google/wiki40b huggingface dataset:
Jerry L. Ross

Ura Yhdysvaltain ilmavoimissa

Ross opiskeli Purduessa ilmavoimien stipendillä. Valmistuttuaan Purduesta 1972 hän astui Yhdysvaltain ilmavoimien palvelukseen. Hän työskenteli ilmavoimien ramjet-projektin parissa. Ross valmistui ilmavoimien koelentokoulun  koelentoinsinöörikurssilta1976. Hän työskenteli B-1-pommittajan koelento-ohjelmassa johtavana koelentoinsinöörinä. Ross on lentänyt yli 21 lentokoneella, hänellä on yksityislentäjän lupakirja ja hän on lentänyt yli 3,900 tuntia, joista valtaosa sotilaskoneissa. Hän jäi eläkkelle ilmavoimista 31. maaliskuuta 2000.

Ura NASAssa

Ross sijoitettiin helmikuussa 1979  Johnsonin avaruuskeskukseen hyötykuormaupseeriksi/lennonvalvojaksi vastuualueenaan hyötykuormien integrointi avaruussukkulaan. Ross valittiin astronauttikoulutukseen toukokuussa 1980. Hän on toiminut useissa tehtävissä Nasassa, mm. astronauttitoimiston johtotehtävissä.
Ross lensi tehtäväspesialistina avaruussukkulalennoilla STS-61-B (1985), STS-27 (1988) ja STS-37 (1991), oli hyötykuormasta vastaavana lennolla STS-55/Spacelab-D2 (1993), ja toimi jälleen tehtäväspesialistina toisella  Miriin telakoituneella avaruussukkulalennolla STS-74 (1995), ensimmäisellä kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanolennolla STS-88 (1998) ja STS-110 (2002). Seitsemän avaruussukkulalennon veteraanina Ross on viettänyt 1 393 tuntia avaruudessa, joista 58 tuntia 18 minuuttia yhdeksällä avaruuskävelyllä.
Ross oli ensimmäinen ihminen joka laukaistiin avaruuteen seitsemättä kertaa ja hän piti nimissään Yhdysvaltain avaruuskävelyjen ennätystä (yhdeksän) ja avaruuskävelyllä vietettyä aikaa (58 tuntia 18 minuuttia) kunnes hänet ohitti  kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 14:n komentaja Michael Lopez-Alegria (kymmenen avaruuskävelyä, kokonaiskesto 67 tuntia 40 minuuttia). Joidenkin spekulaatioiden mukaan Ross osallistui lisäksi myös yhdelle avaruuskävelylle salaiseksi luokitellulla STS-27 sukkulalennolla NROn Lacrosse 1 satelliitin laukaisun yhteydessä.
Ross työskentelee edelleen NASAn hallinnossa.
Suuri valamiehistö

Yhdysvallat

Yhdysvalloissa suureen valamiehistöön kuuluu yleensä 16-23 henkilöä, mutta esimerkiksi Texasissa heitä on vain kaksitoista. Menettelyä käytetään liittovaltion tuomioistuimissa sekä joissakin osavaltioissa. Syyttäjän todisteiden kuulemisen lisäksi suuri valamiehistö voi haastaa todistajia kuultavaksi, ja se voi haastaa kuultavaksi myös itse syytetyn, mutta tällä on perustuslaillinen oikeus olla todistamatta itseään vastaan. Syyttäjä voi myöntää suuren valamiehen edessä todistaneelle henkilölle immuniteetin rikossyytteistä. Syytetyn puolustusasianajajat eivät osallistu suuren valamiehistön käsittelyyn.
Toisin kuin varsinainen oikeudenkäynti, suuren valamiehistön käsittely ei ole julkinen. Jos suuri valamiehistö ei anna lupaa nostaa syytettä, syyttäjä voi yrittää uudelleen toisen valamiehistön kanssa. Joissakin tapauksissa syyttäjän täytyy tätä varten esittää uusia todisteita.
Georg Luiga

Georg Eduard Luiga (1866–1936) oli virolainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli Päevalehden päätoimittaja 1908–1934. Vuonna 1919 hän oli Helsingissä lehdistöattasseana. Hän julkaisi runoja ja novelleja.
Rémi Fraisse

