google/wiki40b huggingface dataset:
Jonas Hellborg

Jonas Hellborg (7. kesäkuuta 1958) on ruotsalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa seuraavien muusikkojen kanssa: John McLaughlin, Bill Laswell, Shawn Lane, Jens Johansson ja Buckethead.
Hellborg aloitti musiikkiuransa studiomuusikkona 1976. Montreux’n jazzfestivaaleilla Sveitsissä 1980 hän saavutti kuuluisuutta. Vuonna 1981 hän muutti New Yorkiin, perusti oman levy-yhtiön, Day Eight Musicin, joka on nykyään Bardo Records. Hänen varhainen levytyksensä, Elegant Punk, osoitti hänen virtuoosimaiset kykynsä. Levyn yksi puoli sisälsi soolobassonsoittoa ja toinen puoli nauhatonta bassoa ja nauhallista bassoa yhdessä. Nauhallisella bassolla hän soitti sointuja ja sooloja nauhattomalla bassolla soitettujen melodioiden päälle. Myöhemmät albumit, kuten Axis, olivat enemmän rockpainotteisia. Niissä hän toi esiin varhaiset vaikutteensa: Led Zeppelin, Black Sabbath, Jimi Hendrix, Cream ja Johann Sebastian Bach.
Hellborgin kaksikaulainen nauhaton ja nauhallinen Wal-merkkinen basso antaa hänelle monipuoliset musiikilliset mahdollisuudet. Hän on soittanut Mahavishnu Orchestrassa ja myöhemmin akustisesti John McLaughlinin kanssa. Hän äänitti akustisella bassolla muutamia CD-levyjä, joissa oli sekä espanjalaisia että intialaisia vaikutteita. Vuonna 1990 hän äänitti kokeellisen Jonas Hellborg Group -levyn, missä hän itse soittaa kaksikaulaista Wal-bassoaan, Anders Nord 4, 5 ja 10-kielisiä bassokitaroita ja Jamie Salazar digitaalisia MIDI-rumpuja.
Vuodesta 1995 tuli musiikillisesti Hellborgin tuotteliain vuosi. Hän soitti 'Memphis Monster'in, eli kitaristi Shawn Lanen, kanssa ja perusti kokeellisen fuusiojazz-yhtyeen. Alkuvuosina heillä oli mukanaan rumpali Jeff Sipe ja myöhemmin mukaan liittyi intialaiset muusikot V. Selvaganesh ja Umamahesh. Näin he muodostivat omalaatuisen itä–länsi -fuusion, kenties paljolti John McLaughlinin Shakti-yhtyeeltä vaikutteita saaneen kokoonpanon. He julkaisivat useita täysin improvisoituja livelevyjä (Temporal Analogues of Paradise) ja joitakin studioalbumeja (Good People in Time of Evil, Icon). Tämä kokoonpano julkaisi myös live-DVD:n, Parisin. Yhtye lopetti, kun Shawn Lane ei enää halunnut jatkaa.
Myöhemmin Hellborg työskenteli mystisen Bucketheadin kanssa ja julkaisi albumin Octave Of Holy Innocents. Vuonna 2005 hän perusti Jonas Hellborg Trion ruotsalaisen kitaristi Mattias Eklundhin ja rumpali Niclas Campagnolin kanssa. Kokoonpanon ensiesiintminen oli Mumbaissa. Sitä seurasi kiertue Intiassa.
Vaikkei Hellborg koskaan ole noussut suureen kaupalliseen menestykseen, hän on silti yksi fuusion taitavimmista soittajista ja on arvostettu maailmanlaajuisesti musiikkipiireissä.
Charles Gordone

