google/wiki40b huggingface dataset:
Jacob Cederholm

Seuraura

Cederholm on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran J18-junioreiden varakapteenina. Seuraavaksi kaudeksi 2014–2015 Cederholm siirtyi HV71:n J18-junioreihin pelaamaan ikäluokan pääsarjaa J18 Elitiä. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Cederholm pelasi ison osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa. Hän debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa Cederholm pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Vain 16-vuotias Cederholm teki SHL-debyyttinsä 23. lokakuuta 2014 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan.
Kaudella 2015–2016 Cederholm nousi jo 17-vuotiaana HV71:n J20-junioreiden kapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana seuran SHL-joukkueessa yhdeksän runkosarja- ja viisi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2016 Cederholm teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Winnipeg Jets varasi Cederholmin neljännellä kierroksella 97. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä hänet varasi myös Sibir Novosibirsk 142. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa.

Muuta

Cederholmin isoveli Anton on Vancouver Canucksin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2013. Hän pelaa myös puolustajana.
Sademetsä

Sademetsä on kasvillisuustyyppi, jota esiintyy runsassateisilla ja leutotalvisilla seuduilla lauhkealta vyöhykkeeltä tropiikkiin. Sademäärä on yli 1 500 millimetriä vuodessa ja se on jakautunut melko tasaisesti koko vuodelle. Puusto on tiheää ja runsaslajista, ja aluskasvillisuus on siihen verraten niukkaa. Sademetsät jakautuvat useisiin alatyyppeihin.

Subtrooppinen sademetsä

Subtrooppista sademetsää esiintyy kääntöpiirien tuntumassa, jossa talvet ovat viileämpiä kuin tropiikissa. Sadetta saadaan melko runsaasti ympäri vuoden, joskin epätasaisemmin kuin trooppisissa sademetsissä. Lajisto on suppeampi kuin trooppisessa sademetsässä, metsän latvuskerros matalampi ja ohuempi sekä aluskasvillisuus tiheämpää.
Subtrooppisia sademetsiä on Kaakkois-Kiinassa, Japanin lounaisosissa, Taiwanissa, Australian itärannikolla, Uuden-Seelannin Pohjoissaarella, Kapmaassa Etelä-Afrikassa, Brasilian eteläosissa ja Yhdysvaltain kaakkoisosissa.

Vuoristosademetsä

Vuoristosademetsiä esiintyy trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä vuorten rinteillä, missä lähes pysyvä pilvipeite ulottuu aina kenttäkerrokseen saakka pitäen ilman jatkuvasti hyvin kosteana. Sumupisarat tiivistyvät puiden lehdille, josta ne valuvat suurempina vesipisaroina alas. Puut ovat täällä lyhytkasvuisempia kuin alavammilla seuduilla. Puiden rungot ja maa ovat usein tiheän sammal- ja saniaiskasvuston peitossa. Myös orkideat ovat tavallisia.
Vuoristosademetsiä on muun muassa Andien rinteillä, Keski-Amerikassa, Uudessa-Seelannissa, Kiinassa, Japanissa, Madeiralla, Azoreilla ja Kanariansaarilla.
Yleinen kiinniotto-oikeus

Yleinen kiinniotto-oikeus (ennen jokamiehen kiinniotto-oikeus) on Suomen pakkokeinolaissa säädelty oikeus ottaa kiinni verekseltä tai pakenemasta tavattu rikoksesta epäillyn, jos rikoksesta saattaa seurata vankeutta tai rikos on lievä pahoinpitely, näpistys, lievä kavallus, lievä luvaton käyttö, lievä moottorikulkuneuvon käyttövarkaus, lievä vahingonteko tai lievä petos.
Kiinniotto-oikeus koskee myös viranomaisen antamaa etsintäkuulutusta. Kiinniotettu on välittömästi luovutettava poliisille.
On huomioitava, jos kiinniotettava yleisen kiinniotto-oikeuden käyttämisen yhteydessä tekee vastarintaa tai pakenee, kiinniottaja saa käyttää sellaisia kiinniottamisen toimittamiseksi välttämättömiä voimakeinoja, joita voidaan pitää kokonaisuutena arvostellen puolustettavina, kun otetaan huomioon rikoksen laatu, kiinniotettavan käyttäytyminen ja tilanne muutenkin.
Bianka

