Vapaaehtoinen maanpuolustus

Vapaaehtoisella maanpuolustuksella tarkoitetaan laajaa kirjoa erityyppistä Suomen maanpuolustusta tukevaa kansalaistoimintaa. Termiä on myös eri aikoina ja eri historiallisissa konteksteissa käytetty eri tavalla. Vapaaehtoiseen maanpuolustukseen kuuluvat muun muassa reserviupseeri- sekä reserviläistoiminta sekä näiden naisjärjestöjen toiminta, maanpuolustuskiltatoiminta sekä lukuisten perinneyhteisöjen toiminta.
Puolustusministeriön vuonna 2002 asettamassa työryhmässä määriteltiin vapaaehtoiseen maanpuolustukseen liittyviä käsitteitä. Vapaaehtoinen maanpuolustustyö on aatteellista vapaaehtoista kansalaistoimintaa, jolla lujitetaan kansalaisten maanpuolustustahtoa ja tuetaan sekä viranomaisten että kansalaisten kykyä selviytyä eri turvallisuustilanteista. Vapaaehtoinen maanpuolustustoiminta tukee viranomaisten varautumista esimerkiksi toteuttamalla viranomaisten antamia tehtäviä ja ylläpitämällä koulutustiloja. Vapaaehtoista maanpuolustustyötä tekevät järjestöt ja niiden laaja jäsenkunta pitävät osaltaan yllä kansalaisten maanpuolustustahtoa ja -taitoja.
Teknisessä mielessä, muun muassa lainsäädännössä vapaaehtoinen maanpuolustus on yleistermi, jolla tarkoitetaan Suomessa eri viranomaisten normaali- ja kriisiajan valmiuksia täydentävää ja tukevaa vapaaehtoistoimintaa. Erityisen merkittävää vapaaehtoinen maanpuolustustyö on lääkintäalalla, pelastusalalla ja sotilaallisella alalla.
Vapaaehtoinen maanpuolustustyö jakautuu useisiin alueisiin. Työn kovana ytimenä voidaan pitää sotilaallista maanpuolustusta tukevaa työtä, jota esimerkiksi aiheesta annettu lainsäädäntö käsittelee lähes ainoana maanpuolustustyön osa-alueena. Tämän lisäksi vapaaehtoiset palokunnat ja vapaaehtoinen pelastuspalvelu tekevät erittäin merkittävää työtä pelastus- ja poliisiviranomaisien tukemiseksi normaali- ja poikkeusoloissa. Taloudellisen varautumisen alalla vapaaehtoistoiminta on yritysten ja valtiovallan keskinäistä toimintaa, joka tapahtuu eri alojen huoltovarmuuspoolien ja puolustustaloudellisen suunnittelukunnan kautta

Poliisi- ja pelastustoimi

Tärkein poliisin apuna toimiva vapaaehtoisorganisaatio on Vapaaehtoinen pelastuspalvelu Vapepa. Tämä järjestöjen yhteenliittymä kokoaa yhteen lähes viidenkymmenen eri organisaation voimavarat. Sen toimintaa koordinoi Suomen Punainen Risti. Vapepa organisoi hälytysryhmiä, joita poliisi käyttää apunaan etsinnöissä sekä vaarallisissa tilanteissa. Toiminnassa on mukana 1 400 hälytysryhmää, joihin kuuluu 20 000 vapaaehtoista. Toiminta rahoitetaan Suomen punaisen ristin ja Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen varoin.
Pelastustoimen puolella vakinaisia palokuntia tukevat vapaapalokunnat. Nämä ovat yleensä ns. sopimuspalokuntia, eli ne ovat tehneet paikallisten pelastuslaitosten kanssa sopimuksen valmiudesta vastata hälytyksiin tietyssä ajassa. Vapaapalokunnissa toimii yli 20 000 koulutettua sammutusmiestä, mikä tekee niistä tärkeimmän Suomen pelastustoimen voimavaran. Päätoimisia ammattipalomiehiä on maassa vain noin 5 000. Nuoriso- ja naistoiminta sekä muut kuin sopimuspalokunnat mukaan lukien VPK-toiminnassa on mukana noin 39 000 henkeä.
Oma erikoisuutensa pelastustoimen vapaaehtoiskentässä ovat palolennot. Näillä lennoilla vapaaehtoiset harrasteilmailijat partioivat metsäalueita muutaman tunnin ajan kerrallaan etsien metsäpaloja. Havaituista savuista tehdään ilmoitus palokunnille. Lääninhallitukset maksavat lentoja suorittavien koneiden polttoaineen, mutta itse lennot tehdään palkatta.