google/wiki40b huggingface dataset:
Treeniohjelma

Kuntosaliohjelma

Kuntosaliohjelmalla tarkoitetaan kuntosalilla käytettävää harjoitusohjelmaa, jonka avulla voidaan kehittää lihasten eri osa-alueita. Kuntosaliohjelman avulla voidaan nostaa voimaa lihaksissa, kasvattaa lihasten kokoa sekä muotoilla lihaksia. Kuntosaliohjelman voi laatia Personal trainer, hakea Internetistä tai kuntosaliohjelman voi tehdä itse.
Kuntosaliohjelman tärkein seikka on, että kehittyminen on oikeaoppista ja tehokasta juuri halutulla tavalla sekä liikkeet tehdään oikein, jotta vältetään loukkaantumiset.
Vasikkasaaren räjähdys 1919

Vasikkasaaren räjähdys tapahtui Helsingin edustalla Suomenlinnan ja Santahaminan välissä sijaitsevalla Vasikkasaarella 8. helmikuuta 1919 kello 18:40, kun saarella sijainnut ammusvarasto räjähti. Räjähdyksessä loukkaantui viisi saarella ollutta vartiomiestä, yksi heistä vakavasti. Räjähdys tuhosi saarella sijainneet rakennukset ja öljysäiliöt lähes täysin. Saari ja sen ympäristön jääkenttä olivat täynnä kivijärkäleitä, rautaromua ja betonilöhkareita. Lisäksi mereen meni ja paloi 700 000 kiloa saarella säiliöissä varastoituna ollutta masut-öljyä. Räjähdys rikkoi ikkunoita Suomenlinnassa, Hakaniemessä, Sörnäisissä, Eirassa, Kruunuhaassa ja Katajanokalla ja se kuultiin aina Tallinnassa ja Heinolassa saakka. Räjähdyksen alkusyy ei koskaan selvinnyt.
Toukokuussa 1919 tuuli kuljetti Helsingin Eteläsataman venealtaisiin Vasikkasaaren räjähdyksessä hajonneista öljysäiliöistä mereen valunutta naftaa niin paljon että naftaa voitiin kerätä talteen isompia määriä ämpäreillä.
Venäjän armeija rakensi saarelle 1850-luvulla useita kivisiä ja puisia ruuti- ja ammusvarastoja, laboratorion ja asuintilat 30:lle vartiomiehelle. 1860-luvulla ruutivarastot keskitettiin saaren keskiosaan ja niiden ympärille rakennettiin "Kiinan muuriksi" kutsuttu kivinen suojamuuri, jonka päällä sijaitsivat vartijoille tarkoitetut puiset kävelysillat. Vuonna 1870 valmistui Valkoisena talona tunnettu kivinen vartiotalo ja sen viereen kivinen jääkellari. 
Ensimmäisen maailmansodan aikana saarelle varastoitiin tykinammusten ja ruudin lisäksi torpedoja, merimiinoja sekä noin 16 miljoonaa kiväärinpatruunaa. Hevosvetoinen rautatie yhdisti ammusvaraston saaren päälaituriin. Saarelle rakennettiin myös kolme suurta 30 metriä halkaisijaltaan olevaa öljysäiliötä, joihin varastoitiin masutiksi kutsuttua raskasta polttoöljyä Venäjän Itämeren laivaston laivojen polttoaineeksi. Öljysäiliöiden ympärille rakennettiin suojamuurit ja öljy pumpattiin säiliöihin kuljetusproomuista höyrykäyttöisen pumppuaseman pumpuilla. Saarella oli myös parissa pienemmässä säiliössä dieselöljyä sekä muita palavia nesteitä. Vuonna 1918 saari siirtyi suomalaisille ja oli aluksi sotasaaliskeskusosaston hallussa ja sitten Suomenlinnan rannikkotykistön alaisuudessa. 
Räjähdyksen jälkeen vain yksi öljysäiliö oli säilynyt korjauskelpoisena. Se ja pumppuasema korjattiin ja saarelle perustettiin valtion öljyvarikko. Saarelle rakennettiin betoninen, kivimuurein suojattu kaksikerroksinen polttoainevarasto ja vuoteen 1927 saakka puolustusvoimien bensiinin jakelu tapahtui saarelta käsin. Saaren säiliöihin varastoitiin sitten lähinnä lentokonebensiiniä. Vuonna 1945 SKDL:n Helsingin kunnallisjärjestö sai käyttöönsä noin puolet saaresta. Tälle puolikkaalle rakennettiin sitten 1940- ja 1950-luvuilla yli sata kesämökkiä, joista noin 50 on jäljellä. Vasikkasaari siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen vuonna 1965.
Baleaarit