Bianka, oikealta nimeltään Tatjana Lipnitskaja (s. 17. syyskuuta 1985 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläis-venäläinen laulaja-lauluntekijä. Biankaa pidetään yhtenä venäläisen R'n'B-tyylisuuntauksen edustajista, jolle tyypillistä on lyyrisyys sekä venäläisten kansallisinstrumenttien, kuten balalaikan ja harmonikan, käyttö. 
Vuonna 2005 hän julkaisi kappaleen ”Лебединая”, joka myöhemmin julkaistiin venäläisen Бой с тенью -elokuvan soundtrackilla. Vuonna 2006 hän julkaisi albumin Русский Народный R’n’B. Vuonna 2007 hän julkaisi albumin Про лето. Vuonna 2008 hän julkaisi albumin 38 замков ja vuonna 2011 albumin Наше поколение. Viimeisin albumi Музыка ilmestyi vuonna 2014.
Gyula Andrássy

Gyula Andrássy (saks. Julius Andrássy von Csikszentkirály und Krasznahorka; 3. maaliskuuta 1823 Kassa (nyk. Košice Slovakiassa) – 18. helmikuuta 1890 Volosko (nyk. Kroatiassa)) oli unkarilainen kreivi ja valtiomies, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1867–1871 sekä Itävalta-Unkarin ulkoministerinä 1871–1879.

Elämäkerta

Kreivilliseen sukuun syntynyt Andrássy oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuului nuorena Lajos Kossuthin johtamiin Unkarin radikaaleihin uudistusmielisiin. Hänet valittiin Unkarin valtiopäiville ensi kerran vuonna 1847 ja Unkarin vallankumouksen aikana 1848–1849 hän toimi pataljoonankomentajana. Unkarin kapinahallitus lähetti hänet edustajanaan neuvottelemaan Konstantinopoliin. Kumouksen kukistumisen jälkeen Andrássy pakeni Unkarista. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan ja häntä esittävä kuva hirtettiin. Hän kuitenkin palasi Unkariin vuoden 1857 yleisen armahduksen jälkeen. Hänet valittiin vuonna 1861 Itävallan parlamenttiin. Andrássy tuki Ferenc Deákia, jonka johdolla saatiin vuonna 1867 neuvoteltua Unkarin itsehallinnon palauttanut Itävalta-Unkarin kompromissi. Andrássy nimitettiin 17. helmikuuta 1867 Unkarin pää- ja puolustusministeriksi. Hän johti viimeisiä Itävallan ja Unkarin välillä käytyjä neuvotteluja sopimuksen sisällöstä. Hänen pääministerikautenaan luotiin pohja Unkarin omille asevoimille, Honvédille.
Andrássysta tuli vahva Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian tukija. Hän katsoi slaavien muodostavan uhan valtakunnalle ja kannatti liittoa Saksan kanssa. Niinpä hän vastusti vuonna 1871 Itävallan pääministeri Karl Siegmund von Hohenwartin suunnitelmaa Böömin autonomian laajentamisesta ja vaati Itävallan pysymistä puolueettomana Ranskan–Saksan sodan aikana. Hänen toiveittensa mukaisesti keisari Frans Joosef I omaksuikin saksalaisystävällisemmän ulkopolitiikan ja nimitti Andrássyn valtakunnan ulkoministeriksi Friedrich Ferdinand von Beustin seuraajana 14. marraskuuta 1871. Andrássyn johdolla Itävalta-Unkari solmi vuonna 1879 Saksan kanssa puolustusliiton, joka toimi sen jälkeen maan ulkopolitiikan kulmakivenä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun asti. Andrássy vastusti toimia, jotka olisivat lisänneet slaavilaisten kansojen osuutta Itävalta-Unkarin väestöstä. Balkanin sodan aikana 1876–1878 hän piti Itävalta-Unkarin puolueettomana. Hän kuitenkin hyväksyi vuoden 1878 Berliinin kongressissa sen, että Itävalta ryhtyisi miehittämään Bosnia-Hertsegovinaa, sillä hän halusi kompensoida Venäjän vahvistunutta asemaa Balkanilla. Päätös muodostui hyvin epäsuosituksi sekä Itävallassa että Unkarissa, ja Andrássy erosi ulkoministerin tehtävistä 8. lokakuuta 1879, päivää Saksan kanssa solmitun sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.
Andrássy toimi vielä tämän jälkeen Unkarin parlamentin ylähuoneen jäsenenä. Myöhemmin myös hänen poikansa Gyula Andrássy nuorempi vaikutti Unkarin politiikassa.
Biafra

