google/wiki40b huggingface dataset:
Franziska Giffey

Franziska Giffey (o.s. Süllke, s. 1978 Frankfurt) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimii Merkelin IV hallituksessa perhe-, vanhus-, nais- ja nuorisoasiainministerinä.
Giffey oli Berliinin Neuköllnin hallintoalueen pormestari vuosina 2015−2018.
Franziska Giffey on valmistunut valtiotieteen tohtoriksi Berliinin vapaasta yliopistosta.
Kadonneiden miesten metsä

Juoni

Kadonneiden miesten metsä kertoo neljästä miehestä: Poliisimestarista, First Haroldista, Anders Eriksonista ja Torpparista, jotka päätyvät eri syistä vanhaan työsiirtolaan.
Idea katoamiseen tulee Poliisimestarilta (oikealta nimeltään Nalle Lindgren), joka on menettänyt lopullisesti luottamuksensa virkavaltaan. Hän on löytänyt vanhan hylätyn työsiirtolan, joka on poistettu käytöstä jo aikoja sitten, mutta jonka olemassaolo on hukkunut byrokratian rattaisiin. Poliisimestarilla on työsiirtolan suhteen suunnitelma, jonka tarkoituksena on paljastaa virkavallan leväperäisyys. Hän päättää itsekin kadota, sillä uskoo poliisia kaivattavan, toisin kuin työsiirtolaa. Hän aikoo kätkeytyä työsiirtolaan ja odottaa kunnes hänet löydetään sieltä.
Erik Svensson on raveissa paljon aikaa viettävä ruotsalainen mies. Hän on jäänyt 1950-luvulla tullissa kiinni muutaman pornokuvan hallussapidon vuoksi, minkä vuoksi häntä epäillään aina, kun tulee ilmi jokin pieni siveellisyysrikos. Raviradalla Svensson antaa Poliisimestarille ravivinkin First Harold -nimiseen hevoseen, joka voittaa. Miehet huomaavat molemmat olevansa huolissaan ruotsalaisen yhteiskunnan tilasta ja heistä tulee ystäviä. Poliisimestari alkaa nimittää Svenssonia First Haroldiksi voittajahevosen mukaan ja he lähtevät yhdessä työsiirtolaan.
Kirjan kertoja on kolmantena työsiirtolaan päätyvä 32-vuotias Anders Erikson. Eriksonilla on ollut ongelmia vaimonsa kanssa, ja he ovat päättäneet viettää kesän erossa toisistaan. Erikson ei ole koskaan nähnyt isäänsä, mutta hän kuulee jääkiekko-ottelussa tapaamaltaan mieheltä, että hän ja Andersin isä olivat kärsimässä rattijuopumusrangaistustaan työsiirtolassa. Erikson lähtee etsimään työsiirtolaa ja löytää sieltä First Haroldin ja Poliisimestarin.
Torppari eli Torkell Petterson on nuori biologisten tieteiden opiskelija, jotka tutkii työsiirtolan vieressä olevan Kiurujärven happamuutta ja suunnittelee pamflettia Ruotsin yhteiskunnan tilasta. Hän asuu teltassa toisella puolella järveä, mutta muuttaa työsiirtolaan siellä asuvien kolmen kutsusta.
Lopulta käy niin, ettei kukaan näytä etsivän kadonnutta poliisia. Miehet päätyvät yhdessä pohtimaan ruotsalaisen yhteiskunnan ongelmia ja niiden ratkaisuja.

Kirjan henkilöt muissa romaaneissa

First Harold on päähenkilö myös Mankellin vuonna 1980 ilmestyneessä romaanissa Dödsbrickan. Anders Erikson on toinen päähenkilöistä vuonna 1981 ilmestyneessä jännitysromaanissa En seglares död. Kirjoja ei ole suomennettu.
Ionivahvuus

Ionivahvuus (I) kuvaa liuokseen liuenneiden ionien kokonaiskonsentraatiota. Ionivahvuus on riippuvainen liuottimeen liukenevan ioniyhdisteen eli elektrolyytin stoikiometriasta ja ionien varauksesta. Ionivahvuus vaikuttaa moniin kemiallisiin ominaisuuksiin esimerkiksi aktiivisuuskertoimiin.
Antoinette Vallgren

