Robert Mugabe

Historia

Mugabe vietti lapsuutensa lähellä Salisburya Zimbabwessa. Hän kävi jesuiittojen koulua ja valmistui 1952 Etelä-Afrikasta Fort Haren yliopistosta, jossa hän opiskeli stipendillä. Mugabe on pätevöitynyt opettaja ja opetti valmistuttuaan Sambiassa (1955–1958) ja Ghanassa (1958–1960). BBC:n mukaan hän on suorittanut kaikkiaan seitsemän yliopistotutkintoa, osan etäopiskeluna, kaksi niistä vankila-aikoinaan. Aloina ovat hallinto, oikeustiede, luonnontieteet ja pedagogiikka. Zimbabwelaisen sivuston mukaan Mugabe on suorittanut hallinto- ja kasvatustieteiden tutkintonsa Etelä-Afrikan Unisa-yliopistossa ja laki- ja taloustieteen opintonsa Lontoon yliopiston etäkursseina. Lisäksi hän on saanut yksitoista kunniatohtorin arvonimeä, joista kolme on myöhemmin peruttu.
Mugabe palasi Etelä-Rhodesiaan vuonna 1960, jolloin hän oli omaksunut marxilaisuuden. Hän perusti Joshua Nkomon kanssa kansandemokraattisen puolueen, josta tuli myöhemmin Zimbabwen afrikkalainen kansojen liitto (ZAPU), jonka Ian Smithin valkoinen hallitus kielsi heti. Mugabe erosi ZAPU:sta vuonna 1963 ja liittyi monikansalliseen ZANUun (Zimbabwen afrikkalainen kansallinen unioni). Pastori Ndabaningi Sithole nimitti Mugaben ZANUn pääsihteeriksi. ZANU sai vaikutteita panafrikkalaisuudesta ja maolaisuudesta, kun taas ZAPU oli Neuvostoliiton tukema kansallisen vapautuksen järjestö.
Mugabe pidätettiin vuonna 1964, ja hän vietti kymmenen vuotta vankilassa, jona aikana hän opiskeli. Vapauduttuaan vuonna 1973 hän matkusti Portugalin Mosambikiin, josta käsin hän johti kiinalaisten rahoittamaa ZANUn armeijaa sisällissodassa valkoista rotusortohallitusta vastaan.
ZANU:n pohjalle luotiin poliittinen puolue ZANU-PF (PF lyhennys sanoista Patriotic Front), jota Mugaben johti. Tähän on yhdistynyt myös ZAPU.
Vuoden 2008 vaalit olivat ensimmäiset, joissa Mugaben asema valtionpäämiehenä oli todellisen uhan alla. Mugabe voitti vaalit, opposition ehdokas luopui ehdokkuudesta ennen toista kierrosta.
WHO nimitti Mugaben lokakuussa 2017 ”hyväntahdonlähettilääksi avustamaan taistelussa tauteja vastaan”. WHO:n puheenjohtaja Tedros Adhanom Ghebreyesus oli aikaisemmin kiittänyt Zimbabwea sen sitoutumisesta julkiseen terveydenhuoltoon. Nimitystä arvostelivat useat järjestöt, maan oppositio ja Britannian hallitus. Zimbabwen terveydenhuolto romahti Mugaben valtakaudella. WHO perui nimityksen heti seuraavana päivänä.

Maareformi

Mugaben tullessa pääministeriksi 70 % maan viljelymaasta oli valkoisten uudisasukkaiden hallussa. Ennen vuosituhannen vaihdetta Mugabe toteutti suuria uudistuksia, joiden myötä valkoiset maanviljelijät karkotettiin maasta ja tilat siirrettiin mustien kansalaisten haltuun. Tämän jälkeen Zimbabwe on kärsinyt suurista ravinnontuotanto-ongelmista ja suoranaisesta nälänhädästä. Pirstottujen suurtilojen uusilla omistajilla on harvoin ollut viljelykokemusta tai varoja lannoitteitten tai maatalouskoneitten hankkimiseen, mikä on johtanut maataloustuotannon romahtamiseen.
Vuonna 2005 Mugabe ajoi arviolta 700 000 ihmistä kodeistaan ja työpaikoiltaan. Teon motiivina arvellaan olleen ehkäistä protesteja, jotka kytivät Mugaben ajettua maan talouden kaaokseen.

Oppositio ja kritiikki

Britannia ja zimbabwelaiset katoliset piispat syyttivät Mugabea Zimbabwen valkoisen väestön sortamisesta. Mugaben arvostelijat sanovat hänen olevan huono roolimalli muulle epävakaalle Afrikalle. The Economistin Afrikan painoksen toimittaja Robert Guest sanoo, että Mugabe oli syyllinen Zimbabwen talouden romahtamiseen. Mugabe syytti maan ongelmista imperialismia.