google/wiki40b huggingface dataset:
Volkswagen Karmann Ghia

Karmann Ghia oli Volkswagenin kaksipaikkainen coupé. Sitä valmistettiin vuosien 1955 - 1974 välisenä aikana yhteensä 466 856 kappaletta, joista 81 053 oli Cabriolet -mallia.

Historiaa

1950-luvun alussa Volkswagen valmisti taloudellista Kuplaa, mutta kun jälleenrakennus toisen maailmansodan jälkeen oli päässyt hyvään vauhtiin alkoivat asiakkaat vaatia tyylikkäämpiä ja urheilullisempia autoja. Tässä tilanteessa yhtiön johto näki tarpeelliseksi luoda imagosyistä asiakkaiden toiveita vastaava malli. Volkswagen teki sopimuksen saksalaisen koritehtaan Wilhelm Karmann GmbH:n kanssa auton valmistamisesta. Karmann kääntyi italialaisen Carrozzeria Ghia SpA-suunnittelutoimiston puoleen. Sillä olikin valmiina käyttämätön Chrysleriin tai Studebakeriin tarkoitettu suunnitelma, joka nyt muunnettiin Kuplan pohjalevylle ja tekniikalle.
Vaikka mallit jakoivat saman tekniikan, Karmann Ghian kori tehtiin käsityönä, mikä nosti merkittävästi auton valmistuskustannuksia ja hintaa Kuplaan verrattuna. Volkswagenin johdon hyväksyttyä uuden mallin sen ensimmäinen sarjatuotantokappale valmistui elokuussa 1955 Osnabrückin tehtaalta. Yleisön reaktio linjakkaaseen malliin oli innostunut ja jo ensimmäisenä vuotena autoa myytiin yli 10 000 kappaletta, mikä ylitti Volkswagenin kaikki myyntiennusteet.
Karmann Ghia Cabriolet -avomallia alettiin valmistaa vuoden 1957 elokuussa.
Koska Karmann Ghiassa oli sama 36 hevosvoiman moottori kuin Kuplassa, se ei teholtaan ollut erityisen urheilullinen, myös auton kori osoittautui hyvin ruosteherkäksi.
Vuonna 1964 Karmann Ghia 1200 valittiin Baden-Badenin kansainvälisessä ”autoparaatissa” maailman kauneimmaksi autoksi hintaluokassaan. Tuomaristoon kuuluivat muiden muassa muotitaiteilija Pierre Cardin ja saksalainen ohjaaja-näyttelijä William Dieterle. Karmann Ghian 10-vuotisjuhlan aikoihin 1965 mallia oli valmistettu 180 000 kappaletta, pelkästään vuonna 1964 yli 25 000.

Typ 34 Coupé

Syyskuussa 1961 alkoi uuden mallin Typ 34 Coupén sarjavalmistus. Siinä oli uusi 1500 cm³ moottori joka kehitti 45 hevosvoimaa jolla auto saavutti 145 km/h nopeuden. Se oli sen aikaisista Volkswageneista nopein, ylellisin ja kallein.

Karmann Ghian seuraajat

Vuonna 1974 Volkswagen esitteli Sciroccon korvaamaan iäkkään Karmann Ghian. Sen muotoilussa ei ollut enää jälkeäkään edeltäjänsä linjoista, vaan Giorgetto Giugiaron muotoilemana se muistutti muutamaa kuukautta myöhemmin esiteltyä ensimmäistä Golfia. Kun Volkswagen -konsernin omistama Audi esitteli oman Audi TT-mallinsa konseptina vuonna 1995 Frankfurtissa monet Volkswagen-harrastajat näkivät sen jatkavan Karmann Ghian perinteitä ja muotokieltä.
Hollanninkielinen Wikipedia

Hollanninkielinen Wikipedia on Wikipedian hollanninkielinen versio. Hollanninkielisessä Wikipediassa on noin 1 695 000 (1.9.2013) artikkelia ja se on artikkelimäärältään neljänneksi suurin englannin-, ruotsin- ja saksankielisen version jälkeen. Se perustettiin 11. kesäkuuta 2001.
Hollanninkielisen Wikipedian viimeaikainen kasvu perustuu pitkästi bottien luomiin artikkeleihin.
Prästvike