Antoinette Vallgren, o.s. Råström (1858 Tukholma – 25. heinäkuuta 1911 Pariisi) oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Hän opiskeli alkujaan puunkaiverrusta, mutta siirtyi myöhemmin kuvanveistäjäksi. Hän teki rintakuvia ja pronssiplaketteja. Hän erikoistui kirjankansien suunnitteluun, hän esimerkiksi suunnitteli Vänrikki Stoolin tarinoiden loistopainoksen. Hänen herkiksi ja hienostuneiksi sanottuja töitään on Taideteollisuusmuseossa ja Turun museossa. 
Hänen vanhempansa olivat mitalinkaivertaja Gustaf Råström ja Louise Ulrika Ullström. Hänen puolisonsa oli 1882–1911 kuvanveistäjä Ville Vallgren.
Taketti

Maantieto

Järvi on 800 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Se sijaitsee Ulvaanharjun jatkella pienessä notkossa, jonka etelärinteissä on soistuvaa metsämaata. Vain järven länsipäässä on rannan läheisyydessä peltomaata. Järveen laskee tulo-ojina muutama metsäoja ja järven itäpäässä sijaitsee luusua, josta lähteen kilometrin pituinen laskuoja Särkijärveen. Rantaviivaa on 2,2 kilometriä ja rannan tuntumaan on rakennettu 11 vapaa-ajan asuntoa ja kaksi kiinteää tilaa. Niille johtaa tiet Särkijärven kylästä tai etelän suunnalta Hämeenkankaantieltä eli yhdystieltä 13087. Järven eteläpuolella sijaitsee Hämeenkyrön lentokenttä.

Historiaa

Hämeenkyrön pitäjänkartan mukaan järvi oli 1840-luvulla asumaton, mutta sen rannalta oli raivattu yksi niitty. Sen mini kirjoitettiin kartassa Taketinjärvi.
Koutialan piiri

Koutialan piiri (ransk. Cercle de Koutiala) on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 8 740 neliökilometriä. Asukkaita on 575 300 henkeä.
Koutialan piiri rajoittuu pohjoisessa Ségoun alueeseen, idässä Sikasson alueen Yorosson piiriin, kaakossa Burkina Fasoon, etelässä Sikasson piiriin ja lännessä Koulikoron alueeseen. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Piiriin kuuluu Koutialan kaupunki sekä 35 maalaiskuntaa: Diédougou, Diouradougou Kafo, Fagui, Fakolo, Gouadji Kao, Goudié Sougouna, Kafo Faboli, Kapala, Karagouana Mallé, Kolonigué, Konina, Koningué, Konséguéla, Koromo, Kouniana, Logouana, Miéna, M’Pessoba, Nafanga, Nampé, N’Golonianasso, N’Goutjina, Niantaga, N’Tossoni, Sincina, Sinkolo, Songo-Doubacoré, Songoua, Sorobasso, Tao, Yognogo, Zanfigué, Zangasso, Zanina ja Zébala. Hallinnollinen keskus on Koutiala. Kyliä on yhteensä 242. Asukkaat ovat miniankoja, bambaroita, fulbeja, markoja (dafing) ja dogoneja.
Seudun elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Teollisuutta edustaa neljä puuvillankäsittelylaitosta, kasviöljypuristamo, meijeri ja kolme leipomoa.
Vastavakoilu

Vastavakoilu viittaa tiedusteluorganisaatioiden yrityksiin ehkäistä vihollisen tiedusteluorganisaatioiden tiedonhankinta eli vakoilu. Vastavakoilutoimintaan kuuluu myös väärän tiedon eli disinformaation levittämistä. Karkeasti vastavakoilun voi jakaa kolmeen pääluokkaan: Puolustukselliseen vastavakoiluun, hyökkäävään vastavakoiluun ja vastavakoilun ehkäisemiseen.
Suomessa vastavakoilusta vastaa suojelupoliisi.
Kylvövirvilä

Kasvin nimi

Linssikasvin nimi on vanha. Monissa kielissä sama sana, esimerkiksi latinan lens, ranskan lentille, saksan Linse ja suomen linssi, tarkoittaa sekä kasvia että optista linssiä. Alun perin nämä sanat tarkoittavat kasvia. Kun optisia linssejä alettiin valmistaa, niistä ryhdyttiin käyttämään samaa nimeä, koska kupera linssi muistuttaa muodoltaan linssi­kasvin siementä. Englannissa kuitenkin lens tarkoittaa vain optista linssiä, kun taas kasvin nimi on lentil.

