta 1828 – 12. joulukuuta 1917) oli yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori ja osteopaattisen lääketieteen tohtori. Hän oli osteopatian ja osteopaattisen lääketieteen perustaja. Hän oli myös lääkäri, kirjailija, keksijä ja Kansasin territorion ja osavaltion lainsäätäjä. Hän oli Bakerin yliopiston perustajia ja perusti American School of Osteopathyn (nykyisin  A.T. Still University), joka on osteopatian ensimmäinen oppilaitos.
Liito-oravankirppu

Koko ja tuntomerkit

Muiden kirppujen tapaan pieni, sivusuunnassa litistynyt hyönteinen. Koiraan ruumis on 2,3–3,0 mm ja naaraan 2,5–3,8 mm pitkä. Päässä, tuntosarven takana on kahdessa rivissä sukasia 0–1 sekä 2–3 kappaletta. Niskan pronotaalikammassa on vähemmän kuin 24 piikkiä. Tarkka lajinmääritys tapahtuu tutkimalla takaruumiin kärkiosaa mikroskoopilla. Koiraalla takaruumiin kahdeksas vatsakilpi on pitkä ja kapea ja siinä on pitkiä kärkisukasia. Yhdeksäs vatsakilpi on laajentunut. Naaraalla seitsemännen vatsakilven reuna muodostaa kulman. Naaraan spermathecan bulgaksi kutsuttu osa on sylinterin muotoinen ja hillaksi kutsuttua osaa leveämpi.
Lähin sukulaislaji on oravankirppu (Ceratophyllus (Monopsyllus) sciurorum)

Levinneisyys

Lajin levinneisyysalue ulottuu Kamtsatkalta, Japanin pohjoisosista, Koreasta, Kiinasta ja Taiwanin pohjoisosista Siperian ja Keski-Aasian poikki Länsi-Venäjälle. Pohjoismaissa liito-oravankirppua tavataan ainoastaan eteläisessä Suomessa.

Elinympäristö ja elintavat

Liito-oravankirppu on nimensä mukaisesti liito-oravan (Pteromys volans) ulkoloinen. Lajin tarkemmat elintavat ovat kuitenkin tuntemattomat. Liito-oravan pesissä elää myös muita kirppulajeja, mutta liito-oravankirppu on näistä ainoa täysin liito-oravaan sidottu laji. Suomessa se näyttää esiintyvän pesissä ainoana kirppuna kesällä aikana, jolloin liito-oravalla on uusia poikasia.
Suomessa liito-oravankirppu on ainoana kirppulajina luokiteltu uhanalaiseksi, sillä se ei vaarantuneeksi luokiteltuun isäntälajiinsa sidottuna voi olla ainakaan sitä vähempää uhanalainen.
Mepis

AntiX

AntiX on Mepis-järjestelmän pohjalta tehty kevytversio, joka soveltuu vanhemmille koneille.
Kesäjoki (joki)

Kesäjoki (ven. Ле́тняя, Letnjaja) on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallan Kemin piirissä Venäjällä. Sen pituus on 77 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 020 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Kesäjärvestä (ven. Letnjeje), virtaa kohti itää ja laskee Vienanmereen autioituneen Kesäjoen kylän (Letnjaja Reka) luona. Kalalajeja ovat lohi, taimen, siika, ahven, hauki, made, säyne, särki ja lahna. Koskinen joki on houkutteleva retkeilykohde.
Niemenlampi (Parkano)

Maantietoa

Lammen pituus on 750 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Se sijaitsee Kuivasjärven laskujoessa, jonka eri osuuksilla on eri nimiä. Joen alkuosaa kutsutaan Kuivasjoeksi, Niemenlammen ja Ruonanlammen väliä Ruonanjoeksi ja Ruonanlammesta eteenpäin eli joen alajuoksua Jarvanjoeksi. Jarvasjoki laskee Linnanjärveen. Joki virtaa lammen läpi. Lampi ja joki on täysin peltomaiseman keskellä. Rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Lähiympäristössä sijaitsee kahdeksan maatilaa ja rantaan on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Kylätie kiertää sekä lammen että joen uoman.

