google/wiki40b huggingface dataset:
Jinan

Ilmasto

Jinanissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 610 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on helmikuu, jolloin keskilämpötila on noin –1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 190 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 6 millimetriä.

Historia

Kiinan valtioneuvosto on tunnustanut Jinanin tärkeäksi kulttuurihistorialliseksi paikaksi. Seutua pidetään yhtenä kiinalaisen sivilisaation syntyalueista. Sieltä on löytynyt varhaisneoliittisen kulttuurin (10 000–5 000 eaa.) jäänteitä ja riisinviljelystä kertovaa arkeologista todistusaineistoa Houli-kulttuurin (6 500–5 500 eaa.) vuosilta. Myöhäisneoliittiselta kauden (5 000–2 000 eaa.) Longshanin kulttuuriin kuuluvia, savenvalajan dreijan käyttöön viittaavia, täysin symmetrisiä, kiillotettuja, ohutseinäisiä astioita on löydetty kaupungin alueelta.
Nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Qi-valtion aikaan Lixia ja valtion suojaksi rakennettiin Zhou-dynastiaan kuuluvan Taistelevien läänitysvaltioiden kaudella vanhaa Kiinan muuria. Myöhäisellä 200-luvulla eaa. kaupungista tuli Lichengin piirikunnan keskus Jinanin alaisuudessa. Kiinankielinen nimi Jinan tarkoittaa ’Jin (Jijoki) eteläpuolella olevaa'; Jijoki virtasi aikoinaan nykyistä Keltaisenjoen alajuoksun uomaa pitkin. Jinan säilyi seuraavina vuosisatoina tärkeänä hallintopaikkana eri nimillä. Muun muassa Kiinan pyhimpiin vuoriin luetun Taivuoren rinteille rakennettiin 300–600 luvuilla jaa. useita buddhalaisia temppeleitä. Jin-dynastian kauteen mennessä buddhalaisuus alkoi kukoistaa ja Jinanista muotoutui myös uskonnollinen keskus. Kun Ming-dynastian aikana (1368–1644) muodostettiin Shandongin maakunta, Jinan asetettiin sen pääkaupungiksi.
Kaupunki oli japanilaisten miehittämä toisen maailmansodan vuosina 1937–1945 ja vaurioitui tällöin pahasti. Deng Xiaopingin uudistusten jälkeen Jinanista on kasvanut moderni metropoli. Kauppa on avautunut ja Jinanin entinen teollisuusmahti on noussut jälleen jaloilleen.
Ilkka Kivimäki

Ilkka Kivimäki (s. 20. heinäkuuta 1949 Salossa) on suomalainen entinen rallikartanlukija.
Kivimäki aloitti kartanlukijana jo 15-vuotiaana kiertäen veljensä Riston kanssa ST-ajoja. Ajokortin saatuaan Ilkka hankki virallisen kilpailulisenssin ja veljekset siirtyivät ralleihin. Toimittuaan veljensä lisäksi muun muassa Esa ja Eero Nuuttilan sekä Pertti Lehtosen kartanlukijana Ilkka aloitti yhteistyön Markku Alénin kanssa vuoden 1973 RAC-rallissa.
Alén teki kaudeksi 1974 sopimuksen Fiatin rallitallin kanssa ja pyysi Kivimäkeä vakituiseksi kartanlukijakseen. Kivimäki suostui ja alkanut yhteistyö kesti 20 vuotta, vuoden 1993 Jyväskylän Suurajoihin saakka, jolloin molemmat lopettivat aktiiviuransa rallissa. 20 vuoden aikana pari työskenteli muun muassa Fiatille, Lancialle, Toyotalle sekä Subarulle ja saavutti 19 MM-rallivoittoa. Lisäksi kaksikko saavutti kuusi MM-mitalia sekä FIA-Cupin voiton vuonna 1978. 
Uransa jälkeen Kivimäki on toiminut AKK:n rallivalmennuspäällikkönä.
Punainen Lanka