Maantietoa

Järvi on Itämeren Väinämeressä sijaitsevan Vormsin saaren suurin järvi noin kilometrin verran saaren etelärannasta. Järven pinta-ala on 38 ha ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on saaria vain yksi ja sen pinta-ala on 0,11 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 1,0 metriä mpy. Siihen laskee kolme metsäojaa, joista yksi tuo Suurallikkaasta (Suuri lähde) purkautuvaa vettä järven pohjoispäähän. Sen laskuoja on Prestviigi oja, joka laskee 900 metrin pituisena Hullon lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 11,4 km².
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys 0,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00011 km³  eli 0,11 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsää. Hullon kylä sijaitsee järven itäpuolella.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (viroksi makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Oriveden Ponnistus

Naisten lentopallo

Lentopallo otettiin seuran lajiohjelmaan 1950-luvulla. Ensimmäisen kerran seura saavutti pääsarjatason paikan 1979. Kausi 2016–2017 oli seuran 31. pääsarjakausi. Seura on voittanut SM-kultaa vuonna 1997, hopeaa vuosina 1998, 2005, 2008, 2009, 2011 ja 2014 sekä pronssia vuosina 1981, 2004, 2007, 2010, 2016 ja 2017. Suomen cupin joukkue voitti vuosina 1996, 1997 ja 2018. Kaudella 2011–2012 ja 2012–2013 OrPo sijoittui Suomen Cupissa toiseksi.
Takiaistammi

Lajikuvaus

Takiaistammi kasvaa noin 30 metriä korkeaksi ja rungon halkaisija voi olla kolme metriä. Lehtien yläpinta on kiiltävänvihreä, alapinta kellanruskea. Lehdet ovat 7–15 cm pitkät. Terhot ovat harvinaisen suuria, 2–5 cm pitkiä.
Takiaistammi on nopeakasvuinen ja kestävä, siksi sitä käytetään puistopuuna.
Vilppulan urhojen muistolle

Vilppulan urhojen muistolle (tunnetaan myös ensimmäisten sanojensa mukaan nimellä Kytösavun aukeilla mailla) on suomalaisen Heikki Klemetin vuonna 1918 sanoittama ja säveltämä isänmaallinen marssilaulu. Kappaleessa ylistetään Suomen sisällissodassa Vilppulan rintamalla kunnostautuneita eteläpohjalaisia suojeluskuntalaisia. Klemetti sävelsi laulun sodan aikana, mutta teos sai ensiesityksensä vasta sodan jälkeen Lapuan päivillä 14. heinäkuuta 1918. Tästä huolimatta kappaleesta muodostui yksi tunnetuimpia valkoisen armeijan marssilauluja. Laulu oli suosittu suojeluskuntalaisten keskuudessa, ja Etelä-Pohjanmaan suojeluskunta- ja lottapiirit ottivat sen kunniamarssikseen.
Kappaleen viimeisen säkeistön kertosäkeessä "Laurilan työt sekä Vilppulan vaiheet, lastenlapsille laulujen aiheet" ylistetään jääkärieversti Matti Laurilaa, hänen veljeään Ilmaria ja näiden isää Matti Laurila vanhempaa, jotka toiminnallaan sisällissodassa nousivat valkoisen puolen sotasankareiksi ja jotka tunnettiin niin sanottuna Lapuan lumiaurana. Isä-Matti ja Ilmari kaatuivat samassa Länkipohjan taistelussa 16. maaliskuuta 1918. Nuorempi Matti Laurila oli sisällissodassa komentamassa Vilppulan rintaman joukkoja.
Jatkosodan jälkeen kappaletta ei ole kovin usein esitetty, eikä se ole enää kovin tunnettu.
PC-FX

Tekniikka

Suoritin oli 32-bittinen NEC V810.
Konsolissa oli liitäntätukea NEC PC-9801 tietokoneisiin, joka mahdollisti konsolin käyttämisen ulkoisena SCSI-asemana.
Larger Than Life