Charles Edward Gordone (12. lokakuuta 1925 – 16. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän sai vuonna 1953 Obie-palkinnon roolistaan näytelmässä Hiiriä ja ihmisiä. Vuonna 1970 hän sai Pulitzerin kirjoittamallaan näytelmällä No Place to be Somebody (1969). Hänestä tuli ensimmäinen näytelmästä Pulitzerin voittanut afroamerikkalainen.
Gordonella oli roolit elokuvissa Coonskin (1975) ja Noiduttu sydän (1987).
Gordone syntyi Ohion Clevelandissa. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Fleming. Hän kuoli 70-vuotiaana Texasissa maksasyöpää sairastettuaan.
Pitkäniemi

Pitkäniemi on Lohjan 3. kaupunginosa, keskustan tuntumassa pohjoiseen. Lohjanjärven rannalla sijaitseva alue muodostuu teollisuusalueesta ja Kiviniemenrannan asuinalueesta.
Teollisuusalueella toimivat nykyisin Loparexin Lohjan paperitehdas, UPM:n Lohjan Viilutehdas, Finnforestin Kerto-tehdas sekä Fortumin lämpövoimala.
Pitkäniemen erottaa idässä Hiidensalmesta Kiviniemenkatu ja Lohjan satamarata sekä etelässä Anttilan kaupunginosasta Rantapuisto Immonkadulle saakka.

Kiviniemenranta

Kiviniemenranta on asuinalue Pitkäniemessä. Kyseessä on uusi, vuonna 2005 perustettu asuinalue. Se sijoittuu Pitkäniemen pohjoisosaan, Kiviniemenkadun päähän, noin kilometrin päähän Lohjan keskustasta. Alueen asuntokanta on Lujatalo Oy:n rakentamia pari- ja rivitaloja. Asuntoalue valmistui vuoden 2007 kesällä, jolloin viimeiset asuntokohteet valmistuivat.
Maameren velho

Juoni

Tarinan alussa pieni poika Duny joutuu käyttämään kaikki voimansa karkottaakseen Kargit pois kylästään taikuuden avulla. 
Tästä alkaa pitkä tie, jonka aikana hän saa arvet kasvoihinsa pimeän hyökkäyksessä, mutta lopulta hän kaukana ulkomerellä voittaa taistelun ja kohoaa lopulta maailman mahtavimmaksi velhoksi.
Kent Williams

Ura

Hän aloitti musiikin ja teatterin opiskelunsa SUNY Oswegossa, josta Williams valmistui vuonna 1973. Tämän jälkeen hän opiskeli näyttelemistä San Franciscossa American Conservatory teatterissa. Hän on usein dubannut animesarjoja, joista Dragon Ball on ollut Williamsin yleisin sarja. Sitä ennen hän näytteli 1980-luvulla useissa elokuvissa kuten A Small Killing, The Day the Bubble Burst, Murder Me, Murder You ja Stranger on My Land. Williams vieraili 1980- ja 1990-luvulla eri televisiosarjoissa kuten Ihmemies MacGyver, L.A. Law, Enkelin kosketus ja Kova laki.
M/S AIDAmar

Käyttöhistoria

AIDAmar ja sen sisaralus AIDAsol tilattiin 3. joulukuuta 2007. AIDAmar on kuudes seitsemästä rakennetusta Sphinx-luokan risteilijästä. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 2012, ja se toimitettiin omistajalleen 3. toukokuuta samana vuonna.
Montrouge

Liikenne

Montrougeen kulkee Pariisin metrolinja numero 4, pääteasemana Mairie de Montrouge. Vuonna 2013 avatun linjan 13 pääteasema sijaitsee kuntien Montrouge ja Châtillon rajalla. Suunnitteilla on metroradan jatkaminen vielä etelämmäs, asemina Verdun Sud ja Bagneux. Bussilinja 68 kulkee Montrougesta Pariisin Montparnasselle, Louvreen ja Place de Clichy -aukiolle kaupungin luoteisosassa. Kymmenkunta muuta bussilinjaa kulkee Montrougen kautta Porte d’Orleansiin. RER-junalinjalla B pääsee Montrougesta aina Charles de Gaullen lentokentälle joko Gentillyn tai Laplacen asemalta.
Laskutusohjelma

