Vexi Salmi

Elämä ja ura

Veikko Olavi Salmi syntyi Hämeenlinnassa 21. syyskuuta 1942. Hänen äitinsä oli tehtaan työntekijä ja isä kirvesmies. Hänen siskonsa oli viisi vuotta vanhempi. Vuonna 1951 isä sairastui ja kuoli. Salmi kävi kansakoulun jälkeen Myynti- ja mainoskoulun vuoden pituisen somistajalinjan.
Neljävuotiaana Salmi ystävystyi vuotta nuoremman naapurinpojan Antti Hammarbergin kanssa. Ennen asepalveluksensa suorittamista Salmi ja Hammarberg työskentelivät Saksassa lastaten kuorma-autoja. Saksassa vietetystä ajastaan Salmi kertoo tarkemmin omaelämäkerrallisessa romaanissa Siniset mokkakengät. Rock tuli Suomeen 1950-luvulla, ja kaksikko ryhtyi tekemään musiikkia. He keksivät itselleen taiteilijanimet: Salmesta tuli Emil Retee ja Hammarbergistä Irwin Goodman. Salmi sanoitti, Irwin sävelsi ja lauloi. Heidän yhteistyönsä kesti kaikkiaan 25 vuotta aina Irwin Goodmanin kuolemaan saakka.  Ensimmäinen hänen sanoittama kappaleensa levytettiin 27. lokakuuta 1965.
Hän ryhtyi 1960-luvun lopulla sanoittamaan ja suomentamaan Musiikki-Fazerin tuottamia iskelmiä. Sanoituksen teorian Salmi opetteli Toivo Kärjen antamasta V. Artin Runoanalyysi ja runotekniikka -kirjasta. Yksi Salmen tunnetuimpia käännöksiä on Fredin levyttämä "Puhu hiljaa rakkaudesta". Salmen sanoituksia levyttivät 1970-luvun aikana myös muun muassa Kai Hyttinen, Markku Aro ja Pepe Willberg.  Hän tuotti myös jonkin aikaa 1980-luvun lopulla levyjä Levytuottajat-nimisessä pienehkössä yhtiössä, johon hän veti aiemmin Finnlevylle levyttäneet Irwin Goodmanin, Kai Hyttisen ja Kari Kuuvan. Levytuottajien suurimpia myyntimenestyksiä olivat Vesa-Matti Loirin esittämät Eino Leinon runoihin sävellettyjä lauluja sisältäneet albumit. Levytuottajat-yhtiön äänitteiden myynnin vähennyttyä Salmi perusti sen rinnalle uuden Flamingo-yhtiön, jonka tuottamista levyistä menestyivät etenkin Kirkan Surun pyyhit silmistäni, Irwin Goodmanin Rentun ruusu, Vesa-Matti Loirin Sydämeeni joulun teen ja Kim Lönnholmin Minä olen muistanut. Salmen mukaan hänen yhtiönsä myivät 1980-luvun lopussa kolmasosan kaikista kotimaisista levyistä.  Vexi Salmi asuu nykyään Helsingin Punavuoressa.
Salmen sanoittamat laulut ovat voittaneet Syksyn sävel -kilpailun viisi kertaa. Ensin Irwin Goodman voitti kappaleilla ”St. Pauli ja Reeperbahn” vuonna 1970 ja toistamiseen kappaleella ”Poing poing poing” vuonna 1971. Myöhemmät voittokappaleet olivat Kirkan ”Surun pyyhit silmistäni” vuonna 1988, Antti Huovilan ”Vaskikellot” vuonna 2000 ja Janne Tulkin ”Yksinäinen pitkä tie” vuonna 2001.
Kolme Vexi Salmen sanoittamaa laulua on edustanut Suomea Euroviisuissa: Fredi & Ystävät kappaleella ”Pump pump” (1976), Katri Helena kappaleella ”Katson sineen taivaan” (1979) ja Vesa-Matti Loiri kappaleella ”Huilumies” (1980).
Sanoittajan töiden lisäksi Salmi on kirjoittanut kolumneja muun muassa Iltalehteen ja nykyään Apu-lehteen. Hän on toiminut tuomarina Biisikärpänen-ohjelmassa vuosina 2008–2011.
Vuonna 2012 Salmelta tilattiin Hämeenlinnan itsenäysyysjuhlaan Sydämeeni joulun teen -tyylinen klassikko. Jukka Salminen sävelsi ja Salmi sanoitti kappaleen "Pieni ihminen", joka esitettiin ensi kertaa julkisesti kaupungin itsenäisyyspäivän juhlassa. Tekijät halusivat lahjoittaa kappaleen yleisölle, joten nuotit ja sanat jaettiin saman tien julkisuuteen.