Maantiede

Baleaarien saariryhmä on muodostunut itäisestä ja läntisestä ryhmästä. Itäiseen kuuluvat saariston pääsaari Mallorca sekä Menorca ja pieni Cabrera. Läntinen ryhmä tunnetaan nimellä Pitiusassaaret, ja siihen kuuluvat Ibiza ja Formentera. Saariryhmän pinta-ala on 4 992 neliökilometriä.
Baleaarit ovat Espanjan eteläosissa olevan Baetisten kordilleerien jatke, joka ulottuu mannermaassa Cabo de la Naon itäkärkeen asti.

Historia

Baleaarien ensimmäiset ihmiset ovat asettuneet saarille arkeologien mukaan noin vuonna 5000 eaa. Esihistoriallinen talaiotkulttuuri sai nimensä talaioteiksi kutsuista kivitornista. Talaiotkulttuurin keramiikka oli vallitseva aina roomalaiskaudelle asti.
Vandaalit valtasivat saaret vuonna 526 ja Bysantti vuonna 534. Muslimeille saaret siirtyivät vuonna 903. Aragonian Jaakko I valtasi Mallorcan ja Ibizan vuosina 1229–1235. Menorca siirtyi 1287 Aragonialle Alfonso III:n vallattua sen.
Baleaareilla alkoi tämän jälkeen taloudellinen nousukausi kauppakeskuksena ja katalaanien siirtokuntien ansiosta. Saaret ajautuivat kuitenkin 1400-luvulla vaikeuksiin, mihin vaikuttivat eristäytynyt sijainti, nälänhädät ja merirosvojen jatkuvat hyökkäykset. Turkkilaiset käytännössä tuhosivat Menorcan kaksi tärkeintä kaupunkia 1500-luvulla, ja Formentera hylättiin samoihin aikoihin.
Menorca (englanniksi Minorca) oli brittien hallinnassa 1700-luvulla. Britit valtasivat vuonna 1708 ensin Maón kaupungin, ja koko saari luovutettiin briteille vuonna 1713 Utrechtin rauhassa. Saari oli Britannian hallussa vuoteen 1802 asti.
Baleaareista tuli vuonna 1833 Espanjan maakunta. Siellä syntyi 1800-luvun lopulla alueellista liikehdintää, mutta se ei lopulta saanut laajamittaista kannatusta. Baleaareille ehdotettiin autonomiaa vuonna 1931, mutta itsehallintoalue siitä muodostettiin vasta vuonna 1983.

Väestö ja talous

Viralliset kielet ovat katalaani ja espanja. Espanjan tilastokeskuksen mukaan vuonna 2017 Baleaarien asukasluku oli 1 115 999. Mallorca on suurin saarista, sillä siellä oli 868 693 asukasta vuonna 2017. Saarten pääkaupungissa Palma de Mallorcassa asui samana vuonna 406 492 asukasta. Toiseksi suurin kunta oli Mallorcalla sijaitseva Calvià. Ibizan (asukasluku 143 856) suurin kunta oli Ibiza (49 689 asukasta) ja Menorcan (91 170 asukasta) Ciutadella de Menorca (28 838 asukasta). Formenteralla oli 12 280 asukasta.
Saaristo on suosittu turistikohde espanjalaisten ja ulkomaalaisten keskuudessa.
Bravely Second: End Layer

Kehitys

Pelin musiikin on säveltänyt supercell-yhtyeen Ryo. Ryo on sanonut saavansa usein pyyntöjä vokaalisiin asioihin ja yllättyneensä saaneensa pyynnön pelimusiikkiin. Ryo on sanonut ostaneensa edellisen pelin Bravely Default sen julkaisupäivänä ja pelanneensa sen läpi.
Elinor Remick Warren