Rémi Fraisse (31. elokuuta 1993 Toulouse – 26. lokakuuta 2014 Lisle-sur-Tarn) oli ranskalainen ympäristöaktivisti, joka työskenteli kasvitieteilijänä France Nature Environnement -järjestössä. Hän oli aikaisemmin opiskellut ympäristötieteitä. Fraisse sai surmansa lokakuussa 2014 Sivensin padon rakentamista vastustavien mielenosoitusten yhteydessä. Hän oli ensimmäinen Ranskassa surmansa saanut mielenosoittaja sitten vuoden 1986. Fraissen kuolema aiheutti lukuisia mellakoiksi kärjistyneitä protesteja eri puolilla Ranskaa.

Kuolema

Rémi Fraisse saapui tyttöystävänsä kanssa padon rakennustyömaalle 25. lokakuuta ja sai surmansa seuraavana yönä mielenosoittajien ja santarmien välisessä yhteenotossa. Hän kuoli tainnutuskranaatista, jonka on tarkoitus räjähtää noin viiden metrin korkeudessa. Ylöspäin ammuttavaksi tarkoitettu kranaatti osui kuitenkin jostakin syystä Fraissea niskaan. Tapauksen jälkeen sisäministeri Bernard Cazeneuve määräsi kyseiset tainnutuskranaatit käyttökieltoon. Fraissen kuolema käynnisti protesteja eri puolilla Ranskaa, joista suurin osa muuttui poliisin ja mielenosoittajien välisiksi yhteenotoiksi.
Sivensin pato on maan eteläosassa Tarnin departementissa rakenteilla oleva pato, jonka tarkoituksena on kasteluveden varastointi lähistön suurtiloille. Sen vastustajiin kuuluu luonnonsuojelijoiden lisäksi paikallisia pienviljelijöitä. Heidän mukaansa patoallas tuhoaa ainutlaatuisen kosteikon, jolla elää yli 90 suojeltua eliölajia. Lisäksi padon arvellaan heikentävän Tarn-joen sivujokiin kuuluvan Tescoun vedenlaatua. Marraskuun lopulla Euroopan komissio ilmoitti vaativansa Ranskalta selvitystä rakennusprojektista, jonka se katsoo olevan ristiriidassa erinäisten vesistönsuojelusäännösten kanssa. Lisäksi kaikkia padon vaikutuksia ei ollut tutkittu ennen rakennusluvan myöntämistä.
Nokia C5-03

Paikannus

Nokia C5-03:ssa on GPS-paikannus A-GPS-ominaisuudella sekä kompassi. Navigointia varten C5-03:ssa on Nokia Kartat. Laitteessa on myös WLAN-yhteydet.

Nokia C5-06, C5-05 ja C5-04

Nokia julkaisi lokakuussa 2011 pelkistetymmät versiot C5-03:sta, C5-06:n ja C5-05:n. Isoimmat erot C5-03:een löytyvät värivalikoimista ja 3G-yhteydestä (C5-03:ssa on, C5-05:ssä ja C5-06:ssa ei ole). Nokia C5-04 on Kanadan markkinoille suunnattu versio C5-05:stä.
HIFK Salibandy

Muut joukkueet

HIFK:in alaisuudessa pelaa lukuisia joukkueita usealla eri sarjatasolla.

Seniorisarjat

HIFK M40
Lutanjärvi (Eurajoki)

Maantiede

Järven pinta-ala on 40,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 2,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja Lapinjokeen juuri Hautjärven alapuolelle. Luusuaan on rakennettu pato säätelemään järven vedenpinnan korkeutta.
Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin heinittynyttä pellonreunaa. Itärannalla on kallioista moreenipohjaista metsää. Tärkein tulovesiuoma on Paskajärvenuoma, jonka varrella on suurin järveä kuormittava peltoalue. Järvellä on kyläläisten uimaranta ja loma-asuntoja on noin 20 pääasiassa järven itärannalla. Järvelle pääsee Eurajoen ja Lapin yhdistävältä tieltä.