Nimen alkuperä

Nimen Biafra alkuperäinen muoto on Biafar tai Biafara, joka esiintyy useissa eurooppalaisten matkailijoiden kirjoittamissa teoksissa ja piirtämissä kartoissa 1500-luvulta alkaen. Vanhoissa kartoissa Biafran alue on huomattavasti suurempi kuin Biafran valtio. Suurimmillaan Biafra peitti koko Beninin valtakunnan ja Kongon kuningaskunnan väliin jäävän alueen, mutta tavallisesti sen katsottiin peittävän Biafranlahden ranta-alueet eli Itä-Nigerian ja Kamerunin, joskus pelkästään Kamerunin.

Vallankaappausyritys 1966 itsenäisyyden taustatekijänä

Tammikuussa 1966 igbo-kansaan kuuluneet Nigerian armeijan upseerit yrittivät vallankaappausta, joka oli lyhytikäisyydessään verinen. Touko- ja syyskuussa 1966 Pohjois-Nigeriassa asuneet igbot joutuivat joukkomurhien kohteeksi. Syys-lokakuussa 1966 ainakin 10 000 igboa murhattiin, tuhannet muut joutuivat pysyvästi vammautuneiksi ja lähes kaksi miljoonaa joutui pakenemaan kotiseudultaan maan rajojen sisäpuolella.
Suurin osa Nigerian igboista asui sen aikaisessa Itä-Nigeriassa, jonka sotilaskuvernöörinä oli igboihin kuuluva everstiluutnantti Chukwuemeka Odumegwu Ojukwu. Hän julisti alueen itsenäiseksi 30. toukokuuta 1967, pääkaupunkinaan Enugu. Ojukwun joukot aloittivat liittovaltion omaisuuden haltuunoton, kuten esimerkiksi alueelle tulleiden postiautojen valtaamisen. Nigeria vastasi aluksi taloussaarrolla ja aloitti myöhemmin sotilastoimet.

Biafran perintö

Vuonna 1999 perustettu MASSOB (lyhenne englanninkielisestä nimestä Movement for the Actualization of the Sovereign State of Biafra) ajaa Biafran uudelleenitsenäistymistä. Liike on saanut pontta entisen Biafran alueen väestön näennäisestä sorrosta. Se on saavuttanut huomattavaa suosiota erityisesti igbojen keskuudessa. Alun alkaen liikkeen toiminta perustui väkivallattomuuden periaatteelle, mutta Nigerian poliisivoimien voimankäyttö liikkeen hajottamisessa on synnyttänyt liikkeen piirissä kannatusta myös suoralle toiminnalle.
MASSOB aloitti vuonna 2011 Biafran puntien käyttöön laskemisen sekä omien rekisterikilpiensä myöntämisen. Biafran punta on saavuttanut suosiota igbojen keskuudessa Nigerian nairan ostovoiman heikkenemisen johdosta, sillä se on nairaa valuuttana noin 270 kertaa vahvempi.
Ihmisen lihaksisto

Ihmisen lihaksisto koostuu yli 600 lihaksesta. Lihasten osuus koko kehon painosta on miehillä keskimäärin 40 % ja naisilla 35 %. Ihminen käyttää luurankolihaksistoaan ennen kaikkea liikkumiseen, mutta myös sileät lihakset sekä sydänlihas ovat tärkeä osa joidenkin elinjärjestelmien toimintaa. Lihaksen käyttötarkoitus vaikuttaa siihen, koostuuko se nopeista vai hitaista lihassoluista.
Luoti (merenkulku)