Elinor Remick Warren (23. helmikuuta 1900 Los Angeles, Kalifornia – 27. huhtikuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu yli 200 orkesteri- ja vokaalimusiikkiteosta. Hän syntyi Los Angelesissa, kävi Mills Collegea ja opiskeli myös New Yorkissa ja Pariisissa. Warrenin ensimmäinen teos kuorolle ja orkesterille oli The Harp Weaver, jonka kantaesitettiin Carnegie Hallissa vuonna 1936. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu Legend of King Arthur, jonka kantaesittivät Los Angelesin filharmonikot vuonna 1940. Teosten joukossa on myös piano- ja kamarimusiikkia.
Warren oli naimisissa elokuvatuottaja Z. Wayne Griffinin kanssa. Mies kuoli vuonna 1981. Warrenilla oli tytär ja kaksi poikaa.
Musiikintutkija Christine Ammer luonnehti Warrenia ainoaksi naiseksi huomattavien amerikkalaisten uusromantikkojen joukossa, johon kuuluivat myös Howard Hanson, Samuel Barber ja Gian Carlo Menotti. Warrenin merkittäviä teoksia kuullaan Cambria Musicin CD-levyillä. Hänen nuottejaan ovat julkaisseet monet kustantajat, kuten Carl Fischer Music ja LudwigMasters. Säveltäjän musiikillisen perinnön jatkamiseksi perustettiin vuonna 1996 Elinor Remick Warren Society.
Eric Djemba-Djemba

Ura

Djemba-Djemba tuli tunnetuksi pelatessaan ranskalaisessa FC Nantesissa 2001-2003. Vuonna 2003 hän siirtyi englantilaiseen Manchester Unitediin, jossa hän ei koskaan onnistunut vakinnuttamaan asemaansa kokoonpanossa, joten hänet myytiin 1,5 miljoonan punnan siirtosummalla Aston Villaan tammikuussa 2005. Hän jäi kuitenkin Villan muiden keskikenttäpelaajien kuten Gavin McCannin tai Steven Davisin varjoon. Hänen spekuloitiin siirtyvän Espanjaaan, mutta Villan uusi valmentaja päättikin lainata keskikenttäpelaajansa Burnleylle tammikuussa 2007. Djemba-Djemba ja Aston Villa lopettivat yhteistyönsä keväällä 2007. Nykyään hän pelaa Qatar Sports Clubissa.
Djemba-Djemba esiintyi maajoukkueessa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002, Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2002, missä hän ei kuitenkaan päässyt kentälle, ja Maanosaliittojen cupissa 2003.
Peikola

Peikola oli kylä Muolaan kunnan itäosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Peikolan kylän yhteyteen luettiin yleensä myös Passilan kylä. Kylä sijaitsi Kirkkojärven itäpuolella noin kilometrin verran Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta itään. Peikolan naapurikyliä olivat pohjoisessa Peippola, idässä Punnus ja Sokiala, etelässä Telkkälä sekä lännessä Kirkkojärven toisella puolella kirkonkylä Kirkkoranta, Turulila ja Kannila. Nykyisin kylällä ei ole venäläistä asutusnimeä.

Historia

Peikolan ja Passilan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylien asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneisiin kotikyliinsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Peikolan jakokunnassa, jonka Peikola ja Passila muodostivat, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Passilan kylä lakkautettiin ja liitettiin Peikolan kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylien asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen ja Etelä-Pirkanmaalle. Peikolan asukkaat asutettiin Humppilaan.
Heinilampi (Kihniö)

Maantietoa

Lammen pituus on 270 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaastossa peltoalueen laidalla olevassa painanteessa. Sen kautta virtaa Kolhonluoman tuomat ja Heinijoen viemät vedet. Heinijoki laskee Naarmijärveen. Näiden lisäksi lampeen laskee vain yksi lyhyt metsäoja. Rantaviivan pituus on 700 metriä ja se on pääasiassa suota. Sitä ympäröi kolme maatilaa ja sen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa.
Maria Balaba