Musiikkivideo

Kappaleen "Larger Than Life" musiikkivideo oli suuren budjetin tuotettava, jonka ohjasi Joseph Kahn 12.–14. elokuuta vuonna 1999 Orlandossa, Floridaassa. Kahn ohjasi myös yhtyeen videon "Everybody (Backstreet's Back)" kesäkuussa 1997. Musiikkivideo sijoittuu futuristiseen avaruuteen ja sisältää lukuisia erikoisefektejä ja animaatiota, kuten myös tanssiesityksen. Videon alussa esiintyy suuri avaruusalus ja useita bändin edellsiä hittejä kelautuu ohi. Robotti, jonka kasvoja esittää Antonio Fargas (esitti myös bussikuskia videolla "Everybody (Backstreet's Back)"), herättää yhtyeen jäsenet aluksesta.
Jokainen yhtyeen jäsen esiintyy videolla yksin sekä yhdessä ryhmän tanssiesityksessä.
Videon kustannukset nousivat yli alkuperäisen budjetin, minkä vuoksi Howie Doroughin asusteet eivät olleet kovin eriskummaliset. Video on Guinnessin ennätystenkirjassa 11. kalleimpana musiikkivideona arvioidulla 2 100 000 dollarin kuluillaan.
Mertjärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Kalliojärven vieressä kapean kannaksen takana. Kannaksella kulkee valtatie 24, josta näkee järven hyvin. Siinä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 850 metriä. Järven rannat ovat metsämaata, jolle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sille tulee tie valtatieltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummenen alueeseen (14.254) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä mpy. Järveen laskee valtatien alitse oja Kalliojärvestä ja suo-oja pohjoisesta, jonka lähteenä on Munuanjärvi. Järven laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee pinen lammen kautta Koveroon. Laskuojalle tulee pudostusta 0,8 metriä. Vesireitti päättyy lopuksi Lummenneen, joka on bifurkaatiojärvi.
Iriomotenkissa

Tuntomerkit ja elintavat

Iriomotenkissanaaraan pituus on keskimäärin hännän tyvestä kuonoon mitattuna noin 50 cm, josta häntä on noin 25 cm. Urokset ovat hiukan suurempia. Iriomotenkissa on siis samankokoinen kuin kesykissa, mutta sen häntä on tuuheampi ja lyhyempi kuin kesykissan. Lajin kissojen turkki on tummanharmaa, ja siinä on tiheästi mustia pilkkuja, jotka muodostavat juovanauhoja. Kissan paino on noin 4–7 kg.
Kissojen elinympäristöön kuuluvat rannat ja metsät. Se elää maan tasalla mutta on myös taitava kiipeilijä. Iriomotenkissan pääasiallista saalista ovat äyriäiset, kotilot, liejuryömijät ja maalle nousevat pikkukalat.

Lajin historiaa ja nykypäivää

Laji on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Niitä arvellaan olevan jäljellä enää alle sata yksilöä. Iriomotenkissan uhanalaisuus johtuu luultavasti siitä, että sen asuinalue on erittäin pieni. Iriomotenkissa asuu Iriomoten saarella Okinawan läänissä Japanissa. Laji onkin nykyään suojelukohde.
Kissalajin löysi eläintieteilijä Yoshinori Imaizumi Irimotensaarelta vuonna 1965, jolloin laji herätti suurta huomiota sekä Japanissa että muualla. Aluksi iriomotenkissa luokiteltiin omaksi Mayailurus-suvun lajikseen, mutta nykyisen käsityksen mukaan se on luokiteltu Prionailurus-sukuisen leopardikissan alalajiksi.
Tampereen kansainvälinen koulu

Tampereen kansainvälinen koulu (engl. Finnish International School of Tampere, FISTA), entinen Amurin koulu, on Tampereen keskustan lähettyvillä, Amurin kaupunginosassa sijaitseva, lähes kokonaan englanninkielinen peruskoulu. Samassa rakennuksessa ovat ylä- ja ala-aste. Lukuvuodesta 2007–2008 lähtien kouluun ei ole tullut uusia suomenkielisiä ensimmäisiä luokkia. Koulussa on noin 550 oppilasta.
Koulurakennuksessa on viisi kerrosta, ylimmässä kerroksessa on yläaste ja kolmannessa sijaitsee opettajainhuone. Toinen, kolmas ja neljäs kerros ovat pääosin ala-asteen käytössä. Toisessa ja kolmannessa kerroksessa on kuitenkin myös yläasteen käytössä olevia luokkia. Viimeinen suomenkielinen luokka kävi yhdeksännen luokkansa koulussa lukuvuonna 2012–2013. Amurin koulua remontoitiin 2014–2017. Yläaste siirtyi Keskustorilla sijaitsevaan rakennukseen remontin ajaksi.
Kasvojensiirto