Punainen Lanka on vuonna 1974 perustettu suomalainen lauluyhtye, jonka perustajajäsenet olivat Harri Saksala, Eija Ahvo, Antti Hytti, Hasse Walli ja Jukka Hauru. Yhtyeen ensimmäinen levytys tehtiin 1975. Se oli livenä taltioitu ”Punavangin laulu” ja ilmestyi toukokuussa 1976 osana eri esittäjien albumia Helsingin Laulufestivaali 9.-16.11.1975 Love Recordsin Eteenpäin-alamerkillä.
Punaisen Langan ensimmäinen albumi ilmestyi toukokuussa 1976 nimellä Punainen Lanka. Yhtyeen kokoonpano oli muuttunut ja albumilla musisoivat yhtyeen alkuperäisjäsenten Harri Saksalan (laulu, haitari, tamburiini, huuliharppu, kellot), Eija Ahvon (laulu, perkussiot) ja Antti Hytin (bassoviulu, piano, huilu, perkussiot) lisäksi Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Antero Jakoila (kitara, mandoliini, perkussiot) ja Ilmari Hytönen (kitara, perkussiot). Lisäksi levyn tuottaja Hasse Walli vierailee parissa esityksessä rumpalina.
Punainen Lanka menestyi kaupallisesti hyvin. Levyn tunnetuin laulu ”Taistelija” on Hectorin suomennos Paul Simonin ”The Boxer” -kappaleesta. Punaisen Langan tavaramerkiksi on muodostunut ”Punavangin laulu”. Se on vanha ranskalaisvalssi, johon suomenkielisen tekstin kirjoitti Jali Joutsenniemi Tammisaaren vankileirillä vuonna 1919. Kappaleen ensilevytyksen teki Hannes Saari vuonna 1928.
Punainen Lanka äänitti toisen albuminsa Pohjolan lumiset kalmiston hongat kesällä 1977. Harri Saksalan tuottama albumi julkaistiin saman vuoden elokuussa. Yhtyeen kokoonpanoon oli jälleen tullut muutoksia, ja tällä albumilla musisoivat Harri Saksala (laulu, hanuri, perkussiot), Eija Ahvo (laulu), Sakari Kukko (perkussiot, saksofoni, piano, huilu), Jorma Koivulehto (basso), Antero Jakoila (kitara) ja Juha Björninen (kitara). Vierailevana muusikkona levyllä esiintyy Hasse Walli, joka soittaa kitaraa kappaleessa ”Muistan sinut, Amanda”.
Levyn nimikappale ”Pohjolan lumiset kalmiston hongat”'on tuntemattoman punavangin tekemä kappale. Kappale oli 1970-luvulla suosittu levytyskappale laululiikkeen parissa. Ensimmäisenä sen levytti KOM-teatteri vuonna 1972.
Punaisen Langan toiminta jatkui vuoteen 1978. 24. huhtikuuta 2015 julkaistava ”Taistelija – Levytykset 1976-1977” CD-julkaisu on musiikillinen yhteenveto Punaisen Langan historian ensimmäisestä luvusta. Julkaisulla ovat mukana yhtyeen kaikki 1970-luvun levytykset, kaksi albumia ja yksi live-levytys. Yhtye alkoi valmistella vuonna 2015 paluuta esiintymisareenoille, ja esiintyi Savoy-teatterissa 1. toukokuuta 2015.
Puljumoreeni

Puljumoreeni on matalista moreenikummuista, harjanteista tai rengasmaisista kohoumista koostuva kaoottinen sora- ja kivimuodostuma. Se on kuuluu kumpumoreeneihin ja on saanut nimensä Kittilässä olevan Puljun kylän mukaan. Puljumoreeni syntyi jääkaudella mannerjäätikön toiminnan tuloksena. Puljumoreenien uskotaan syntyneen suuresta jäätiköstä sulamisen tuloksena irtautuneiden yksittäisten moreenilohkareitten sulaessa.
Kumpujen korkeus on 1–5 metriä, harjanteiden pituus 50–300 metriä ja rengasharjanteiden pituus 50–150 metriä. Uskotaan rengasmaisten muodostumien syntyneen, kun moreenin sisässä ollut suuri jäälohkare suli. Renkaassa on usein tämän lohkareen sulamisveden synnyttämä aukko. Rengasmaisia ovat myös Ruotsin Lapin Veiki-moreenit.
Ionisidos