Maria Balaba (s. 1. toukokuuta 1988 Riika) on latvialainen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelussa Latvian-mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Lisäksi hän sai Latvian-mestaruuskilpailussa hopeaa 2003, 2006 ja 2007 ja pronssia 2001 ja 2002. Hänen valmentajansa on Galina Efremenko.
Kivihaka

Historia

Nykyisen Kivihaan alue oli osa vuonna 1905 perustettua Haagan huvilayhdyskuntaa, ja se kuului likimäärin Bölen itäpellon ja Skogsbackan isoniityn palstoihin ja myöhemmin vuonna 1923 perustettuun Haagan kauppalaan. Vuonna 1946 alue liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa. Nykyään Kivihaassa on muutama huvilayhdyskunnan ja muutama kauppalan aikainen rakennus.
Eliel Saarinen kaavoitti Kivihaan alueen nimellä Haga mäki (ruots. Haga backen) vuonna 1915 osana Munkkiniemi–Haaga-suunnitelmaansa. Ainuttakaan kaavan mukaista Haga mäen korttelia ei kuitenkaan rakennettu, ennen kuin alueliitoksen jälkeen Helsinki vahvisti alueen uuden asemakaavan vuonna 1959.
Kivihaan nimi virallistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928, kun Kivihaantien nimi merkittiin asemakaavaan. Tie ja siihen liittyvät Kivihaankuja ja Kivihaanpolku rakennettiin vuonna 1961. Kivihaka vahvistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1962. Nimi on kontaminaatio Haagan ja seudulla sijainneen talonpoikaistalon Stenbackin nimestä.
Ray Price

Ray Price (12. tammikuuta 1926 Texas – 16. joulukuuta 2013 Mount Pleasant, Texas) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko.
Price perusti vuonna 1953 Cherokee Cowboys -yhtyeensä. Siihen kuuluivat 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa muun muassa Roger Miller, Willie Nelson ja Johnny Paycheck.
Pricen ensimmäinen listaykköshitti sitten vuoden 1959 oli ”For The Good Times” vuonna 1970. 1970-luvun aikana hän julkaisi vielä kolme listaykköshittiä. Myös ”Diamonds In The Stars” (1982) sijoittui top ten -listalle.
Price saavutti menestystä countrypiireissä myöhemminkin. Hän levytti myös gospelmusiikkia. Hän pääsi vuonna 1996 Country Music Hall of Fameen.
Tata Young

Tata Young (oik. Amita Marie Young, thaiksi อมิตา มารี ยัง  amíta mari yang, s. 14. joulukuuta 1980 Thaimaa) on thaimaalainen malli, laulaja ja näyttelijä. Hänen äitinsä on thaimaalainen ja isänsä yhdysvaltalainen. Hänestä tuli erittäin suosittu etenkin Aasiassa jo teini-iässä, kun hän julkaisi ensimmäisen englannin kielisen albuminsa I believe vuonna 2004 saaden platinaa kotimaassaan ja saaden kultaa ympäri Aasiaa.
Young on kaksikielinen ja laulaa thaiksi ja englanniksi. Vuosien mittaan Tata on myynyt yli 13 miljoonaa albumia ympäri Aasiaa.
Suitsuketie

Suitsuketie tarkoittaa entisajan suuria kauppareittejä, jotka kulkivat Egyptistä Arabian kautta Intiaan. Suitsukekauppa kukoisti Etelä-Arabiasta Välimerelle noin 200-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. Suitsukereittiä pitkin kuljetettiin kauppatavaraa, kuten olibaanihartsia ja myrhaa; mausteita, norsunluuta, silkkiä ja muita hienoja tekstiilejä ja harvinaisia itäafrikkalaisia puulajeja, sulkia, eläinten nahkoja ja kultaa.
Priargunskin piiri