Kasvojensiirto tai kasvosiirrännäinen on kirurginen leikkaus, jossa henkilön kasvot korvataan kuolleelta luovuttajalta siirrettävillä kasvoilla. Ensimmäinen osittainen kasvojensiirto tehtiin marraskuussa 2005 Isabella Dinoirelle. Ensimmäinen täydellinen kasvojensiirto tehtiin maaliskuussa 2010.
Laaja vamma kasvojen pehmytkudoksille, esimerkiksi palovamman tai eläimen pureman seurauksena, saattaa olla vaikea korjata rekonstruktiivisilla leikkauksilla. Osassa tällaisista tapauksista kasvojensiirto on mahdollinen hoitokeino. Kasvojensiirron jälkeen potilaan on käytettävä hyljinnänestolääkitystä, koska muuten elimistön immuunipuolustus hyökkää toiselta henkilöltä siirrettyä kudosta vastaan.

Kasvojensiirtoleikkauksia

Ranskalaiset kirurgit tekivät maailman ensimmäisen osittaisen kasvojensiirron marraskuussa 2005. Leikkauksessa siirrettiin aivokuolleen naisen kasvojen keski- ja alaosa ranskalaiselle 38-vuotiaalle Isabelle Dinoirelle, jonka nenä, huulet, leuka ja posket olivat hänen oman koiransa puremien seurauksena vaikeasti vaurioituneet. Hän kuoli syyskuussa 2016 sairastuttuaan kahteen eri syöpään. Syövät johtuivat hänen kasvojensiirron yhteydessä saamastaan immuunilääkityksestä. Joulukuussa 2008 Clevelandin klinikalla Yhdysvalloissa tehtiin maailman ensimmäinen subtotaali kasvojensiirto. Leikkausryhmän johtaja, Puolassa koulutettu kirurgi Maria Siemionow, on aiemmin toiminut lääkärinä Helsingin HUSissa erikoisalanaan ortopedia ja käsikirurgia.
Barcelonalainen Vall d'Hebronin yliopistollinen sairaala teki maaliskuussa 2010 ensimmäisen täydellisen kasvojensiirron itseään päähän ampuneelle miehelle, joka oli menettänyt suuren osan kasvoistaan. Potilas ei ollut kyennyt hengittämään, puhumaan tai syömään ilman apuvälineitä. Vanhoista kasvoista jäivät jäljelle vain silmät ja kieli, ja mies sai uudet kasvolihakset, ihon, nenän, huulet, leuan, hampaat, kitalaen ja poskiluut.
Yhdysvalloissa Bostonissa tehtiin maan ensimmäinen, täydellinen kasvojensiirto-operaatio, kun amerikkalainen Dallas Wiens sai uudet kasvot maaliskuussa 2011 tuntemattomalta luovuttajalta. Yhdysvaltain armeija kustansi koko operaation, koska he halusivat saada lisätietoa loukkaantuneiden sotilaiden hoitamiseen.
Kasvojensiirtoleikkauksia on tehty syyskuuhun 2016 mennessä noin 40. Potilaista 6 on kuollut leikkauksen jälkeen.
Liberty Island

Liberty Island (ent. Bedloe's Island) on Yhdysvalloissa New Yorkiin johtavan laivaväylän varrella sijaitseva pieni saari, joka tunnetaan Vapaudenpatsaan sijaintipaikkana. Saari sijaitsee Hudson-joen suulla ja Manhattanin eteläpuolella New Jerseyn osavaltion alueella. Käytännössä se kuitenkin kuuluu hallinnollisesti New Yorkin osavaltioon kuuluvan New Yorkin kaupungin alaisuuteen. Saarelle pääsee tunnin välein kulkevilla lautoilla.
Amazoniankipuaja

Levinneisyys

Amazoniankipujaa tavataan Koillis-Perussa, Etelä-Kolumbiassa ja Luoteis-Brasiliassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi ainakin levinneisyysalueensa keskiosissa.Sen uskotaan vähenevän tulevaisuudessa Amazonin sademetsän hakkuiden takia, ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

Elinympäristö

Amazoniankipuaja elää várzea-metsissä (kausittaisesti tulviva) ja igapó-metsissä (pysyvästi tulviva). Sen elinympäristöt sijaitsevat alle 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Seppo Parkkinen