Luonto

Järven veden laatu on ollut jopa erinomainen, mutta joitakin merkkejä järven rehevöitymisestä on jo havaittu. Keväisin järvi tulvii herkästi, mikä osaltaan heikentää järven tilaa. Kasvillisuutta on paljon ja se on lajistoltaan monipuolista. Matalien rantojen edessä on runsaasti vesikasvillisuutta. Joinakin talvina esiintyy happikatoa, joka esimerkiksi vuonna 2003 aiheutti kalakuolemia.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.

Historia

Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Luttanjärvi" ja järven vieressä sijaitsi Lutan kylä ("Lutta by"). 1810-luvun loppupuolella alettiin pohtia järvenlaskuja, joilla saisi kasvatettua niittyjen pinta-alaa. Vuonna 1819 ja 1821 jätettiin Anders Henricsonin (Laurila) ja Johan Simonssonin (Kikola) toimesta anomukset soiden kuvattamisesta ja järvenlaskusta. Näille annettiin suostumus, mikä on aiheuttanut ainakin Lutanjärven vedenpinnan laskun.
Toinen tieto järvenlaskusta on neljän järven yhteishanke vuodelta 1891. Silloin teetettiin katselmus Vahajärven, Rohtoisjärven, Luttanjärven ja Lammijärven järvenlaskusta.
Anders Lexell

Anders Johan Lexell (24. joulukuuta 1740 Turku – 11. joulukuuta 1784 Pietari, Venäjä) oli suomalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Venäjällä hänet tunnetaan nimellä Andrei Ivanovitš Leksel. Hänen nimestään on käytetty myös kirjoitusasuja Anders Johann Lexell tai Johann Anders Lexell. Häntä on pidetty suurimpana suomalaisena tieteilijänä, jonka kansainvälinen ura oli huikea.
Lexell opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui sieltä 1760. Hän toimi Uppsalassa vuodesta 1763 apulaisprofessorina ja vuodesta 1766 matematiikan professorina. Lexell kutsuttiin 1768 Pietarin tiedeakatemiaan. Hän toimi Pietarin akatemian tähtitieteen professorina vuodesta 1771 ja akateemikkona vuodesta 1783 sekä myös Turun akatemian matematiikan professorina vuosina 1775–1780. Akateemikkona Lexell seurasi aikansa kuuluisinta luonnontieteilijää, sveitsiläissyntyistä Leonhard Euleria. Lexell toimi sokean Eulerin viimeisinä elinvuosina tämän assistenttina ja puhtaaksikirjoittajana.
Lexell saavutti kansainvälistä mainetta erityisesti pallogeometrian ja komeettojen liikkeen tutkijana. Hän laski Charles Messierin löytämän komeetan D/1770 L1 (Lexell) kiertoradan. Tämä komeetta ohitti Maan vuonna 1770 lähempää kuin mikään muu tunnettu komeetta historiassa. Tarkkaa etäisyyttä ei tunneta, mutta sen on arvioitu olleen kolme miljoonaa kilometriä. Lexell laski komeetalla olleen paljon suuremman perihelin ennen kohtaamista Jupiterin kanssa vuonna 1767 ja ennusti komeetan sinkoutumisen kokonaan ulos aurinkokunnan sisäosista sen kulkiessa kaksi kierrosta myöhemmin vuonna 1779 vielä lähempää Jupiteria.
Lexell oli myös ensimmäinen, joka laski Uranuksen kiertoradan pian sen löytämisen jälkeen ja havaitsi kiertoradasta sen olevan planeetta eikä komeetta. Hän myös huomasi, että Uranuksen kiertoradassa on häiriöitä, ja päätteli niiden aiheuttajaksi toisen planeetan (Neptunus), vaikka Neptunuksen sijainnin laskikin vasta paljon myöhemmin Urbain Le Verrier.
Lexellin mukaan on nimetty komeetta D/1770 L1 (Lexell) ja asteroidi 2004 Lexell.
Logo (ohjelmointikieli)

Logo on opetukseen suunniteltu ohjelmointikieli, joka on Lisp-kielen murre. Vaikka kielestä on käännettäviä versioita se on yleisesti toteutettu tulkattavana kielenä.
Kielen kehittivät Wally Feurzeig ja Seymour Papert. Nykyään kieli tunnetaan pääasiassa kilpikonnagrafiikasta ja sitä käytetään tietojenkäsittelytieteiden peruskäsitteiden opettamisessa.
Rafael Hakkarainen