Käyttö

Linssi on erittäin hyvä kasvisproteiinin lähde ja onkin siksi kasvissyöjien ruokavalion yksi kulmakivistä. Siinä on noin 25 prosenttia proteiinia. Intiassa, jossa linssejä käytetään päivittäin, valmistetaan niistä dal-nimellä tunnettu linssikeitto, jota tarjoillaan riisin ja kasvisten kera.
Linssit kannattaa huuhtoa hyvin ennen keittämistä, mieluiten väljässä vedessä. Linssejä ei tarvitse liottaa, joskin liotettuina ne kypsyvät nopeammin. Vihreiden linssien keittoaika on noin puoli tuntia. Punaiset linssit kypsyvät 10–20 minuutissa. Linsseistä keitetään usein linssikeittoa, jota on parempi käyttää kastikkeen tapaan kuin syödä yksistään, sillä runsaat määrät linssejä tai muita palkokasveja sulavat heikosti ja tuottavat helposti ilmavaivoja. Tästä vaivasta päästään yhdistämällä linssejä aterialla muihin ruoka-aineisiin sopivassa suhteessa sekä lisäämällä linssikeittoon hiukan öljyä ja kypsyttämällä linssit yhdessä erityisesti ruuansulatusta edistävän juustokuminan kanssa. Myös korianteri sopii linssien maustamiseen.
Aleksanterinleivos

Aleksanterinleivos on murotaikinasta, vadelmahillosta tai omenamarmeladista sekä kananmunan keltuaisesta koostuva leivos, jota on valmistettu Suomessa 1800-luvun alusta lähtien.
Leivos on yleensä kuorrutettu kiinteällä, elintarvikevärillä vaaleanpunaiseksi värjätyllä tomusokerilla, jossa voi olla myös suklaasta tai sokerista tehtyjä ohuita koristekuvioita päällä.
Leivosten historiaan perehtynyt etnologian professori Bo Lönnqvist liittää nimikkoleivokset vahvaan henkilökulttiin. Leivos on nimetty Venäjän keisarin Aleksanteri I:n mukaan.
Tanskassa leivos tunnetaan nimellä hindbaersnitte. Latviassa leivos on nimeltään Aleksandra torte, joka luotiin erään toisen keisarin, Aleksanteri III:n Riian-vierailun kunniaksi. Ainekset ja leivoksen ulkonäkö ovat samanlaiset kuin suomalaisessa aleksanterinleivoksessa.
Leivos tunnetaan myös englanniksi nimellä Alexandertorte, jolla viitataan yleensä latvialaiseen leivokseen.
Maarianohdake

Ulkonäkö ja koko

Maarianohdake kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suuret ja pitkänsuikeat, laidoiltaan aaltoilevat ja piikikkäät. Lehdet ovat väriltään kirjavat, kirkkaanvihreät ja lehtisuonien kohdalta valkoiset. Maarianohdakkeen kukkamykeröt ovat isohkot ja kasvavat yksittäin varren päässä. Mykeröt ovat enintään 5 cm leveät, kukat ovat väriltään punavioletit. Kehtosuomut ovat piikkireunaiset ja niiden pitkä, kapea kärki ulkonee mykeröstä. Hedelmänä on lenninhaivenellinen pähkylä, joka on 6–8 mm pitkä.
Rederiaktiebolaget Eckerö

Historia

Rederiakiebolaget Eckerö ryhtyi 2. maaliskuuta 1961 harjoittamaan autolauttaliikennettä Suomen, Ruotsin ja Ahvenanmaan välillä. Rederiaktiebolaget Eckerö on nykyään Eckerö-konsernin emoyhtiö. Konsernin liikevaihto vuonna 2016 oli noin 240 miljoonaa euroa ja työntekijöiden määrä noin 1 200 . Toimitusjohtajana toimii Björn Blomqvist.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2014