Laskutusohjelmat ovat valmisohjelmia, jotka on tehty helpottamaan yrittäjien, yritysten ja järjestöjen laskutusta. Joissakin tapauksissa laskutusohjelmat toimivat myös apuna yrityksen kirjanpidossa. Laskutusohjelman käyttäminen käsin kirjoitettujen tai yksittäisellä laskupohjalla tehtyjen laskujen sijasta on helpompaa ja nopeampaa, koska laskurivien loppusummat ja verot lasketaan koneellisesti laskutusohjelmassa. Laskutusohjelmat mahdollistavat myös laskujen tallentamisen sähköisesti myöhempää käyttöä ja raporttien tulostusta varten.
Nykyaikaiset laskutusohjelmat myös mahdollistavat laskujen lähettämisen suoraan ohjelman kautta esimerkiksi sähköpostitse tai jopa kirjeenä postituspalvelun kautta. Myös suomalainen verkkolasku on nykyään yleinen yritysten käyttämä laskutustapa, joka niin ikään lähetetään suoraan laskutusohjelman kautta.
Aatto Sirén

Adolf Johan (Aatto) Sirén (23. joulukuuta 1873 Orimattila – 14. maaliskuuta 1955 Orimattila) oli Suomen sosialidemokraattisen puolueen (SDP) kansanedustaja (1907–1913, 1917, 1929–1930, 1933–1935) ja torppariaktivisti. Sirén kuului puolueensa siltasaarelaisen suuntauksen ydinjoukkoon. Hän oli myös Orimattilan kunnanvaltuutettu ja kuntansa hätäaputöiden johtaja (1914–1916).
1918 Sirénistä tuli työväen pääneuvoston ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja ja kansanvaltuuskunnan maatalousosaston jäsen. Suomen sisällissodan jälkeen Sirén siirtyi muutamaksi vuodeksi Neuvosto-Venäjälle. Palattuaan hän kirjoitti kokemuksistaan kirjan Hajamuistelmia pakolaiselämästä (Työväen sanomalehti 1923).
Pablo Ervin Schmitz Simon

Pablo Ervin Schmitz Simon (s. 4. joulukuuta 1943 Fond du Lac, Wisconsin) on Nicaraguassa toimiva yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 3. syyskuuta 1970 ja nimitettin Bluefieldsin vihkipiispaksi sekä Eleplan titulaaripiispaksi 22. kesäkuuta 1984. Pispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrea Cordero Lanza di Montezemolo, jota avustivat Miguel Obando Bravo ja Salvador Albert Schlaefer Berg.
Schmitz Simon sai 28. heinäkuuta 1994 nimityksen Bluefieldsin apostoliseksi vikaariksi.
Forza Italia

Forza Italia (FI, suom. Eteenpäin Italia) oli Silvio Berlusconin johtama oikeistolainen, joulukuussa 1993 perustettu italialainen puolue. FI oli Casa delle Libertà -kokoomusta, ja vuoden 2008 vaaleissa osa Popolo della Libertà-koalitiota. Puolue  yhdistyi 2009 Alleanza Nazionalen kanssa uudeksi puolueeksi nimeltään Popolo della Libertà.

Ideologia

Forza Italia ilmoitti olevansa populistis-liberaalipuolue. Siihen ovat vaikuttaneet suuresti myös katolisen kirkon sosiaaliset opetukset. FI oli Euroopan kansanpuolueen jäsen ja sen jäsenet istuivat europarlamentissa Euroopan parlamentin konservatiiviryhmässä. Suurin osa jäsenistöstä ja johtajista oli katolilaisia. Suurin osa oli entisiä Democrazia Cristianan jäseniä, tosin mukana oli myös entisiä sosialisteja (PSI), sekä entisiä liberaaleja (PLI), tasavaltalaisia (PRI) ja sosiaalidemokraatteja (PSDI), sekä jopa muutama kommunisti.