Harrastukset ja yhteiskunnalliset mielipiteet

Salmi valittiin 1960-luvulla Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoon Liberaalisen kansanpuolueen listoilta. Salmi itse muistelee heidän pitäneen vesiensuojelun asiaa esillä jo tuolloin. 
Salmi harrastaa taiteen keräilyä. Hänen kokoelmastaan koottu näyttely ”Intohimona taide” avattiin Hämeenlinnan taidemuseossa 17. syyskuuta 2005. Kokoelmassa on lähinnä kotimaisia nykytaiteilijoiden teoksia. Kesäkuussa 2010 Salmi lahjoitti kokoelmansa museolle.
Salmi on myös kritisoinut kvartaalikapitalismin tunkeutumista kulttuurin arvokeskusteluun. Salmen mielestä ihmiset, jotka vaativat taiteilijoiden tulevan toimeen ilman apurahoja itsensä brändäämällä, eivät ymmärrä mitään taiteesta. Salmi huomauttaakin, että monen taiteilijan arvo on huomattu vasta tämän kuoleman jälkeen. Iltalehden kolumneissaan Salmi otti kantaa myös yhteiskunnallisiin asioihin ja kritisoi menestystä ja kilpailukykyä ihannoivaa nyky-yhteiskuntaa ja katsoo sen johtaneen ihmiskunnan yhä vaan kiireisemmän ja ahdistavamman elämän oravanpyörään. Salmen omien sanojen mukaan hän on menettänyt uskonsa niin kapitalismiin kuin kommunismiinkin, jos sitä uskoa koskaan olikaan. Salmi katsoo molempien järjestelmien orjuuttaneen enemmistöä ihmisistä ja muuttaneen ihmisen materiaksi ja käyttövoimaksi samalla kun systeemi on palvellut eliitin vallanhimoa ja ahneutta. Salmi on kirjoittanut pitävänsä verojen maksamista "kansalaisvelvollisuutena" ja hänen mielestään verotuksen porsaanreikien etsijät ovat "rintamakarkureina". Kokonaisuutena Salmen mielestä pohjoismainen verotustapa on "aika oikeudenmukainen".
Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Salmi kuului Pekka Haavistoa tukeneeseen kansalaisvaltuuskuntaan.
Vexi Salmi kuuluu myös Checkpoint Helsinki -taidehankkeen tukijoihin.
Salmen motto on: Eteenpäin periksi antamatta.
Syksyllä 2014 Salmi kritisoi voimakkaasti Kaivopuistossa sijaitsevan Cygnaeuksen gallerian sulkemista. Salmi kirjoitti Helsingin Sanomissa suomalaisen taidehistorian olevan "niin nuori, että meillä ei ole varaa unohtaa sen alkuvaiheita."
Myöhemmällä iällään Salmi on harrastanut myös filosofiaa ja teologiaa. Salmi kertoo uskovansa suureen ja määrittelemättömään Jumalaan, vaikkei katsokaan olevansa perinteinen kirkkouskovainen. Salmi on kuvaillut itseään mystikoksi ja sanonut: 

» Mä olen vähän tällainen mystikko. Varmaan meitä suurempia voimia on olemassa, mutta mä en tunne niitä enkä koskaan tule tuntemaankaan, koska mun älyni määrä ei riitä tuntemaan niitä. Täällä elävän ihmisen pitää vaan elää» 
(Vexi Salmi, 2012)