Karl Adolf Rafael Hakkarainen (9. huhtikuuta 1883 Sakkola – 24. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Hakkaraisen vanhemmat olivat kirkkoherra Adolf Hakkarainen ja Mathilda Björkqvist. Hän valmistui Pietarin saksalaisen St. Petrischulen klassiselta osastolta 1901 sekä Pietarin keisarillisesta oikeusopistosta 1904. Hakkarainen suoritti vielä yleisen hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1907.
Hakkarainen toimi Pietarissa sijainneen Suomen ministerivaltiosihteerin viraston ylimääräisenä virkamiehenä 1904–1909, nuorempana toimitussihteerinä 1909–1910 sekä kielenkääntäjänä 1910–1917. Hän oli myös Helsingin yliopiston vt. kanslerinsihteeri 1909–1917. Suomen itsenäistyttyä Hakkarainen oli Oy Agroksen palveluksessa. Hän oli lähetystösihteerinä Moskovassa 1922–1926 ja sen jälkeen ulkoministeriön poliittisten asian jaoston jaostosihteerinä 1926–1929, vt. jaostopäällikkönä 1929–1930 ja jaostopäällikkönä 1930–1933. Viimeksi hän toimi ulkovaltain lähettiläiden esittelijänä 1933–1945.

Arvonimet

Hakkaraisesta tuli nimineuvos 1904, kollegiasessori 1907, hovineuvos 1910, kollegineuvos 1913, valtioneuvos 1914 sekä erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri 1939.
Jalmari Jyske

Kustaa Jalmari Jyske, vuoteen 1906 Friman (9. lokakuuta 1884 Rauma – 19. elokuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja maanviljelysneuvos.
Jyske oli eduskunnan jäsen 1919–1922, 1924–1927 ja 1930–1933 edistyspuolueesta valittuna. Hän oli Maatalousseurojen keskusliiton sihteeri ja toiminnanjohtaja vuodesta 1918. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 1934.
Theodor Sörensen

Carl Theodor Sörensen (alk. Sørensen; 19. joulukuuta 1846 Tanska – 28. syyskuuta 1914 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta) oli tanskalais-suomalainen urkuri, säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka vaikutti erityisesti Porin ja Viipurin musiikkielämään.
Theodor Sörensen syntyi Tanskassa vuonna 1846, ja hän oli oman ilmoituksensa mukaan opiskellut sävellystä muun muassa Niels Gaden johdolla, samoin kuin urkujen- ja pianonsoittoa. Hän saapui Suomeen kesällä 1867 Tukholmasta ja aikoi matkustaa Helsinkiin ja edelleen Pietariin konsertoimaan, mutta kesä ei ollut suosiollista aikaa konserteille – niinpä Sörensen asettui Turkuun. Hän toimi musiikinopettajana ja järjesti ja johti konsertteja, joissa esitettiin myös hänen omia sävellyksiään. Hän siirtyi Turusta Poriin ja Kristiinankaupunkiin ja esiintyi myös Helsingissä.
Sörensenin ensimmäinen sinfonia esitettiin vuonna 1873 Turussa; sävellyksestä ovat säilyneet ensimmäisen osan äänilehdet. Seuraavana vuonna hänet valittiin urkuriksi Poriin. Hän toimi aktiivisesti kaupungin musiikkielämässä, ja vuonna 1878 Poriin perustettiin hänen aloitteestaan orkesteri Musikaliska sällskapet i Björneborg. Hän jatkoi säveltämistä, suurimpana työnään toinen sinfonia Es-duuri. Kantaesitys 2. toukokuuta 1882 sai Helsingissä innostuneen vastaanoton.
Vuonna 1883 Sörensen alkoi hoitaa Viipurissa ruotsalais-saksalaisen seurakunnan urkurinvirkaa ja alkoi myös järjestää kaupungin musiikkielämää: hän perusti kuoron ja orkesterin. Samalla hän jatkoi sävellystyötä, ja hän oli 1880-luvulla kenties Suomen merkittävin orkesterisäveltäjä.
Vuonna 1889 Sörenseniä syytettiin plagioinnista: Karl Flodin väitti lehtikirjoituksessaan, että Sörensenin Romanssi viululle ja pianolle oli tarkka kopio tanskalaisen Emil Hartmannin viulukonserton toisesta osasta. Myös Sörensenin teos Winter und Lenz osoittautui plagiaatiksi. Kopiointikohu katkaisi Sörensenin lupaavan uran. Yleisön painostuksen takia hän joutui luopumaan kapellimestarin tehtävistä; taustalla saattoi myös olla kauna ruotsinkielistä yläluokkaa kohtaan. Hän jatkoi kuitenkin työtään urkurina ja lyseon musiikinopettajana.
Aikanaan viipurilaiset leppyivät Sörensenille, ja vuonna 1893 häneltä tilattiin juhlakantaatti suomalaisen seurakunnan uuden kirkon vihkiäisiin.
Sörensenin sävellyksiä ei juuri ole säilynyt. Orkesteriteosten käsikirjoitukset katosivat tai tuhoutuivat Viipurissa talvisodan aikana, sillä niitä säilytettiin arkussa tyttären ullakolla.
Theodor Sörensen avioitui vuonna 1874 Agnes Octava Ugglan kanssa. Heille syntyi tytär Edith ja poika Torsten.
Tulon nollasääntö