Historia

Forza Italian perusti 1993 mediamoguli Silvio Berlusconi seuraavan vuoden vaaleja varten. Italiaa oli tuolloin järkyttänyt ns. Tangentopoli-skandaali, jonka vuoksi viisi maata toisen maailmansodan jälkeen hallinnutta puoluetta katosivat kartalta.
Forza Italia nousi valtaan maaliskuun 1994 vaaleissa Polo delle Libertà -koalition johdossa, johon kuluivat Lega Nord, Alleanza Nazionale, Centro Cristiano Democratico, Unione di Centro. Berlusconista tuli tuolloin ensimmäisen kerran pääministeri. Hallitus kaatui kuitenkin nopeasti Lega Nordin jätettyä hallituksen jo joulukuussa. Pääministeriksi tuli Lamberto Dini, eikä hallitukseen otettu lisää FI:n ministerejä.
Polo delle Libertà hävisi 1996 vaalit, jolloin alkoi sen oppositiokausi. Vuoden 2001 vaaleihin se lähti uuden vaalikoalition Casa delle Libertàn osana. Vaalivoiton jälkeen Berlusconi oli pääministerinä yhtämittaisesti vuodet 2001--2006, mikä oli Italian sodanjälkeisen historian pisin aika. Myös tämän hallituksen avainpaikat miehitettiin FI:n jäsenillä. Puolue menetti huomattavasti asemiaan vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa ja 2005 paikallisvaaleissa ja hävisi 2006 vasemmiston Oliivipuukoalitiolle.
Keulaportti

Visiiri-tyyppinen portti

Visiirityyppinen keulaportti aukeaa nimensä mukaisesti alhaalta ylöspäin, eli se on saranoitu aluksen sääkannen tukirakenteisiin yläosastaan. Aukeava visiiri on yksiosainen ja se on lukittu yleensä alhaalta sekä kummaltakin sivulta erillisillä lukituslaitteilla. Se on lisäksi varustettu erillisin ohjurein, jotka varmistavat visiirin ohjautumisen oikealle kohdalleen sen laskeutuessa alas. Visiirikeulaportin avaus- ja sulkuliike on pystysuuntainen.
Varsinaisen visiirin takana sijaitsee autokannen lastauksessa käytettävä ajoramppi, jota pitkin ajoneuvoliikenne johdetaan aluksen ja laiturin välillä. Suljettuna ollessaan rampin tulee olla vesitiivis.
Visiirityyppisten keulaporttien rakennus uusiin laivoihin on loppunut lähes kokonaan Estonian onnettomuuden jälkeen.

Sivulle aukeava portti

Sivulle aukeavat nk. perhosportit puolestaan aukeavat nimensä mukaisesti aluksen sivuille. Tämä porttirakenne on yleistynyt voimakkaasti 1980-luvun lopulta lähtien. Tämän keulaporttityypin etuna on se, että aaltojen iskut eivät rasita portin lukkoja kuten visiirityypissä, vaan painavat portteja tiiviimmin toisiinsa ehkäisten keulaportin yllättävää aukeamista ja veden tulvimista sisään autokannelle. Perhosportti koostuu kahdesta eri osasta, jotka ovat muodoiltaan sekä rakenteeltaan toistensa peilikuvia. Yhdessä nämä muodostavat suljettuina ollessaan aluksen keulaosan. Perhosportin avaus- ja sulkuliike on vaakasuuntainen. Perhosportin kummatkin puoliskot ovat tuetut saranointi- sekä käyttövarsiensa puolesta aluksen rungon etuosan tukirakenteisiin. Myös perhosportit ovat varustettu ohjuri-, lukitus- sekä valvontalaitteilla. Varsinaisen portin takana sijaitsee purkamiseen ja lastaamiseen tarvittava ajoramppi, jonka tulee suljettuna olla vesitiivis. Sivulle aukeavien porttien etuna on myös se, että keulan ei tarvitse avautua koko korkeudelta, vaan ainoastaan autokansien korkeudelta.
Kuningaskotilo