Odotukset

Suomen tavoitteena oli kisoissa kaksi mitalia ja neljä pistesijaa. Saavutuksena oli kaksi mitalia ja seitsemän pistesijaa.
Euroopan vuoden 2014 tilastoissa kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat suomalaisista ennen kisoja 3000 metrin estejuoksija Sandra Eriksson (2. tuloksella 9.24,70), keihäänheittäjät Tero Pitkämäki (3. tuloksella 86,36 m), Antti Ruuskanen (7. tuloksella 85,28 m) ja Lassi Etelätalo (9. tuloksella 84,98 m) sekä moukarinheittäjä David Söderberg (9. tuloksella 77,57).
Elizabeth May

Puolueen puheenjohtajaksi

9. toukokuuta 2006 May asetti itsensä ehdolle Kanadan Vihreän puolueen puheenjohtajavaaliin. Hänen agendanaan olivat muun muassa ilmastonmuutos ja yhteiskunnan demokratiavaje. Hän ilmaisi myös tyytymättömyytensä muihin puoluejohtajiin, jotka televisioiduissa väittelyissä kyllä puhuvat asioista, mutta eivät sano mitään tärkeää. May ilmaisi halunsa tuoda julki toisenlaisen näkemyksen ja erilaisen tavan tehdä politiikkaa, samalla toivoen äänestäjien pitävän tästä asenteesta, eikä vain äänestävän vähiten huonoa vaihtoehtoa vaalipäivänä.
Suomuviiltopeippo

Ulkonäkö ja pituus

Urospuolisella suomuviiltopeipolla on kirkkaanpunainen pää, sen rinta ja vatsa on vaaleanruskea tummansävyisillä reunoilla. Kaula on harmaa vaaleilla pisteillä. Käsisulkien tyvillä on valkoisia raitoja. Naaraalla ei ole punaista päätä, sen pää on harmaa ja yleensä naarailla on tasaisemmat värisävyt. Suomuviiltopeipon yhteispituus päästä pyrstöön on 13–14 senttimetriä.
Rakul Preet Singh

Rakul Preet Singh (s. 10. lokakuuta 1990 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka toimii pääosin Telugu elokuvateollisuudessa. Hän on myös esiintynyt muutamassa Tamil, Hindi ja Kannada elokuvassa.
Hän aloitti uransa mallinna yliopistoaikanaan, jolloin hän teki myös näyttelemisen debyyttinsä Kannada-elokuva Gilli:ssä (2009). Vuonna 2011 hän osallistui Femina Miss Intia - kauneuskisaan, jossa hän oli sijoittui viidenneksi ja voitti viisi titteliä, mukaan lukien ”Miss India People’s Choice” eli Miss Intia yleisön suosikki. Tämän jälkeen hän päätti ryhtyä kokopäiväiseksi näyttelijäksi. Hänen Telugu-debyyttinsä Keratam julkaistiin samana vuonna ja hänen Tamil-debyyttinsä Thadaiyara Thaakka seuraavana vuonna. Vuonna 2014 hän teki myös Bollywood debyyttinsä Yaariyan jossa hänen roolisuorituksensa sai paremman vastaanoton.
Kirsti Valve

Ura

Valveen yksi tunnetuimmista rooleista on Sanna Susisaaren rooli Raid-televisiosarjassa ja -elokuvassa. Hän on näytellyt myös elokuvissa Populäärimusiikkia Vittulajänkältä, Tummien perhosten koti ja Nuoruuteni savotat. Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Salatut elämät, Metsolat ja Toisen kanssa sekä sarjassa Veljet ja sen jatko-osassa Maailmanparantaja.
Valve on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatterissa vuosina 1995–1999 ja on vieraillut myös lukuisissa muissa teattereissa. Hän on vieraillut myös kahdesti Suomen Kansallisoopperassa näytäntökausilla 2010–2011 ja 2013–2014 Korngold die Tote Stadt – Kuollut kaupunki -teoksessa.