Ionisidos on vahvan sähköisen vetovoiman ilmentymä, jota esiintyy negatiivisten ja positiivisten ionien välillä. Ionisidosten muodostamaa yhdistettä kutsutaan ioniyhdisteeksi tai suolaksi. Poolisen kovalenttisen sidoksen ja ionisidoksen rajaksi määritellään usein elektronegatiivisuusero 1,7. Mikäli atomien elektronegatiivisuuksien välinen ero on tämän verran tai korkeampi, on sidoksella selkeä ioniluonne. Selvää rajaa kovalenttisen ja ionisidoksen välillä ei kuitenkaan ole, koska elektronegatiivisuuseron kasvaessa sidoksen ioniluonne kasvaa asteittain. Ionisidos on vahva sidostyyppi, mistä johtuen ioniyhdisteillä on korkea sulamis- ja kiehumispiste.
Ionisidos muodostuu elektropositiivisen metallin ja elektronegatiivisen epämetallin tai moniatomisen ionin välille. Moniatominen ioni on muodostunut kovalenttisin sidoksin toisiinsa liittyneistä atomeista. Elektronegatiivisempi osapuoli vetää sidoselektroneja niin voimakkaasti puoleensa, että ne käytännössä siirtyvät sille kokonaan. Tällöin elektropositiivinen ioni (kationi) saa positiivisen varauksen ja elektronegatiivinen ioni (anioni) puolestaan negatiivisen varauksen.
Ioniyhdisteessä jokainen ioni pyrkii saamaan lähelleen mahdollisimman monta erivarauksista ionia ja pitämään samanvarauksiset ionit mahdollisimman etäällä. Tästä seuraa, että ioniyhdiste kiteytyy sopivissa olosuhteissa säännölliseksi kolmiulotteiseksi hilarakenteeksi, ionihilaksi. Ionihila pysyy koossa sähköisten vetovoimien vaikutuksesta.
Hyvä esimerkki suolasta on natriumkloridi eli ruokasuola. Se koostuu Na⁺- ja Cl⁻-ioneista, joiden elektronegatiivisuusero on 2,1. Natriumkloridilla on kuutionmuotoinen ionihila, jossa kukin kloridi-ioni sitoutuu kuuteen natriumioniin ja kukin natriumioni vastaavasti kuuteen kloridi-ioniin.
Kiteiset ioniyhdisteet ovat yleensä heikkoja sähkönjohteita, sillä niillä ei ole vapaita varauksenkuljettajia, kuten elektroneja. Suolojen vesiliuokset ja sulatteet sen sijaan johtavat usein hyvin sähköä.
Alas maaseudulle -kampanja

Ylös vuorille ja alas maaseudulle -kampanja oli Kiinassa kulttuurivallankumouksen myöhäisvaiheessa käynnistetty joukkokampanja, jonka yhteydessä kaupunkien opiskelijanuoriso karkotettiin asumaan maaseudulle alkeellisiin oloihin.
Kiinan kommunistisen puolueen johto antoi lokakuussa 1967 määräyksen, jonka mukaan ”koulutetun nuorison” olisi muutettava ”ylös vuorille ja alas maaseudulle”, jossa heidän tulisi ”tarttua vallankumoukseen ja edistää tuotantoa”. Määräyksen tosiasiallisena tarkoituksena oli hajottaa väkivaltaisesti riehuneet punakaartit, jotka toimivat pääosin kaupungeissa. Kansan vapautusarmeija määrättiin toimeenpanemaan käskyä. Alkuvaiheessa jotkut lähtivät vapaaehtoisesti seikkailunhalusta tai uskollisuudesta puhemies Mao Zedongille. Kun vapaaehtoiset lähdöt vähenivät, aloitettiin kesällä 1968 systemaattiset karkotukset. Kampanjan aikana maaseudulla karkotettiin kaikkiaan noin 17–20 miljoonaa nuorta. Karkotukset koskivat sekä miehiä että naisia, eikä niille ei määrätty päättymisaikaa. Käytännössä kaikki vuosina 1966 ja 1967 oppilaitoksista valmistuneet opiskelijat ja kaikki entiset punakaartilaiset määrättiin karkotettaviksi. Pieniä määriä komennettiin maaseudun sijasta töihin kaupunkien tehtaisiin.
Maaseudulla nuoret joutuivat tekemään raskaita maatöitä ja elämään alkeellisissa oloissa Kiinan maatyöläisten tavoin. Maalaiset eivät ottaneet heitä innolla vastaan, sillä he olivat yleensä taitamattomia maatöissä. Monet ajautuivat katkeruuteen ja kyynisyyteen. Osa karkotetuista onnistui 1970-luvun alussa pääsemään takaisin kaupunkeihin.
Vuodesta 1968 alkaen myös kolme miljoonaa kommunistisen puolueen kaaderia ja kulttuurihenkilöä määrättiin maaseudulle perustettuihin ”toukokuun seitsemännen päivän kaaderikouluihin”, joissa he joutuivat raskaisiin maatöihin vaatimattomissa oloissa. Nämä karkotukset olivat kuitenkin määräaikaisia, yleensä vuoden mittaisia, ja karkotusajalta maksettiin palkkaa.
Hedvig Sofiahemmet