Ulkonäkö

Kuningaskotilon kuoren koko, muoto, paino ja väri vaihtelevat suuresti. Yleensä täysikasvuisen yksilön kuori on paksu ja kova, keskimäärin 6 cm leveä sekä kellanruskean kirjava lukuun ottamatta valkoista suuaukkoa. Kuoressa on seitsemän tai kahdeksan pulleaa kierrettä, joiden välissä on syvät saumat. Uloimmainen kierre on noin 70 % koko kotilon korkeudesta. Kasvurenkaat näkyvät kuoressa selvinä harjanteina, joista muodostuu säännöllinen kuvio. Poikasten kuorta peittää harjaksinen sarveiskerros, joka vähitellen häviää iän myötä.
Kotilon silmät sijaitsevat pitkien, kapeakärkisten tuntosarvien tyvessä. Aktiivisilla yksilöillä hengitysputket eli sifonit työntyvät pitkälle ulos vaippaontelosta. Iso jalka on läpileikkaukseltaan kilvenmuotoinen, ja naaraalla on anturassaan limatiehyitä. Jalkaan on kiinnittynyt soikea kalkkikansi, jolla kotilo voi peittää tiiviisti kuoren suuaukon.

Levinneisyys

Kuningaskotiloita esiintyy sekä Pohjois-Atlantin itä- että länsirannikolla mannerjalustan alueella. Euroopassa niiden levinneisyysalue ulottuu Bretagnen rannikolta etelässä Arktikseen pohjoisessa.

Elintavat

Kuningaskotilot elävät vuorovesivyöhykkeen alapuolella syvässä rantavedessä, joskus jopa yli kilometrin syvyydessä. Niiden elinympäristössä merenpohja on yleensä hiekkainen, liejuinen tai kivikkoinen ja vesi kylmää ja suolapitoisuudeltaan vähintään 15–20 promillea. Kuningaskotilot ovat aktiivisia saalistajia ja löytävät saaliinsa kemoreseptorien avulla. Niiden pääasiallista ravintoa ovat elävät simpukat.
Kuningaskotilot elävät yleensä vähintään 10 vuotta ja saavuttavat sukukypsyyden 5–7 vuoden iässä. Pohjanmeressä ne lisääntyvät syksyllä, mutta levinneisyysalueen muissa osissa munimisaika voi vaihdella. Naaraat hakeutuvat munimaan paikkoihin, joissa merenpohja on kiinteää. Yleensä useampi naaras laskee munansa samaan munarykelmään. Munista kuoriutuu talven aikana poikasia, jotka levittäytyvät lähelle syntymäpaikkaansa. Vuonna 1991 kotilokanta Pohjanmerellä ja Alankomaiden Vattimerellä romahti – syynä onnettomuuteen oli laivojen pohjamaalista meriveteen liuennut TBT, joka häiritsee kotiloiden hormonitoimintaa.

Kalastus ja käyttö

Kuningaskotiloita on jo kauan pyydetty ruoaksi Pohjanmeren ja Englannin kanaalin rannikolla. Niitä joutuu myös jonkin verran kalastuksen sivusaaliiksi. Pyyntivälineenä käytetään Ison-Britannian East Angliassa ja Lincolnshiressa mertoja ja Saksan ja Alankomaiden Vattimerellä erityisiä trooliverkkoja. Paitsi Euroopassa, kuningaskotiloita kalastetaan enenevässä määrin myös Mainenlahdella Yhdysvalloissa. Kokonaissaalis oli vuonna 2007 lähes 30 000 tonnia. Euroopassa kuningaskotilot päätyvät elintarviketeollisuuden käyttöön ja Yhdysvalloissa Bostonin ja New Yorkin etnisiin ruokakauppoihin. Lisäksi niiden kuorista valmistetaan käsityötuotteita.
Ford 40 -sarja

Ford 40 -sarja oli Fordin vuosina 1991–1994 ja New Hollandin vuosina 1995–1998 valmistama traktorimallisto. Se oli kehitetty aiemmasta 10-sarjasta ja sisälsi huomattavia uudistuksia.