Luoti on merenkulussa käytetty, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite, jolla on mitattu veden 
syvyyttä eli luodattu, sen purjehduskelpoisuuden selvittämiseksi tai paikanmäärityksen apuna. Nuoraan liittyy määrävälein erivärisiä kangastilkkuja, jotka ilmaisevat syvyydet; viiden metrin välein on nahkasuikale, jossa on reikiä, yksi aina kutakin syvyyden viittä metriä kohti. Kirjailija Mark Twain on omaksunut tekijänimensä siipiratasalusten väylien luotaamisessa käytetystä syvyyttä kuvaavasta ilmauksesta "mark twain", jolla on jokislangissa tarkoitettu kahden sylen eli 3,7 metrin turvallista syvyyttä.
Lyijystä valetun luodin pohjassa oli painuma, johon voitiin laittaa talia tai muuta paksua rasvaa. Osuessaan merenpohjaan rasvaan jäi pohja-ainesta, ja merikarttoihin tehtyihin pohja-ainesmerkintöjen avulla tätä tietoa voitiin käyttää apuna paikanmäärityksessä yhdessä syvyystiedon kanssa.
Purjelaivojen aikakaudella perämiehet ja luotsit pystyivät määrittelemään alusten sijainteja tarkasti luotauksen avulla; tarkka syvyys ja pohjan laatu yhdessä elämänikäisen kokemuksen kanssa tekivät näistä miehistä suorastaan velhoja tässä suhteessa. Jopa kuvitteellisessakin kirjallisuudessa monien korkeidenkin upseerien sanotaan jättäneen luotauksen avulla tapahtuvan rannikkonavigoinnin suosiolla kokeneiden pursimiesten ja luutnanttien tehtäväksi; jo tuolloin ymmärrettiin työnjaon merkitys.
Merimieskoulutuksessa käsiluodin käyttö säilyi yhtä kauan kuin purjelaivatkin; toisen maailmansodan aikana aivan uudelle tehokkuustasolle kehittynyt ja hankintakuluiltaan valtavasti edullistunut kaikuluotain syrjäytti vanhan menetelmän 1950-luvulla. Viimeisiä käsiluodin ammattimaisia käyttäjiä olivat Gustaf Eriksonin suuret lastipurjelaivat – kuten monen muunkin vanhan ja perinteisen navigointimenetelmän.
Nykyisin kaikuluotain on suurelta osin korvannut perinteisen luodin merenkulun apuvälineenä. Erittäin suosituksi on tullut pienikokoinen, kädessä pidettävä kaikuluotain.
Luotia käytetään edelleen navigointiapuna pienveneilyssä. Merikartoissa on edelleen säilytetty pohja-ainesmerkinnät.
Jotkut veneilyn jatkokoulutusta antavat venekerhot ja navigaatioseurat kouluttavat vieläkin käsiluodin käyttäjiä. Toinen kohtalaisen suosittu menetelmä on käyttää syvyysmitoilla varustettua kokoon taitettavaa luotausseivästä, joka saattaa olla esimerkiksi jollan avulla rantautumispaikkaa haettaessa nopeampi ja käytännöllisempi kuin kädessä pidettävä kaikuluotain.
Dynasty (elokuva)

Dynasty on vuonna 1976 kuvattu televisiodraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Sarah Miles, Stacy Keach, Harris Yulin, Harrison Ford, Amy Irving ja Granville Van Dusen. Elokuva kertoo 1800-luvulle sijoittuvasta Blackwoodin perheestä, jotka lähtevät etsimään omaisuutta Ohion seudulta. Elokuvan on ohjannut Lee Philips.
Judith Hoag

Elämäkerta

Hoag syntyi Newburyportissa, Massachusettsissa, jossa hän aloitti näyttelemisen teatterissa 13-vuotiaana ja pääsi opiskelemaan näyttelemistä yksityiseen Walnut Hill School of Performing Artsiin Natickissa, Massachusettsissa.
Hän on naimisissa näyttelijä Vince Grantin kanssa ja heillä on kaksi lasta.