Tulon nollasääntö on matematiikassa teoreema, jonka mukaan kertolaskun tulo on 0, jos ja vain jos jokin tulon tekijöistä on 0.

Todistus

Todistetaan väite tekemällä vastaoletus. Olkoot a_1, a_2, \ldots , a_n nollasta eroavia reaalilukuja. Tutkitaan yhtälöä
a_1a_2\cdots a_n=0
Koska on yleisesti voimassa, että \frac{0}{a_i}=0, a_i \neq 0, niin voidaan yllä olevaa yhtälöä jakaa puolittain tulon tekijöillä. Kun yhtälö jaetaan luvulla a_1a_2\cdots a_{n-1}, päädytään yhtälöön
a_n=0\!
mikä on ristiriita alkuperäisen oletuksen kanssa. Täten vastaväite on epätosi ja väite tosi. \square
OTR-21 Totška

OTR-21 Totška tai 9K79 on venäläinen lyhyen kantaman ballistinen ohjus (SRBM). Tämän sotanäyttämön ohjuksen nimi on venäjäksi Tочка eli suomeksi "Piste". Se on tunnettu myös NATO:n koodinimellä SS-21 Scarab. Ohjus korvasi tykistöraketit eli FROG-ohjukset. 
Muiden maiden ohjuksista Yhdysvaltain  Lance (ohjus) ja Ranskan  Pluton ovat samankaltaisia kuin OTR-21.
OTR-21:n kantama on 70 kilometriä, parannetussa mallissa 120 kilometriä. Ohjuksessa on joko tavanomainen tai ydinkärki. Ydintaistelukärki on 10 tai 100 kilotonnia. Osumatarkkuus 70 kilometrin kantamalla on 160 metriä.
Oppi Untracht

Oppi A. J. Untracht (17. marraskuuta 1922 New York, Yhdysvallat – 5. heinäkuuta 2008 Porvoo) oli yhdysvaltalaissyntyinen, myöhemmin suomalaistunut kultaseppä, korusuunnittelija, valokuvaaja ja kirjailija.
Untracht kävi Suomessa 1957 ja tutustui tulevaan puolisoonsa taiteilija Saara Hopeaan. He avioituivat 1960 ja asuivat aluksi New Yorkissa. Untracht asui vuosia Aasiassa, myöhemmin myös Hopean kanssa, ja he tutustuivat sikäläiseen korunvalmistukseen. Samalla he keräsivät perinteisiä koruja, joita on ollut esillä näyttelyissä. He muuttivat Porvooseen 1967.
Untracht kuoli Porvoossa pitkälliseen sairauteen 5. heinäkuuta 2008. Hän oli 85-vuotias.
Miss Intia