Kehitystyö

40-sarjan traktorit olivat kahden erillisen projektin työn tulos. Projektin P358 tarkoituksena oli kehittää uudet korvaavat mallit Fordin aiemman 10-sarjan tilalle. Se siälsi merkittäviä muutoksia vaihteistossa, hydrauliikassa ja ohjaamossa. Toisen projektin, Genesiksen, tavoitteena oli kehittää ensimmäiset täysin uudet dieselmoottorit korvaamaan vanhat, vuonna 1964 esitellyt moottorit.
Benita Ferrero-Waldner

Benita Ferrero-Waldner (s. 5. syyskuuta 1948, Salzburg) on itävaltalainen poliitikko, joka toimi Barroson komissiossa Euroopan unionin komission ulkosuhteista ja Euroopan naapuruuspolitiikasta vastaavana komissaarina.
Hän opiskeli Salzburgin yliopistossa oikeustieteellisellä linjalla ja suoritti oikeustieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1970. Ferrero-Waldner työskenteli vuoden 1984 alussa Itävallan suurlähetystössä Madridissa ja syyskuusta 1984 tammikuuhun 1986 asti hän oli Itävallan ulkoasiainministeriön kehitystyöosastolla. Vuosina 1987–1993 hän toimi Itävallan suurlähetystössä Pariisissa. Ferrero-Waldner oli helmikuusta 2000 marraskuuhun 2004 Itävallan ulkoasiainministerinä ja marraskuusta 2004 joulukuulle 2009 hän on oli Euroopan komission jäsen.
Émile Bernard

Elämä ja ura

Bernard syntyi Lillessä 1868. Hänen suhteensa vanhempiinsa olivat huonot, sillä nämä suuntasivat huomionsa lähinnä Bernardin sairaalloiseen sisareen. Bernard aloitti opinnot Pariisin Atelier Cormonissa 1884, vaikka isä vastusti poikansa taideopintoja. Pariisissa Bernard tutustui Louis Anquetiniin ja Henri de Toulouse-Lautreciin. Bernard kokeili impressionistisia ja pointillistisia väriteorioita vastoin saamaansa opetusta, ja hänet erotettiin koulusta riidan jälkeen 1886. Bernard läksi kiertämään Normandiaa ja Bretagnea jalkaisin ja tutustui matkalla useisiin taiteilijoihin, kuten Schuffeneckeriin, van Goghiin ja Gauguiniin.
Vuosien 1887–1888 aikana Bernard kehitti Anquetinin kanssa jälki-impressionistisen tyylinsä, jossa käytettiin vahvoja mustia ääriviivoja ja tasaisia väripintoja. Tyyli oli saanut vaikutteita Cézannelta, japanilaisista puupiirroksista, épinal-printeistä, emalitaiteesta ja lasimaalauksista. Tyylin nimesi cloisonnismiksi kriitikko Edouard Dujardin. Kaksikon töitä esiteltiin yhteisnäyttelyissä Van Goghin ja Toulouse-Lautrecin kanssa vuoden 1887 marraskuussa. Vuonna 1888 Bernard tapasi uudelleen Paul Gauguinin, joka omaksui Bernardin tyylistä heti runsaasti vaikutteita, ja taiteilijat järjestivät yhteisnäyttelyn 1889. Myöhemmin Gauguinille annettiin kunnia syntetismin kehittäjänä, mikä katkeroitti Bernardin, joka piti itseään tyylin keksijänä. Bernard teki vaikutuksen myös Van Goghiin: tämä lähetti tekemänsä vesivärikopion Bernardin työstä taidekauppiasveljelleen, jotta Bernardin uudesta tyylistä tulisi tunnettu.
Bernard järjesti Ranskassa 1890-luvun alussa joitain taidenäyttelyitä, kuten edesmenneen Van Goghin retrospektiivisen näyttelyn. Hän muutti ensin Italiaan 1893 ja asui sitten Egyptissä vuoteen 1903 saakka, maalaten lähinnä Kairon katuelämää. Samalla hänen tyylinsä etääntyi cloisonnismin tasaisuudesta. Bernard palasi Ranskaan 1904 ja muutti Pariisiin. Hän kirjoitti taidehistoriallisia kirjoituksia, joista merkittävimpiä ovat Cézannen kanssa käydyt keskustelut ja kirjeenvaihto. Seuraavana vuonna Bernard perusti Rénovation Esthétique -taidelehden, jota hän toimitti vuoteen 1910. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Bernard maalasi useita naismuotokuvia ja alastonkuvia hyvin viimeistellyllä tyylillä. Vuosien 1922–1925 välillä hän teki neljän monumentaalimaalauksen sarjan.
Bernard asui Pariisissa lopun ikänsä ja opetti siellä École des Beaux-Artsissa. Hän kuoli 1941.
Paula Blackton