Ura

Hoag muutti Cambridgeen, Massachusettsiin, jossa hän osallistui paikallisen teatterin toimintaan. Myöhemmin Hoag muutti New Yorkiin, jossa noin kuukausi myöhemmin eräs näytelmäkirjailija pyysi häntä näyttelemään uudessa näytelmässään The Times & Appetites of Toulouse Lautrec. Pian tämän jälkeen Hoag sai mahdollisuuden näytellä televisiossa saippuasarjassa Loving vuosien 1986–1987 aikana. Sarjan jälkeen hän kokeili esiintymistä mainoksissa, mikä osoittautui kannattavaksi uransa kannalta. Sittemmin Hoag pääsi esiintymään elokuviin, kuten Cadillac Man, jossa hän näytteli muun muassa Robin Williams. Parhaiten Hoag kuitenkin muistetaan ensimmäisestä pääroolistaan elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Muutettuaan Los Angelesiin aviomiehensä Vince Grantin kanssa Hoag ryhtyi näyttelemään enimmäkseen televisiosarjoissa. Hänen listaansa mahtuu sarjoja, kuten Carnivàle, C.S.I., NYPD Blue, Kunnian miehet, Rouva presidentti, Yhä vedossa, Aavekuiskaaja ja Greyn anatomia.
Ahvenlammi (Orivesi, Viteli)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 153,7 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja laskee 800 metrin päässä Iso-Miekkaan.
Avoin langaton verkko

Avoimet langattomat verkot ovat tukiasemien lähialueilla radioteitse toimivia tiedonsiirtoverkkoja, jotka ovat avoimesti yleisön käytettävissä. Niitä toteuttavat Suomessa yleensä kunnat opetustoimet ja kirjastot sekä ravintolat sekä kahvilat tietoyhteiskunnan perusrakenteeksi, mikä mahdollistaa omien laitteiden, sylitietokoneiden ja kämmentietokoneiden samoin kuin myös 802.11b- tai 802.11g-standardilla varusteltujen älypuhelinten käytön.
Avoimissa langattomissa verkoissa on alkuvaiheessa ollut kaupallisteknisiä ongelmia, mm. tietoturva sekä käytön kustannusten jakaminen ja kattaminen.
Limapäät

Lajit ja anatomia

Limapäiden heimoon kuuluu yhdeksän tai kymmenen lajia kahdessa suvussa, jotka ovat Beryx ja Centroberyx. Lajeja ovat muun muassa hohtolimapää (Beryx splendens) ja pohjanlimapää (Beryx decadactylus). Lajit kasvavat korkeintaan noin 60 cm pitkiksi. Heimon lajeille tyypillistä ovat punaiset suomut ja hyvin suurikokoiset silmät. Myös suu on suuri. Pään aistikanavat ovat hyvin kehittyneet ja sijaitsevat limatäytteisissä onkaloissa. Selkäevä on lyhyehkö ja pyrstö voimakkaasti haarautunut. Poikasilla ja nuorilla limapäillä rinta- ja vatsaevät ovat pidemmät kuin aikuisilla yksilöillä.

Levinneisyys ja elintavat

Limapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren keski- ja länsiosista trooppisissa ja lauhkeissa vesissä. Ne elävät tyypillisesti 200– 600 metrin syvyydessä, mutta niitä on tavattu aina 1 300 metrin syvyydessä merenpinnasta. Kalat voivat siirtyä öisin lähemmäs pintaa. Limapäiden ravinto koostuu kaloista, äyriäisistä ja nilviäisistä.
Beryx-suvun lajit ja erityisesti pohjanlimapää ovat arvostettuja ja taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja. Limapäitä kalastetaan trooleilla ja pitkäsiimakalastuksena.
Charles Hunter