Hedvig Sofiahemmet on Helsingin Kalliossa Eläintarhantiellä sijaitseva vanhusten palvelutalo. Rakennuksen omistaa Stiftelsen Hedvig Sofiahemmet, joka on aiemmin myös vastannut toiminnasta. Vuonna 2006 toiminta siirtyi Apollohemmet-säätiölle ja vuonna 2009 Attendo Oy:lle. Omistava säätiö vastaa edelleen rakennuksen kunnostuksesta.
Rakennus valmistui vuonna 1893, ja se rahoitettiin peruukintekijä Hedvig Sofia Appelrothin testamenttilahjoituksella. Suunnittelija oli Alfred Rosenbröijer.
Kiinteistöllä on päärakennus, jossa on kaksi asuinkerrosta ja pohjakerros. Lisäksi on piharakennus. Rakennuksen ulkoasu ja käyttötarkoitus on suojeltu. Hedvig Sofiahemmet sijaitsee aivan 1960-luvulla valmistuneen Helsingin kaupunginteatterin vieressä.
Onni Hämäläinen

Onni Ferdinand Hämäläinen (3. huhtikuuta 1885 Turku – 17. syyskuuta 1954 Helsinki) oli sotaministerinä Vennolan II hallituksessa 1921. Hän ei edustanut mitään puoluetta, vaan oli ammattiministeri.
Hämäläisen vanhemmat olivat konemestari Johan Hämäläinen ja Eva Karolina Niskanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1905. Hämäläinen kävi Konstantinovin sotaopiston Venäjällä, hänestä tuli aliluutnantti 1907 ja hänet sirrettiin reserviin 1909. Hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen yleisen oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1913. Hämäläinen sai varatuomarin arvon 1922.
Hämäläinen osallistui ensimmäiseen maailmansotaan venäläisessä insinöörirykmentissä. Suomen itsenäistymisen jälkeen hän palveli Suomen armeijassa ja sotaministeriössä eri tehtävissä 1918–1921 ja hänestä tuli everstiluutnantti 1919. Sotaministerinä Hämäläinen oli 1921. Hän oli sittemmin yleisen revisio-oikeuden asessorina 1923–1931 ja valtion revisiolaitoksen osastopäällikkönä 1931–1947. Viimeksi Hämäläinen toimi asianajajana Helsingissä vuodesta 1947 alkaen.
Suomen Anglikaaninen kirkko

Suomen Anglikaaninen kirkko (engl. Anglican Church in Finland) rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, joka kuuluu anglikaanisen Englannin kirkon Euroopan hiippakuntaan. Kirkon rekisteröity jäsenmäärä oli vuoden 2016 lopussa 171. Kirkolla on läheiset yhteydet Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon muun muassa ehtoollisyhteyden mahdollistaneen Porvoon sopimuksen (1996) kautta. Helsingissä anglikaanisella kirkolla on toimintaa tuomiokirkon kappelissa ja Agricolan kirkossa. Pohjois-Suomessa kirkkoon kuuluu merkittävä määrä maahan pakolaisina saapuneita sudanilaisia anglikaaneja. Kirkko on jäsenenä Suomen ekumeenisessa neuvostossa.
Kirkolla on kolme itsenäistä Euroopan hiippakuntaan kuuluvaa seurakuntaa: Saint Nicholas Helsingissä, International Congregation of Christ the King Tampereella sekä White Nile Congregation. Näistä St Nicholas on vanhin, rekisteröity 1936. Sen ovat perustaneet aikanaan Venäjän vallankumousta Pietarista Viipurin kautta Helsinkiin paenneet anglikaanit. Christ the King on yhdessä Tampereen evankelisluterilaisten seurakuntien kanssa perustettu yhteisö. White Nile 'Valkoinen Niili' toimii erityisesti sudanilaisten pakolaisten keskuudessa. Sen lisäksi anglikaaninen kirkko toimii yhteistyössä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon paikallisten seurakuntien kanssa muun muassa Kuopiossa, Turussa ja Vaasassa.
Radalla (elokuva)