Paula Blackton, o.s. Hilburn (1. elokuuta 1881 – 27. maaliskuuta 1930) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1910-luvun lopun mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat The Diary of a Puppy (1917) ja The Littlest Scout (1919). Jälkimmäisen hän myös itse ohjasi ja käsikirjoitti.
Georgian osavaltiossa syntynyt Blackton kuoli syöpään Los Angelesissa, Kaliforniassa. 48-vuotiaaksi elänyt näyttelijä on haudattu Hollywood Forever Cemeteryyn.
Blackton oli naimisissa elokuvaohjaaja J. Stuart Blacktonin kanssa. Heidän avioliitostaan syntyivät lapsinäyttelijät Violet Virginia ja Charles Stuart Blackton.
Unkarinpuoliverinen

Unkarinpuoliverinen (engl. Hungarian Warmblood) on unkarilainen puoliverinen hevosrotu. Ne polveutuvat lipizzahevosista ja lämminverisistä. Unkarinpuoliverisen kehittely alkoi 1960-luvulla, kun unkarilaiset alkoivat kehittelemään modernia urheiluhevosta. Näin jatkettiin korkealuokkaista hevosten kasvatusta. Hannovereja ja holsteineja tuotiin Unkariin joita risteytettiin maan alkuperäisien hevosten, kuten furioson ja gidranin kanssa. Tavoitteena oli saada nykypäivän vaatimukset täyttävä urheiluhevonen. Ensin jalostuksessa käyttiin erirotuisia tammoja ja myöhemmin siirryttiin täysverisiin, mutta arabialaisia käytettiin edelleen rodun parantamiseksi. Näin syntyi laadukkaita hevosia joilla oli matkaa tavoittava laukka.
Väreiksi sallitaan kaikki tasaiset värit sekä kaikki merkit. Unkarinpuoliveriset ovat säkäkorkeudeltaan yli 148cm, ylärajaa ei ole. Korkeimmillaan ne ovat kuitenkin 170cm kohdalla. Ne soveltuvat hyvin este, koulu- ja kenttäratsuiksi.
Pertti Puikkonen