Charles H. Hunter (16. toukokuuta 1876 – 23. tammikuuta 1906) oli yhdysvaltalainen ragtime-musiikin säveltäjä.
Hunter syntyi lähes sokeana Columbian kaupungissa Tennesseessä perheen nuorimpana lapsena. Hänellä oli neljä vanhempaa sisarusta: Thomas, Blanch, James ja Lena . Hänen äitinsä kuoli ennen kuin hän täytti neljä vuotta .
Hunter varttui Columbiassa alueella, jolla vaikutti useita taitavia mustia muusikoita. Siellä hän ammensi ensimmäiset musiikilliset vaikutteensa. Sittemmin hänet lähetettiin Nashvilleen sokeiden kouluun, jossa sokeille lapsille opetettiin ammatteja. Hunter vietti kaikki vapaa-aikansa opiskelemalla omatoimisesti pianonsoittoa. Hänellä oli luontaista lahjakkuutta pianon soittoon ja hän opetteli koulussa pianonvirittäjän ammatin. Valmistuttuaan koulusta hän toimi pianonvirittäjänä Jesse Frenchin yrityksessä Tenneesseessä .
On arvoitus, mistä Hunter oppi soittamaan ragtimea. Alueella, jossa Hunter Tennesseessä vaikutti, oli melko vähän kyseisen musiikinlajin soittajia, eikä siellä oltu vielä 1800-luvulla julkaistu yhtään ragtimesävellystä . 23-vuotiaana vuonna 1899 Hunter kuitenkin julkaisi Tennesseessä ensimmäisen ragtime-sävellyksensä "Tickled to Death" . Kappaleesta tuli heti menestys ja sitä julkaistiin myöhemmin pianorullina.
Hunterin seuraavat ragtime-kappaleet "A Tennessee Tantalizer", "Possum and Taters", "Cotton Bolls" ja Queen of Love" julkaisi Tennesseen suurin musiikkikustantaja Henry French . Kappaleiden nuotteja myytiin useita tuhansia kappaleita, mikä oli tuohon aikaan huomattava määrä varsinkin etelävaltioissa.
Hunter siirtyi vuonna 1902 St. Louisiin, jossa toimi aluksi Frenchin kustantamon sivutoimipisteen pianonvirittäjänä . St. Louisissa Hunterilla oli myös tilaisuus soittaa pianoa useissa kapakoissa. Hän oli suorastaan tervetullut moniin anniskelupaikkoihin ja joissakin niistä pianistien luontoisetuihin kuului ilmainen alkoholitarjoilu. Kiertäessään kapakoissa hän alkoikin enenevissä määrin juoda alkoholia. Epäsäännöllinen elämä ja runsas alkoholin käyttö alkoivat vuosien mittaan heikentää hänen terveyttään. Hän kuitenkin huomasi kohtalokkaan kierteen ja alkoi muuttaa elämäntapojaan terveellisempään suuntaan.
Hunter julkaisi viimeisen kappaleensa, "Back to Lifen" vuonna 1905. Kappaleen nimi viittaa mahdollisesti hänen yritykseensä saada elämänsä terveellisemmälle pohjalle.
Lokakuussa 1905 Hunter avioitui Estelle F. Inchin kanssa . Näihin aikoihin selvisi, että hän oli sairastunut tuberkuloosiin. Hunter kuoli sairauteensa 29-vuotiaana vain 13 viikkoa avioitumisensa jälkeen.
Mobiilipeli

Mobiilipeli on digitaalinen peli, jota pelataan matkapuhelimella, älypuhelimella tai tablet-laitteella. Mobiilipelejä on julkaistu myös kämmentietokoneille (PDA) sekä älykelloille. Mobiilipeleihin eivät sisälly käsikonsoleilla kuten Nintendo DS:llä tai PlayStation Portablella pelattavat pelit.
Nykyään mobiilipelit ladataan suosituimpien älypuhelinvalmistajien Android- ja iOS-käyttöjärjestelmien sovelluskaupasta. Alustoilla on tyypilliset ensisijaiset kauppapaikkansa, jotka ovat Android-alustalla Google Play ja Applen iOS-alustalla App Store. Suuri osa mobiilipeleistä on ladattavissa ilmaiseksi. Vuoden 2014 tutkimuksen mukaan jopa 66 prosenttia Android- ja iOS-ilmaispelien lataajista lopetti pelin pelaamisen vuorokauden sisällä pelin lataamisesta.  
Suosittuja mobiilipelisarjoja ovat muun muassa suomalaisen Rovio Entertainmentin Angry Birds sekä suomalaisen Supercellin Clash of Clans ja Clash Royale.
Mobiilipelaamisesta on tulossa yhä suositumpi tapa rahapelaamiselle. Uhkapelaaminen mobiililaitteilla on nopeasti kasvava osa mobiilipelaamisen markkinoilla, ja arvioitu keskimääräinen vuotuinen kasvu (CAGR) on 7 prosenttia vuosina 2017 – 2023. Mobiilipelien suosio on saanut online-kasinot ja vedonvälittäjät yhä kiinnostuneemmiksi kehittämään mobiilisovelluksia.  