Historiaa

Jokiuomaa on yli sadan vuoden aikana perattu ja joessa olevien lampien vedenpintaa samalla alennettu. Kun joessa oleva lampia arvioidaan, tulisi Niemenlampea kohdella historiallisista syistä omana lampenaan ja Linnanlahti tulisi samasta syystä katsoa kuuluvan Ruonanlampeen. Vanhoista Parkanon ja Kihniön pitäjänkartoista näkee, kuinka Niemenlammen luusua on kapea ja kuinka Linnanlahden ja Ruonanlammen väli on lähes yhtä leveä kuin Ruonanlampi koko matkaltaan.
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa tilanne on muuttunut selvästi. Linnanlahti on kuin oma lampensa, jonka vedenpinta on yhtä korkealla molempien lampien kanssa. Nyt se vaikuttaisi kuuluvan läheisesti Niemenlampeen ennemmin kuin Ruonanlampeen. Matala Niemenlampi on alkanut ruohottumaan länsirannastaan.
Adolfas Šleževičius

Adolfas Šleževičius (s. 2. helmikuuta 1948 Mirčiškės, Šiauliain lääni, Liettuan SNT) on liettualainen liikemies, entinen Liettuan pääministeri ja entinen Liettuan demokraattisen työväenpuolueen puheenjohtaja.
Ennen poliittista uraansa Šleževičius toimi johtajana meijerialan yrityksessä. Helmikuussa 1993 hänet nimitettiin pääministeriksi Algirdas Brazauskasin presidentiksi valinnan jälkeen. Tuolloin Liettua kärsi 10-30 % kuukausi-inflaatiosta huolimatta ruplasta luopumisesta ja kuponkiraha talonasin käyttöönotosta.
Luvattuaan palkankorotuksia valtiontyöntekijöille, Šleževičius otti käyttöön pienemmän nosuun ja tuki Liettuan keskuspankin rahapolitiikan tiukentamista. Tämä laski kuukausi-inflaatiota 25 prosentista 13 prosenttiin toukokuussa 1993, kesäkuussa kuudesta prosentista heinäkuun kolmeen prosenttiin. Positiivisen kehityksen vakauttamiseksi otettiin Liettuan liti käyttöön 25. kesäkuuta 1993. Lokakuussa 1993 Šleževičius ilmoitti, että litin arvoa olisi vahvistettava Viron kruunun tavoin kiinteällä vaihtokurssilla. 
Šleževičius joutui eroamaan 8. helmikuuta 1996 korruptiosyytteistä johtuneen epäluottamuslauseen jälkeen. Hän oli vetänyt syrjään omat varansa kahdesta pankista juuri ennen kuin ne tekivät konkurssin. Šleževičius sai syytteet korruptiosta ja väärentämisestä, mutta neljän vuoden tutkinnan jälkeen syytteet hylättiin ennen oikeudenkäyntiä. Poliittisen uran jälkeen Šleževičius ryhtyi yrittäjäksi.
Räjähdekeskus

Räjähdekeskus (lyhenne RÄJK) on Suomen puolustusvoimiin kuuluva räjähdealan toimintaa ja koeammuntoja hoitava laitos. Se aloitti toimintansa vuoden 2013 alussa. Laitoksen edeltäjä oli Räjähdelaitos vuoden 2012 loppuun.
Räjähdekeskukselle kuuluu räjähteiden eli räjähdysaineiden valmistus, niiden kunnonvalvonta ja hävittäminen. Varastotoiminnot siirtyvät maavoimien neljän huoltorykmentin vastuulle.

Historia ja perinteet

Laitoksen edeltäjä Räjähdelaitos oli perustettu vunna 2008 ja toimi vuoden 2012 loppuun.
Räjähdekeskuksen kunniamarssi on Toivo Kuulan säveltämä ja Eino Leinon sanoittama Vapaa kansa. Räjähdekeskus juhlii vuosipäiväänsä 12. toukokuuta.