Pertti Puikkonen (s. 1954) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Puikkonen aloitti uransa hevosten parissa 1970-luvun alussa. Joulukuuhun 2013 mennessä hän on ajanut urallaan yli 36 000 starttia, joista voittoja on kertynyt yli 3 000. Puikkonen on pitänyt omaa valmennustallia Vermon raviradalla vuodesta 1978. Tunnetuin hänen valmentamistaan hevosista on tamma I.P. Vipotiina, jolla Puikkonen on voittanut Ravikuningatar-tittelin kolmasti peräkkäin vuosina 2009–2011.
Puikkonen tunnetaan myös iskelmälaulajana.  Hän on julkaissut yhden albumin. Hänen veljensä Raineri Puikkonen on ohjastanut myös yli tuhat voittoa.
There's plenty of room at the bottom

”There’s plenty of room at the bottom” (vapaasti suomennettuna ”pohjalla on tilaa yllin kyllin”) on fyysikko Richard Feynmanin vuonna 1959 pitämä esitelmä. Feynman piti esitelmänsä American Physical Societylle 29. joulukuuta California Institute of Technologyn yksityisessä yliopistossa Pasadenassa, Kaliforniassa. Feynman piti mahdollisuutta käsitellä yksittäisiä atomeja suoraan muita käytössä olleita tapoja parempana synteettisen kemian muotona.

Esitelmä fiktiossa

Yhdysvaltalaisessa matematiikkaan perustuvassa draamasarjassa Num3rot viitataan useasti Feynmanin pitämään esitelmään. Esimerkiksi kolmannen tuotantokauden jaksossa ”Burn Rate” teknologiakehitystä vastustava kirjepommittaja käyttää pommeissaan tunnusta RF59, joka viittaa sanoihin Richard Feynman 1959.
Blood Diamond – veritimantti

Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1990-luvulle Sierra Leonen sisällissotaan ja kyseenalaisin keinoin toimivaan timanttibisnekseen. Blood Diamond on tarina DiCaprion näyttelemästä Danny Archerista, rhodesialaisesta (zimbabwelainen) palkkasoturista ja timanttien salakuljettajasta, ja Hounsoun näyttelemästä Solomon Vandysta, mendeläisestä kalastajasta. Connelly näyttelee amerikkalaista journalistia Maddy Bowenia.
Archer saa vihiä, että timanttikaivokselle töihin pakotettu ja sieltä karkaamaan onnistunut kalastaja Solomon on löytänyt jättikokoisen timantin ja ehtinyt piilottaa sen kaivoksen alueella. Archer ehdottaa Solomonille molempia hyödyttävää yhteistyötä, sillä Solomon on kadottanut perheensä sodan melskeeseen. Vastineeksi Archer pyytää puolikasta Solomonin timantista. Amerikkalaisjournalisti Bowen auttaa parivaljakkoa liikkumaan sota-alueella reportteriryhmän mukana ja puolestaan saa vastineeksi Archerilta tietoja hollantilaisen timanttikartellin hämäristä menetelmistä.
Korkkikuori

Korkkikuori eli peridermi on kasveissa oleva korkkisoluista sekä korkkitylppysoluista koostuva tiivis ja kova solukerros. Korkkikuorta voi muodostua kasvin juureen tai varteen tai molempiin. Korkkikuoren muodostuminen on seurausta korkkijällen toiminnasta, sillä korkkijällen solut jakautuvat ja näin syntyneistä uusista soluista muodostuu korkkisoluja ja korkkitylppysoluja. Muodostuessaan korkkikuoresta tulee kyseessä olevan kasvinosan ulkopinnan uusi rajoitussolukko.
Juurissa korkkikuori alkaa muodostua lieriökettoon eli perisykliin, ja juuren kasvaessa lieriöketon ulkopuolella olevat parenkyymisolukko ja ritsodermi kuluvat hiljalleen pois. Näin korkkikuoresta tulee lopulta vanhan juuren ulkopinnan rajoitussolukko.
Varressa korkkikuori muodostuu alkuperäisen kuorikerroksen ulkopuolelle.
Korkkikuoresta voi myöhemmin kehittyä kaarna.
Taloudellisesti käytettävä korkkiaines on korkkitammen (Quercus suber) korkkikuorta.