Miss Intia (engl. Miss India tai Femina Miss India) on Intiassa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Kilpailun järjestäjänä toimii Femina-naistenlehti, jota julkaisee Bennett, Coleman & Co. Ltd.
Vuoteen 2007 asti voittajasta tuli Miss India Universe, joka lähetettiin Miss Universum -kilpailuun; ensimmäisestä perintöprinsessasta tuli Miss India World, joka lähetettiin Miss Maailma -kilpailuun; ja toisesta perintöprinsessasta tuli Miss India Earth, joka lähetettiin Miss Earth -kilpailuun. Vuonna 2007 Miss Intian järjestäjät päättivät luopua perintöprinsessoista, jolloin kaikki kolme ovat tasavertaisia voittajia.
Vuonna 2010 Miss Intian järjestäjät ilmoittivat, että eivät enää lähetä edustajaa Miss Universum -kilpailuun, ja kolmas voittaja osallistuu jatkossa Miss International -kilpailuun.
Fiale

Fiale mainittiin Homeroksen runoissa hautauurnana, mutta myöhemmin se tunnetaan kädensijattomana juoma- ja uhrimaljana, jonka pohjassa oli pyöreä kokouma (omfalos) sormia varten.
Robert Gordon

Robert Gordon (s. 29. maaliskuuta 1947) on yhdysvaltalainen rockabillymuusikko. Hän nousi maineeseen esittämällä useita eri musiikkityylejä, kuten esimerkiksi rockia, punk rockia ja rock and rollia. Gordon on ollut muun muassa laulajana newyorkilaisessa yhtyeessä Tuff Darts 1970-luvun uuden aallon musiikin alkuaikoina.
Gordon on tehnyt musiikkia muun muassa Link Wrayn ja Chris Speddingin kanssa.

Näyttelijänä

Gordon on myös esiintynyt 1950-luvun tyylisessä, Marlon Brandon Hurjapäät-elokuvan inspiroimassa moottoripyöräkapinalliselokuvassa Tunteettomat (1982), jossa pääosaa näytteli Willem Dafoe.
Puhoksen voimalaitos

Puhoksen voimalaitos sijaitsee Kiteen kunnassa Pyhäjärven ja Oriveden välisessä Puhoksenkoskessa. Voimalaitoksen rakennutti Puhoksen Voima Oy vuonna 1961. Nykyisin voimalaitoksen omistaa Pohjois-Karjalan Sähkö Oy.

Voimalaitoksen rakentaminen

Maaseudun sähköistämistä varten vuonna 1945 perustettu Pohjois-Karjalan Sähkö Oy etsi alusta lähtien mahdollisuuksia oman sähköntuotannon aloittamiseen. Toimialueen eteläosissa tähän näytti mahdollisuuden tarjoavan Puhoksenkoski Kiteellä. Koski oli tosin jo valjastettu pienellä Puhoksen kylää palvelleella tasavirtalaitoksella, mutta tästä voimalaitoksesta ei ollut ratkaisuksi jatkoa ajatellen. Pohjois-Karjalan Sähkö Oy ehdottikin koskiosuuksia omistaneelle Oy Kaukas Ab:lle syksyllä 1946, että joko metsäyhtiö tai sähköyhtiö rakentaisi uuden voimalaitoksen. Oy Kaukas Ab ei tuolloin ollut halukas.
Asiaan tartuttiin uudelleen vuonna 1958. Koskiosuuksia koskevan selvitystyön jälkeen Oy Kaukas Ab ja Pohjois-Karjalan Sähkö Oy perustivat marraskuussa 1959 Puhoksen Voima Oy:n. Metsäyhtiön osuus uudessa yhtiössä merkittiin sen omistaman Kaltimon Voima Oy:n nimiin. Voimalaitos valmistui vuoden 1961 lopussa. Sen koko tuotanto myytiin Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:lle. Oy Kaukas Ab halusi kuitenkin verraten pian irtaantua Puhoksen Voima Oy:stä, jonka koko osakekanta siirtyi toiselle pääomistajalle elokuussa 1966. Vuoden 1978 lopussa Puhoksen Voima Oy sulautettiin omistajayhtiöönsä.
Pohjois-Karjalan Sähkö Oy ja Kiteen kaupunki kävivät syksyllä 2018 neuvotteluja voimalaitoksen ja siihen liittyvien maa-alueiden siirtämisestä kaupungin omistukseen. Kaupungin suunnitelmana oli alueen kehittäminen museo- ja virkistyskäyttöön soveltuvaksi. Muun muassa voimalaitoksen omistukseen liittyvien vastuiden vuoksi Pohjois-Karjalan Sähkö Oy päätti pitää voimalaitoksen edelleen omistuksessaan ja toteuttaa tarvittavan peruskorjauksen vuosina 2019-2020.
Isotöyhtöharakka