Historia

Matkapuhelinten kehitys teki mahdolliseksi suorittaa laitteessa muutakin kuin itse puhelintoimintoon liittyviä ohjelmia. Matopeli oli aikanaan suosittu peli, joka oli mukana Nokia 6110 puhelimessa ja joka innoitti eri matkapuhelinvalmistajia liittämään laitteeseensa erilaisia peliohjelmia. Myöhemmin J2ME-pelit yleistyivät ja suomalaiset mobiilipelien kehittäjät kuten Universomo ja Mr. Goodliving perustettiin.
Ennen mobiilipelit kehitettiin käyttämällä teknologioita kuten Macromedia Flash Lite, Docomo Doja, Sun J2ME, Qualcomm BREW tai Infusio Exen. Näiden lisäksi oli käytössä myös muita vähemmän yleisiä alustoja.
Ennen älypuhelimille suunnattuja kauppapaikkoja pelejä voitiin ladata operaattorin verkosta. Nykyisin puhelimien internet-yhteys mahdollistaa myös muiden kauppapaikkojen käytön kuin mitä alustan oletuksena on käytössä.
Yhteisenä tekijänä mobiilipeleillä on että ne eivät tarvitse ulkoista laitetta vaan ovat "mobiileja" (mukana kulkevia). Pelit voivat käyttää GPS-paikannusta tai lisättyä todellisuutta laitteen kameran avulla (Pokémon Go). Pelit voivat myös käyttää Wi-Fi-verkkoa tai muita älypuhelimen ominaisuuksia.
Uusina alustoina älykelloille kehittää pelejä esimerkiksi suomalainen Everywear Games.
Saarijärvi (Kuru, Riuttanen)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,3 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 206,6 metriä mpy.
Elevaattori

Rehuelevaattori on maatalouden työväline. Sillä nostetaan koneellisesti karjalle, tavallisimmin naudoille tarkoitettua rehua esimerkiksi AIV-torniin tai navetan ylisille. Voimanlähteenä on yleensä sähkömoottori. Elevaattori on
myös kuivurin keskeisiä osia. Kuivurissa se nostaa kuivaussiilon alaosaan valuneen viljan takaisin ylös, jotta se voi valua uudelleen kuivaussiilon läpi.
Telêmaco Borba

Telêmaco Borba on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, Paranán osavaltiossa. Kaupungin asukasluku oli 69 872 vuonna 2010.
Fenyyli-isotiosyanaatti

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa fenyyli-isotiosyanaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä. Sillä on sinapinkaltainen pistävä haju. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Fenyyli-isotiosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.
Aleksandr Bereznjak

Aleksandr Jakovlevitš Bereznjak (ven. Александр Яковлевич Березняк, 29. joulukuuta 1912 Bojarkino, Moskovan alue – 7. heinäkuuta 1974 Dubna, Moskovan alue) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden ja ohjusten suunnittelija. Hän oli MKB Raduga -suunnittelutoimiston johtaja vuodesta 1957.
Bereznjak valmistui lentokonesuunnittelijaksi Moskovan ilmailuinstituutista ja toimi lentokoneteollisuudessa vuodesta 1931 alkaen. Vuonna 1932 hän pääsi kommunistipuolueen jäseneksi. Hän toimi Viktor Bolhovitinovin erikoislentokoneiden suunnittelutoimistossa, jossa suunniteltiin Aleksei Isajevin kanssa yhteistyössä vuonna 1942 valmistunut Neuvostoliiton ensimmäinen rakettilentokone, BI-1, joka toimi nesteraketin avulla. Bereznjak nousi OKB-2-suunnittelutoimiston varajohtajaksi vuonna 1946, ja pääsuunnittelijaksi vuonna 1957. Bereznjak sai työstään Lenin-palkinnon ja muita mitaleita.
KeePass

Menestyminen

LifeHacker-sivuston testeissä KeePass valittiin vuoden 2010 parhaaksi salasanojen hallintaohjelmaksi. Vuonna 2012 InfoWorldin testeissä KeePass sijoittui luokassaan toiselle sijalle heti 1Passwordin jälkeen. KeePass on lisätty avoimia lähdekoodin ohjelmia levittävälle VALO-CD:lle.