Kiinanvinttikoira

Ulkonäkö

Tyypiltään kiinanvinttikoira muistuttaa eniten mudholinvinttikoiraa, salukia ja keskiaasianvinttikoiraa, mutta on yleensä niitä hieman kookkaampi ja vankkarakenteisempi. Runko on pitkänomainen ja kuono pitkä ja tasainen.
Rodusta on kaksi karvamuunnosta: pitkäkarvainen hebei ja lyhytkarvainen shadong. Ne eroavat toisistaan paljon kooltaan ja karvatyypiltään, mutta molemmat ovat sisukkaita vinttikoiraksi.

Hebei

Hebein maakunnasta kotoisin oleva hebei on pitkä- ja hapsukarvainen. Se on hieman pitkäkarvaisen mudholinvinttikoiran eli pashmin kaltainen. Se muistuttaa myös paljon hyeenakoiraa, mutta sen korvat ovat erilaiset. Kiinalaiset tutkijat toivovat tutkimusta siitä, onko niiden välillä sukulaisuutta, mutta tähän asti ei ole tehty yhtään tutkimusta. Silmät ovat tummanruskeat, lähes mustat. Kirsu on punertava. Riippuvissa korvissa on hapsutus, joka kasvaa korvan takasivun juuresta. Hännänkanto on vinttikoirille tyypillinen ja kärki usein äärimmilleen kiertynyt. Karva on keskipitkää korvissa ja hännän alla, ja hapsumaista eturaajojen takasivuilla. Hapsut ovat vähäisemmät kuin länsimaistyyppisellä salukilla. Väritys vaihtelee valkoisesta ja vehnästä mahonginpunaiseen ja lähes mustaan. Myös juovikas ja täplikäs ovat tavallisia. Säkäkorkeus on 65–75 cm ja paino sukupuolesta riippuen 20–30 kg. Se on melko runsaslukuinen.

Shadong

Shadongin maakunnan shandong on pitkäkarvaista paljon harvinaisempi. Se muistuttaa paljon mudholinvinttikoiraa. Silmät voivat olla aprikoosinkeltaiset, jadenväriset, ruusunkeltaiset tai tuhkanharmaat eri tummuusasteissa. Koirilla joilla on jadenväriset silmät silmänympärysten ja kirsun tulee olla punaiset. Niska on pitkä ja kaareutunut. Karva on lyhyt ja sileä ja siinä on melko tiivis peitinkarva. Väritys vaihtelee lähes valkoisesta, vehnästä ja kullanruskeasta mahonginpunaiseen, harmaaseen ja lähes mustaan. Mahonginpunainen on näistä näyttävin. Myös juovikas, täplikäs ja kolmivärinen ovat mahdollisia. Valkoiset merkit hännänpäässä, otsassa, rintakehässä, raajojen alaosissa ja käpälissä ovat melko tavallisia. Säkäkorkeus on 60–70 cm. Uroksen paino on 15–21 kg (ihanne 18 kg) ja nartun 13–19 kg (ihanne 16 kg). Se on vaarassa kuolla sukupuuttoon.

Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on hyvin aktiivinen ja myös mainio vahtikoira. Se on perhettään ja hyvin tuntemiaan ihmisiä kohtaan uskollinen ja luottavainen, mutta suhtautuu epäluuloisesti ja varautuneesti tuntemattomiin.

Alkuperä

Kukaan ei tiedä kuinka vanha kiinanvinttikoira on, mutta kiinalaiset uskovat sen olleen olemassa lukuisien sukupolvien ajan ja voi hyvinkin olla yli 1500 vuotta vanha. Intialaiset ja kiinalaiset kynologit uskovat sillä saattavan olla yhteinen tausta caravan houndin kanssa, mutta ei ole ainuttakaan asiakirjaa joka todistaisi tai kumoaisi tämän teorian. Sen vuoksi joidenkin mielestä on kyseenalaista onko kyseessä varsinainen rotu vai intialaisten vinttikoirien muunnos. Moni asia  viittaa yhteiseen taustaan, mutta niiden välillä on myös selviä eroja.
Varhaisimmat todisteet siitä, että tämäntyyppisiä vinttikoiria on ollut olemassa Kiinassa jo monien vuosisatojen ajan, löytyvät kiinalaisten taiteilijoiden maalauksista, joita löytyi lähellä Xiania Shaanxin provinssissa vuonna 684 kuolleen Zhanghuai-nimisen prinssin hautakammiosta. Niissä on kuvattu metsästäjä vasemmassa kädessään metsästyshaukka ja oikealla puolellaan vinttikoira, jolla on selvästi hapsumainen häntä.
Kiinanvinttikoira on lähinnä pienriistan ja hirven metsästäjä, mutta se sopii myös suden metsästykseen. Se on myös mainio vahtikoira. Sen perhekoiran ominaisuuksista tiedetään lännessä vain vähän, mutta kiinalaiset itse ajattelevat sen olevan melko sopiva myös kyseiseen rooliin.
Vuonna 2005 kiinalaiset kynologit arvioivat jäljellä olleen noin 1900 yksilöä. Jotta rotu ei kuolisi sukupuuttoon ja sen tulevaisuus varmistuisi, on alettu pyytää apua kiinalaisilta viranomaisilta. Tällä hetkellä virallista rotumääritelmää ei ole, mutta se on työn alla. Kiinalaiset eivät kyseenalaista heidän vinttikoiransa asemaa oikeana rotuna, mutta voi olla etteivät kansainväliset kennelliitot ikinä tunnusta sitä.
Sitä ei ole tunnustanut myöskään China National Kennel Club (CNKC) , joka perustettiin Pekingissä vuonna 2004 ja joka noudattaa FCI:n rotumääritelmiä. China Kennel Club, joka perustettiin vuonna 1998, puolestaan noudattaa omia rotumääritelmiään.

Terveys

Rotu on erittäin terve.