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan isotöyhtöharakka voi olla 58,5–76,5 cm ja kokonaispituudesta pyrstön osuus on yli puolet. Selästään ja siivistään laji on väriltään sininen. Otsa, päälaen töyhtö ja posket ovat mustat ja silmien alla on vaaleansininen alue. Nuorilla linnuilla töyhtö on valkokärkinen ja silmäaluslaikku on pienikokoisempi ja tummempi. Isotöyhtöharakan kurkku ja rinta ovat väritykseltään mustat ja vatsa on valkoinen. Isotöyhtöharakka muistuttaa ulkonäöltään pikkutöyhtöharakkaa (Calocitta formosa), mutta on kookkaampi ja pikkutöyhtöharakan kurkku on valkoinen.

Levinneisyys ja elinympäristö

Isotöyhtöharakkaa tavataan Meksikosta. Linnun elinympäristöä ovat kuivat ja puolikuivat metsät sekä puoliavoimet seudut, joilla kasvaa yksittäisiä puita tai pienialaisia metsiä. Isotöyhtöharakan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 200 metrin korkeudella merenpinnasta.

Elintavat

Isotöyhtöharakat liikkuvat yleensä pareittain tai pienissä ryhmissä. Laji on kaikkiruokainen ja syö marjoja, hedelmiä, hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä pieniä jyrsijöitä. Laji pitää ravinnostaan kiinni yhdellä jalalla ja rikkoo nokallaan esimerkiksi siementen ja hedelmien kuoret.
Isotöyhtöharakan pesimäkausi kestää marraskuulta heinäkuulle. Pesä on suurikokoinen ja rakennetaan risuista, sammalista ja jäkälistä korkeaan puuhun. Naaras munii kolmesta seitsemään valkoista ruskea- tai harmaapilkullista munaa. Isotöyhtöharakka voi myös risteytyä pikkutöyhtöharakan kanssa. Toisinaan sitä pidetäänkin pikkutöyhtöharakan alalajina.
Ávilan Johannes

Elämä

Pyhä Ávilan Johannes syntyi Almodóvar del Campossa hurskaaseen ja varakkaaseen juutalaiskäännynnäisperheeseen. Neljätoistavuotiaana hänet lähetettiin Salamancan yliopistoon opiskelemaan lakia, mutta hän palasi vuoden jälkeen isänsä kotiin ja ryhtyi erakoksi. Ajallaan hän alkoi opiskella teologiaa ja filosofiaa Alcalássa esimerkiksi Dominican De Soto opettajanaan. Pyhimyksen vanhemmat kuolivat hänen ollessaan opiskelija ja hän pappisvihkimyksensä jälkeen vietti ensimmäisen messunsa kirkossa, jossa he olivat haudattuina, myi perheen omaisuuden ja antoi tuotot köyhille. Hän oli valmistautunut lähetystyöhön Pohjois-Amerikassa, mutta Sevillan arkkipiispa Hernando de Contreras suostutteli hänet vuonna 1527 jäämään Espanjaan. Alkaen 1529 pyhä Johannes ryhtyi missioihin kautta Andalusian yhdeksäksi vuodeksi. Vuonna 1537 hän ko-organisoi Granadan yliopiston arkkipiispa Gaspare Avalosin. Pyhimys kuoli ennen kuin onnistui viemään loppuun suunnitelmansa ruveta jesuiitaksi.
Zhenwei Wang

Zhenwei Wang on kiinalainen näyttelijä. Hän näytteli vuoden 2010 Karate Kid -elokuvassa.