Ura

Seppo Parkkinen opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1981–1985. Hän on työskennellyt lähinnä vapaana taiteilijana ympäri Suomen.
Parkkinen on dramatisoinut näytelmiä paitsi teattereihin, myös televisioon ja radioon. Suurten laitosteattereiden ohella Parkkinen on työskennellyt muun muassa Q-teatterissa ja teatteriryhmässä Kolmas Tila. Parkkinen on dramatisoinut muun muassa Väinö Linnan, Orvokki Aution ja Bo Carpelanin tuotantoa. Vuonna 2017 hän toimi dramaturgina Helsingin kaupunginteatterin esittämässä musikaalissa Myrskyluodon Maija, joka sai yli 80 000 katsojaa.
Parkkisen käsikirjoituksiin kuuluu useita puhenäytelmiä ja musiikkinäytelmiä. Hänen tuotantoaan on esimerkiksi Laila Kinnusesta kertova musikaali Laila, joka kantaesitettiin Lappeenrannan kaupunginteatterissa tammikuussa 2003. Musikaali sai kaikkiaan kymmeniä tuhansia katsojia.
Miehitys

Miehitys on toimenpide, jossa valtion armeija valloittaa toisen valtion alueen tai sen osan ja ottaa sen hallintaansa. Miehitys tehdään usein osana sodankäyntiä, toisinaan se myös aloittaa tai päättää sodan. Miehityksen ei kuitenkaan tarvitse tapahtua sodankäynnin tuloksena, vaan historia tuntee myös tapauksia, joissa valtio on miehittänyt toisen valtion alueita ilman sotaa (esimerkiksi Turkin vallattua osan Kyproksesta.)
Miehitystä on säännelty useilla kansainvälisillä sopimuksilla, mutta sopimuksia rikotaan käytännössä usein ja niiden soveltuvuus saatetaan kiistää. Tärkeimmät sopimukset ovat sodankäyntiä koskeva Haagin yleissopimus (1907) ja Geneven sopimus siviilien suojelemisesta sodan aikana (1949). 
Miehitys on väliaikainen toimi, jonka aikana alueen asukkaat säilyttävät aiemman kansalaisuutensa ja oikeusasemansa. Miehittävällä valtiolla ei ole oikeutta liittää miehitettyä aluetta omaan alueeseensa ainakaan ennen rauhan solmimista. Miehittäjän on pyrittävä palauttamaan ja säilyttämään järjestys ja turvallisuus miehitetyllä alueella. Se voi korvata alueen hallintoviranomaiset miehitysviranomaisilla, mutta tuomioistuimet saavat jatkaa toimintaansa.

Miehityshallinto

Miehityshallinto on miehittävän osapuolen miehitetylle alueelle muodostamaa hallintoa, jota miehittävä osapuoli hyödyntää alueen hallitsemisessa. Jos miehitys koskee vain valtion osaa, puhutaan miehitysvyöhykkeestä.

Esimerkkejä sotilashallinnoista

Syksyllä 1941 perustettiin suomalaisten joukkojen etenemisen johdosta Itä-Karjalan sotilashallinto. Myös monia Suomen Moskovan rauhassa Neuvostoliitolle luovuttamia, mutta kesällä 1941 takaisin vallattuja alueita jäi hallitsemaan ylipäällikön alaisuudessa päämajan sotilashallinto-osasto kesä-heinakuuhun 1944 siihen saakka, kun suomalaiset joukot olivat vetäytyneet.
Toisessa maailmansodassa liikkuvaa rintamaa lähellä oli Wehrmachtin sotilashallinto, mikä vähitellen luovutti joukkojen edetessä yhä syvemmälle Neuvostoliittoon hallintoa Alfred Rosenbergin johtaman itäministeriön alaisille valtakunnankuvernementeille, joista  muodostui miehityssiviilihallinto.
Vartiomoottorivene 19

VMV-19 (ent. Suojeluskuntajärjestön SP-41) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.

Rakentaminen

Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. SP-41:ksi nimetty alus valmistui 1943. Sen männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.