Juoni

Sitoutumista kammoava ja klubeilla viihtyvä Christina tapaa yökerhossa mukavan ja komean uroksen, eikä saa tätä mielestään. Aamulla mies on kadonnut, mutta Christina muistaa tämän puhuneen jotakin häistä. Niinpä hän tekee ystävättärineen spontaanin ratkaisun lähteä kyseisiin häihin naapurikaupunkiin nähdäkseen, oliko tanssilattialla koettu vastakaiku todellista.
Tokoinranta

Tokoinranta (ruots. Tokoistranden) on puisto Helsingin Kalliossa Suomenlahteen kuuluvan Eläintarhanlahden rannalla. Se sijoittuu Eläintarhanlahden ja Eläintarhantien väliselle alueelle. Etelässä puisto rajoittuu Eläintarhanlahteen ja pohjoisessa Eläintarhantiehen. Idässä se päättyy Hakaniemeen. Lännessä puisto rajoittuu Linnunlaulun vanhaan huvila-alueeseen ja rautatiehen. Asfalttipäällysteinen kevyenliikenteen väylä kulkee puistoalueen pohjoisreunaa Eläintarhantien myötäisesti. Eläintarhanlahden ranta on pengerretty kivimuurilla. Eläintarhantien pohjoispuolella on Helsingin kaupunginteatterin rakennuskompleksi, jonka itäpuolella sijaitsee Helsingin sosiaaliviraston talo.
Tokoinrannan itäosassa on pieni lasten leikkipuisto sekä Miina Sillanpäälle omistettu pronssinen Soihtu-muistomerkki. Sen teki Aimo Tukiainen vuonna 1968. Länsikulmassa puolestaan sijaitsee Café Pirittan matala valkoinen tiilirakennus. Tokoinrannassa on ympäri vuoden runsaasti kansalaisten omaehtoista virkistystoimintaa. Loppukesäisin puistoon pystytetään Huvila-teltta Helsingin juhlaviikkojen tapahtumia varten.
Aiemmin Tokoinrannassa on ollut kaupungin vuokraamia venepaikkoja rantakiinnityksellä. Vähäisen kysynnän vuoksi nämä poistettiin vuonna 2008. Tokoinrannalla on kaksi laituria, joista toinen on Hakaniemen venekerhon käytössä ja toinen on kaupungin vuokrapaikkoja. Hakaniemen venekerho on toiminut Tokoinrannassa vuodesta 1966.
Hakaniemen kohdalla puistoalue kaartuu Eläintarhanlahden rantaviivan mukaisesti lounaaseen jatkuen Säästöpankinrannan myötäisenä kapeana viheralueena Kaisaniemenlahden rantamille. 
Tokoinranta nimettiin suomalaisen poliitikon ja työväenliikkeen alkuvaiheen keskeisen johtomiehen Oskari Tokoin mukaan vuonna 1968.
Kognitiivinen uskontotiede

Kognitiivinen uskontotiede tutkii uskontoa ihmismielen toiminnan ja rakenteiden pohjalta. Uskonto nähdään yleisenä ilmiönä, jossa on kaikille kulttuureille yhteisiä piirteitä. Se hyödyntää erityisesti kognitiotiedettä ja kognitiivista psykologiaa.