Muuta

Yksikköön kuuluu myös kolme ns. massaräjäytysaluetta, joista Hukkakeron räjäytysalue on valtakunnallinen ja sijaitsee Kittilän Pokassa ja kaksi muuta Keuruun varikon ja Ähtärin varikon yhteydessä (Palolammen varastoalue).
Varikot toimivat tuotannon lisäksi myös merkittävinä varastopaikkoina ja logistiikkakeskuksina.
Mikaelinlinna

Mikaelinlinna (ven. Миха́йловский за́мок, Mihailovski zamok), myös Insinöörilinna (Инжене́рный за́мок, Inženernyi zamok), on keisari Paavali I:n kaupunkiresidenssiksi vuosina 1797–1800 rakennettu klassistinen palatsi Pietarin keskustassa Venäjällä. Fontankan ja  Moikan kulmassa Kesäpuistoa vastapäätä sijaitsevan rakennuksen on suunnitellut italialaissyntyinen arkkitehti Vincenzo Brenna.
Palatsi on rakennettu Bartolomeo Rastrellin 1740-luvulla suunnitteleman keisarinna Elisabetin kesäpalatsin paikalle. Neliömäisen, kulmistaan pyöristetyn rakennuksen sisällä on kahdeksankulmainen sisäpiha. Etelään suunnattua pääjulkisivua koristavat marmoripylväät, sisäänkäyntiä reunustavat obeliskit ja koristeellinen päätykolmio. Avointa parveketta kannattavalta pohjoisjulkisivun pylväiköltä laskeutuu leveä portaikko kohti Moikaa. Länsisivun pyöristetty uloke sisältää Paavalin taivaallisena suojelijanaan pitämälle arkkienkeli Mikaelille pyhitetyn kirkon, josta palatsi on saanut alkuperäisen nimensä. Sen kupolin yllä kohoaa gotiikkaa ja Pietarin varhaista arkkitehtuuria muistuttava terävä huippu. Muodoltaan vaihtelevista, aikoinaan loisteliaasti koristetuista sisätiloista ovat kirkon lisäksi säilyneet marmorinen pääportaikko, Rafaelin galleria, valtaistuinsali ja ovaalisali. Pääjulkisivun edessä sijaitsevalle aukiolle pystytettiin vuonna 1800 Bartolomeo Carlo Rastrellin suunnittelema, 1740-luvulla valettu Pietari I:n ratsastajapatsas. Arkkitehtoniseen kokonaisuuteen kuuluvat myös Insinöörikadulta johtavaa väylää reunustavat identtiset vartiopaviljongit sekä niiden edessä sijaitsevat maneesi- ja tallirakennukset, joiden Maneesiaukiolle suunnatut julkisivut uudisti vuosina 1823–1824 arkkitehti Carlo Rossi.
Paavali I:n persoonallisuutta heijastava Mikaelinlinna huokuu synkkää ja salaperäistä romantiikkaa. Salamurhaa pelännyt keisari loi uudesta palatsistaan luoksepääsemättömän linnoituksen. Fontankan, Moikan ja keinotekoisten kanavien ympäröimään linnaan pääsi vain tykkien ja lujan vartioston suojelemia nostosiltoja pitkin. Varotoimista huolimatta Paavali sai asua siellä vain 40 päivää. Keisarin oman kaartin upseerit kuristivat hänet makuuhuoneessaan.
Paavalin kuoleman jälkeen keisariperhe muutti jälleen talvipalatsiin. Hylättyyn linnaan sijoitettiin vuonna 1819 insinööriopisto (myöhemmin Nikolain insinööriakatemia), josta se sai uuden nimensä. Vuosina 1838–1843 siellä opiskeli ja vuoteen 1841 saakka myös asui tuleva kirjailija Fjodor Dostojevski. Vuoteen 1917 saakka rakennuksessa sijaitsi sotaministeriön pääinsinöörihallinto ja muita sen virastoja. Lokakuun vallankumouksen aikana linna oli Pavlovin rykmentin sotilaiden tukahduttaman junkkerikapinan päämajana. Myöhemmin siellä toimi puna-armeijan sotakouluja ja muita laitoksia. Nykyään Mikaelinlinna on Venäläisen taiteen museon näyttelytilana. Vuonna 2003 sen pääjulkisivun eteen rakennettiin uudelleen sillalla varustettu vallihauta.
Mikaelinlinnan osoite on Sadovaja-katu 2. Lähimmät metroasemat ovat Gostinyi dvor ja Nevski prospekt.