Palveluskäyttö

Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 19 eli sen nimeksi tuli VMV-19.
Alus poistettiin 1970 ja romutettiin Kokkolassa 1980-luvun loppupuolella.
Yhdeksänvyövyötiäinen

Ravinto

Yhdeksänvyövyötiäisen ravintoa ovat hyönteiset, pienet selkärankaiset sekä juurimukulat ja hedelmät.

Tuntomerkit

Yhdeksänvyövyötiäinen painaa noin 4–8 kg, ja pituutta sillä on 40–50 cm. Häntä on lähes ruumiin pituinen. Eläimen kuono on liereä ja korvat melko isot. Vyötiäisen harteilla ja lantiolla on kaksi suurta, yhtenäistä kilpeä, joiden välissä suomut muodostavat yhdeksän poikittaista vyötä. Tämän rakenteen ansiosta ansiosta eläin voi kiertyä kokoon. Myös päässä ja hännässä on vahvoja luusuomuja.

Lisääntyminen

Yhdeksänvyövyötiäisestä ainutlaatuisen tekee sen kyky kloonata jälkeläisiään: naaras hedelmöittyy normaalisti, mutta ennen kuin hedelmöittyneessä munasolussa alkaa tapahtua solujakautumia, se kuroutuu neljäksi saman geeniperimän sisältäväksi munasoluksi. Sen takia yhdeksänvyövyötiäinen synnyttää kevään tullen identtiset neloset.
Arno Rafael Minkkinen

Arno Rafael Minkkinen (s. 4. kesäkuuta 1945 Helsinki) on amerikansuomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan omaa alastonta vartaloaan erilaisissa luonnonmaisemissa kuvaavista valokuvistaan.

Elämä ja ura

Arno Rafael Minkkinen muutti kuusivuotiaana perheensä kanssa Suomesta New Yorkin Brooklyniin. Hänen lapsuuttaan varjostivat suulakihalkio ja sen korjausleikkaukset. Minkkinen opiskeli englannin kieltä ja kirjallisuutta Wagner Collegessa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän ryhtyi ottamaan valokuvia itsestään toimiessaan copywriterina mainostoimistoissa New Yorkin Madison Avenuella. 
Myöhemmin Minkkinen opiskeli valokuvausta Harry Callahanin ja Aaron Siskindin ohjauksessa Rhode Island School of Design -koulussa ja suoritti Master of Fine Arts -tutkinnon valokuvauksessa 1974. Neljän vuosikymmenen ajan Minkkinen on toiminut valokuvaustyönsä ohella opettajana, kuraattorina ja kirjoittajana. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 1972.

Opettajana

Minkkinen on toiminut valokuvauksen opettajana muun muassa Yhdysvaltain Massachusetts Institute of Technologyssa, Italiassa, Ranskassa, Sveitsissä ja Kiinassa. Taideteollisessa korkeakoulussa hän opetti 1974–1976, jolloin vasemmistolaiset opiskelijat joko eivät suostuneet tulemaan amerikkalaisen opettajan luennoille lainkaan tai eivät kollektivismissaan suostuneet kertomaan, kuka minkäkin kuvan oli ottanut.
Minkkinen toimii professorina Massachusettsin yliopiston Lowellin kampuksella. Hänellä on dosentuuri Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Hänen aiempia opetuspaikkojaan ovat Bostonin Massachusetts Institute of Technology, Philadelphia College of Art sekä École d’Arts appliqués Sveitsin Veveyssä.  Massachusettsin yliopisto ja Lahden Muotoiluinstituutti järjestivät 1996 opiskelijavaihtotapahtuman Spirit Level, jossa 30 suomalaista, amerikkalaista ja sveitsiläistä valokuvaopiskelijaa tekivät kolmiviikkoisen kuvausmatkan halki Suomen, Venäjän ja Itä-Euroopan. Vastaava tapahtuma järjestettiin 2003 Toscanassa ja 2007 Meksikon Oaxacassa. Vuonna 2010 Spirit Level toteutettiin yhdessä Aalto-yliopiston ja firenzeläisen Studio Marangoni -säätiön opiskelijoiden kesken ja vuonna 2012 norjalaisen Bilder-valokuvauskoulun ja ranskalaisen École Supérieure d’Arts & Medias de Caen & Cherbourgin kesken.
Minkkinen on lisäksi pitänyt valokuvaustyöpajoja muun muassa Mainessa, Bostonissa, New Mexicossa, Kalifornian Carmelissa sekä Rencontres d’Arles -valokuvatapahtumassa Ranskassa.