Historia

Kognitiiviselle uskontotieteelle antoi alkusysäyksen Dan Sperberin vuonna 1975 ilmestynyt teos Rethinking Symbolism. Hän katsoi, että symboleilla ei ole mitään tiettyjä, määrättyjä merkityksiä. Sen sijaan ihmismielessä on ”symbolinen mekanismi”, jonka avulla muistista etsitään jotain yhteensopivaa vaikeasti ymmärrettävän asian kanssa. Stewart Gurthie toi puolestaan vuonna 1980 esiin ajatuksen, jonka mukaan synnynnäinen arkijärki voi selittää uskontoa ilmiönä. Merkittävä edistysaskel suuntaukselle oli E. Thomas Lawsonin ja Robert N. Robert N. McCauleyn vuonna 1990 julkaisema teos Rethinking Religion. He esittivät kielitieteilijä Noam Chomskyn teorioihin nojautuen, että rituaaleilla on yleinen rakenne. Sperberiltä vaikutteita saanut Pascal Boyer totesi teoksessaan Tradition, Truth and Communication (1990), että tiedonkäsittelyjärjestelmän ominaisuudet selittivät, miten perinteet jatkuvat ja leviävät.
Ralf Andtbacka

Ralf Andtbacka (s. 1963 Kruunupyy) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava runoilija, kriitikko ja opettaja.
Andtbackan teoksia ei ole suomennettu. Teos Magnetmemoarerna oli vuoden 2011 Runeberg-palkintoehdokas. Runokokoelma Café Sjöjungfrun oli vuoden 1999 Runeberg-palkintoehdokas. Hän oli vuosina 2000–2005 Pohjanmaan kirjallisuuden läänintaiteilija.
Andtbacka on asunut Vaasassa vuodesta 1990.
Runar Schauman

Uno Allan Runar Schauman (14. elokuuta 1908 Loimaa – 17. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä, joka toimi teatterinjohtajana Svenska Teaternissa vuosina 1954–1963. Schauman myös näytteli Svenska Teaternissa sekä muutamissa kotimaisissa elokuvissa. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat paroni elokuvissa Täällä pohjantähden alla ja Pohjantähti sekä Eugen Schaumanin rooli elokuvissa Kajastus ja Helmikuun manifesti. Hänen poikansa on näyttelijä Göran Schauman, joka on esittänyt Eugen Schaumania venäläis-suomalaisessa yhteiselokuvassa Luottamus (Doverije).
Runar Schauman oli kaukaista sukua Eugen Schaumanille. Schaumanin puoliso oli vuodesta 1934 Märta o.s. Nylander (1908–1992), ja heille syntyi kaksi poikaa.
Verkkobarbi

Koko ja ulkonäkö

Verkkobarbi jää alle 5 cm pitkäksi. Sen kyljissä on musta verkkokuvio. Koiraan evät ovat punaiset, ja niissä on musta ulkoreuna.

Esiintymisalue

Verkkobarbia tavataan luonnonvaraisena Sumatran puroissa, joissa ja järvissä. Karanneet tai istutetut kalat ovat levinneet luontoon muuallakin, esimerkiksi Kolumbiassa.

Käyttäytyminen, vesiolot ja ravinto

Verkkobarbi on rauhallinen ja kaikkiruokainen parvikala. Parvessa on hyvä olla enemmän naaraita kuin koiraita, ja yhteensä ainakin viisi kalaa. Sopiva pH on 6–7 ja lämpötila 21–25 astetta.
Osbyn kunta

Kuntajaon kehitys

Osbyn maalaiskuntaan perustettiin Osbyn taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1887. Se erotettiin vuonna 1937 Osbyn kauppalaksi. Lisäksi Örkenedin maalaiskuntaan perustettiin Lönsbodan taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1928. Vuoden 1952 kuntauudistus ei aiheuttanut muutoksia Osbyn kauppalaan eikä Loshultin, Osbyn ja Örkenedin maalaiskuntiin. Verum, Visseltofta ja Vittsjö yhdistettiin kuitenkin Vittsjön "suurkunnaksi". Vuonna 1962 Osbyn maalaiskunta liitettiin Osbyn kauppalaan. Osbyn kauppala muutettiin Osbyn kunnaksi vuonna 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon. Vuonna 1974 Osbyn kuntaan liitettiin vielä Loshultin ja Örkenedin kunnat sekä Visseltoftan seurakunta jaetusta Vittsjön kunnasta.