Kuvia kokoelmissa

Minkkisen töitä ovat hankkineet kokoelmiinsa muun muassa New Yorkin Museum of Modern Art Bostonin Museum of Fine Arts, The Addison Gallery of American Art (Andover, Massachusetts) sekä Pariisin Pompidou-kulttuurikeskus ja Musée d’Art Moderne ja Suomen valokuvataiteen museo.
Basset artésien normand

Ulkonäkö

Basset artésien normand on pitkä ja matala: säkäkorkeus on 26–36 cm. Rotu on melko pitkäkuonoinen ja suurisilmäinen. Korvat ovat isot ja riippuvat. Häntä on pitkä, tyvestä paksu, sapelinmuotoinen, selälle kiertymätön ja korkealle kiinnittynyt. Turkki myötäilee ihoa ja on lyhyttä. Väri on kirjava puna-musta-valkoinen tai kelta-valkoinen.

Luonne ja käyttäytyminen

Rodun riistavietti on selvä, mikä koiran omistajan on hyvä muistaa. Se on sosiaalinen ja tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa.

Alkuperä

Ranskassa havaittiin matalaraajaisten ajokoirien olevan käyttökelpoisia pienten hirvieläinten metsästyksessä. Eri puolilla Ranskaa käytettiin erityyppisiä koiria. Vallankumouksen jälkeen aatelisten suosimat bassetit kävivät vähiin, mutta jalostuskelpoisia yksilöitä kuitenkin löytyi. Rodun määrätietoinen kehittäminen alkoi 1870-luvulla, kun Couteulx de Canteleu vakiinnutti tehokkaan, eturaajoiltaan suoran artoisinbassetti-rodun, kun taas Louis Lane kehitti paljon näyttävämmän, eturaajoiltaan käyrän normandianbassetti-tyypin. Vuonna 1924 nämä kaksi yhdistettiin yhdeksi roduksi, jonka nimeksi tuli basset artésien normand.
Bat Yam

Maantiede

Bat Yam sijaitsee Israelin keskiosassa Välimeren rannikolla Tel Avivin metropolialueella. Tel Avivin kaupounki sijaitsee Bat Yamista pohjoiseen, Holon idässä ja Rishon le-Zion etelässä.

Historia

Nykyinen Bat Yam perustettiin vuonna 1926, jolloin paikalle muutti 24 uskonnollista juutalaisperhettä. Tuolloin Bat Yam sijaitsi vielä erillään alueen muista juutalaisista keskuksista. Paikan alkuperäinen nimi oli Bayit va-Gan, eli vapaasti kääntäen "koti ja puutarha". Bat Yamin juutalaiset siirtolaiset pakenivat Tel Aviviin Palestiinan arabien kapinoidessa vuonna 1929 ja he palasivat paikalle tilanteen rauhoituttua vuonna 1931. Vuonna 1933 paikalle muutti uusia juutalaisia siirtolaisia Saksasta ja vuonna 1937 paikka sai nykyisen nimensä Bat Yam eli "meren tytär". 
Israelin itsenäisyyssodan syttyessä vuonna 1948 Bat Yamin asukasluku oli noin 1 000 ja paikkakunta oli kiivaiden taistelujen kohde. Kaupungin asukasluku kasvoi huomattavasti Israelin itsenäistymistä seuranneen juutalaisen siirtolaisuuden tuloksena. Bat Yamista tuli hallinnollisesti kaupunki vuonna 1958.

Talous

Bat Yamissa on esimerkiksi elintarviketeollisuutta. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi olutta, muita juomia ja jäätelöä. Elintarviketeollisuus on ollut kaupungin tärkein työllistäjä. Kaupungissa on myös erilaisia virkityspalveluja, museoita ja taidegallerioita.  Bat Yam on myös tärkeä julkaisutoiminnan keskus.

Väestö

Israelin tilastokeskuksen mukaan Bat Yamin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 128 655. Vuonna 1953 asukkaita oli noin 10 000, vuonna 1967 62 000 ja vuonna 2002 133 900. Monet kaupungin nykyisistä asukkaista ovat siirtolaisia entisen Neuvostoliiton alueelta sekä siirtolaisia Syyriasta ja Etiopiasta.