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Osbyn kauppalan vaakuna. Myös kahdella maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Sovinto (järjestö)

Sovinto ry on suomalainen kansalaisjärjestö, joka ylläpitää Helsingin Roihupellossa vaihtoehtoiseksi ammatti- ja oppisopimuskouluksi kutsuttua työpajatoimintaa. Koulu on monikulttuurinen.
Vaihtoehtoisuus ammattiopinnoissa tarkoittaa tässä tapauksessa, että opiskelu perustuu käytännössä kokonaan tekemällä oppimiseen.
Oppilaitoksen yli 200 opiskelijaa opiskelevat korjausrakentamista, ravintola- ja kahvila-alaa, kauneudenhoitoa, pienkonekorjausta, ajoneuvoasennusta, autokorinkorjausta, puusepäntyötä, kalusteasennusta ja veneasennusta.
Oppilaitoksessa mm. huolletaan ja korjataan ajoneuvoja sekä veneitä tilaustyönä.
Meriantura

Ulkonäkö ja koko

Meriantura on perusmuodoltaan säännöllisen soikea. Päältä kala on vihertävän tai punertavan ruskea, alta valkoinen. Päällimmäisen rintaevän kärkiosassa on musta läiskä. Meriantura on yleensä 15–45 cm:n pituinen, mutta voi kasvaa 70 cm:iin.

Levinneisyys

Meriantura elää matalahkoissa Koillis-Atlantin rannikkovesissä Keski-Norjan ja Luoteis-Afrikan Senegalin ja Kap Verden saarten välisellä alueella, mm. Pohjanmeressä; sitä tavataan myös eteläisessä Itämeressä. Levinneisyys kattaa myös Välimeren sekä Mustanmeren eteläosan.

Elintavat ja lisääntyminen

Merianturat elävät yksittäin merenpohjaan kaivautuneena, alle 300 m:n syvyisillä muta- ja hiekkapohjilla. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin. Ne liikkuvat öisin ja syövät merenpohjan selkärangattomia eläimiä.
Vattimerta Pohjanmeressä pidetään tärkeimpänä lisääntymisalueena. Kutu siellä tapahtuu loppukeväällä, Välimeressä talvella.

Kalastus ja käyttö

Meriantura on arvokas ja maukas talouskala, jota pyydetään pääasiassa pohjatroolilla. Kokonaisvuosisaaliit ovat olleet vakaasti 40 000 tonnin luokkaa. Suurimmat pyyntimaat ovat  Alankomaat ja Ranska; myös Adrianmeren kalastus on merkittävää.
Eric Lichaj

Eric Joseph Lichaj (17. marraskuuta 1988 Downers Grove Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Seurajoukkueura

Seurajoukuetasollta Lichaj on edustanut kesäkuusta 2013 lähtien Nottingham Forest FC:tä. Aiemmin urallaan hän on pelannut myös Chicago Fire Premierin (4 ottelua), Aston Villa FC:n (32 ottelua, 1 maali), Lincoln City FC:n (6 ottelua), Leyton Orient FC:n (9 ottelua, 1 maali) ja Leeds United AFC:n (16 ottelua) riveissä.

Maajoukkueura

Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa Lichaj on pelannut vuodesta 2010 alkaen 10 ottelua. Hän on ollut Yhdysvaltain ikäkausimaajoukkueiden mukana sekä alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2005 että alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2007.
Trimetyyliglysiini

Biosynteesi ja merkitys

Eliöt tuottavat trimetyyliglysiiniä koliinista. Eläimillä tämä tapahtuu maksassa. Maksan koliinidehydrogenaasi hapettaa koliinin ensin betaiinialdehydiksi, jonka betaiinialdehydidehydrogenaasientsyymi hapettaa trimetyyliglysiiniksi. Trimetyyliglysiini toimii metyyliryhmän luovuttajana useissa metylaatioreaktioissa. Yksi niistä on homokysteiinin muuntaminen metioniiniksi, missä reaktiossa trimetyyliglysiini tai metyylitetrahydrofolaatti luovuttavat metyyliryhmän.

Eristäminen ja käyttö

Ensimmäisen kerran trimetyyliglysiini eristettiin sokerijuurikkaasta (Beta vulgaris), jonka tieteellisestä nimestä on nimi betaiini peräisin. Nykyäänkin trimetyyliglysiiniä eristetään sokeriruo'osta valmistetusta melassista kromatografisesti käytetään ioninvaihtokromatografiaa. Kromatografialla saatua rikastettua trimetyyliglysiiniä käytetään eläinten rehussa ja lääketieteessä.