Priargunskin piiri (ven. Приаргунский район, Priargunski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1962 perustetun piirin pinta-ala on 5 100 neliökilometriä. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009).
Priargunskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Lounaassa se rajoittuu Krasnokamenskin, luoteessa Aleksandrovski Zavodin ja pohjoisessa Kalgan piireihin. Idässä Argun-joki erottaa sen Kiinasta.
Piiriin kuuluvat Priargunskin ja Klitškan kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Byrka, Dosatui, Duroi, Molodjožnyi, Novotsuruhantui, Pogadajevo, Pogranitšnyi, Starotsuruhantui, Uruljungui, Ust-Tasurkai ja Zorgol. Hallinnollinen keskus on Priargunsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 22.
Asukkaista suurin osa on venäläisiä. Lisäksi on burjaatteja, ukrainalaisia ja tataareja.
Priargunskissa on Tšitan ja Kiinan väliseltä rautatieltä Haranorin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin on rautateitse 595 kilometriä.
Talous perustui 1990-luvun puoliväliin saakka kaivosteollisuuteen. Nykyään tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Priargunskissa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Priargunskaja zarja. Seudulla on lukuisia arkeologisia muistomerkkejä. Niistä huomattavimmat ovat Hirhir-joen suulla sijaitsevat Tšingis-kaanin veljen Jötši Kasarin hallintokaupungin jäänteet.
Veikko Talvi

Veikko Tuomo Talvi (21. kesäkuuta 1911 Valkeala – 9. lokakuuta 2011 Kouvola) oli opetusneuvos, maakuntaliiton johtaja ja kymenlaaksolainen kulttuurivaikuttaja.

Henkilöhistoria

Veikko Talven vanhemmat olivat kaasumestari Tuomo Viljo Talvi, vuoteen 1906 Flaming, ja Hilja Backman. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1939 oli Hilkka Teikari (k. 1940) ja toinen vuodesta 1943 Irja Margareta Saajos (Söderling). Talvi tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1938. Hän työskenteli Kouvolan Sanomien toimitussihteerinä 1939–1941 ja Valkekosken Sanomien toimitussihteerinä 1941–1944 sekä sitten päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1944–1945. Kuusankosken työväenopiston johtaja Talvi oli 1946–1951 ja Kymi-yhtiön tiedottaja vuodesta 1951, myöhemmin tiedotus- ja suhdetoimintapäällikkö vuoteen 1974 asti.  Talvi toimi Kymenlaakson maakuntaliiton sihteerinä 1937–1945 ja 1946–1948 ja toiminnanjohtajana 1948–1952. Hän oli myös orkesterinjohtaja Valkeakoskella ja Kuusankoskella ja hänellä oli useita luottamustoimia. Historioitsijana Talvi laati ja toimitti useita Kymenlaaksoon liittyviä teoksia. Opetusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1971.
HMS Scourge (1910)

Palvelus

Alus liitettiin valmistuttuaan 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.
Mikko Heliövaara

Mikko Ahti Heliövaara (s. 23. elokuuta 1929 Tampere) on suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria

Heliövaaran vanhemmat olivat Aatto Heliövaara ja Lempi Löfgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 on arkkitehti Marianna Helena Avellan. Kari Heliövaara (s. 1954), Eero Heliövaara (s. 1956) ja Jaakko Heliövaara (s. 1960) ovat heidän lapsiaan. Heliövaara tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Hänellä on ollut yhteinen arkkitehtitoimisto puolisonsa kanssa vuodesta 1963.
Requiem (Fauré)

Gabriel Fauré aloitti Requiemin (op. 48) luonnostelun vuonna 1887. Vaikka Fauré oli menettänyt isänsä kahta vuotta aiemmin ja menetti äitinsä sävellystyön alkuvaiheissa, hän kertoi säveltäneensä teoksen "huvin vuoksi".
Kantaesityksen aikaan 16. tammikuuta 1888 Faurén requiem koostui viidestä osasta, jotka olivat Introït et Kyrie, Sanctus, Pie Jesu, Agnus Dei ja In Paradisum. Tämän version esittämiseksi vaadittiin sekakuoro, sopraanosolisti, matalien jousien orkesteri, harppu, patarummut ja urut sekä Sanctuksessa sooloviulu.
Säveltäjä lisäsi teokseensa Offertoiren vuonna 1889. Hän myös liitti siihen Libera men, jonka oli alun perin säveltänyt baritonille ja uruille kaksitoista vuotta aiemmin. Teoksensa uuden version kokoonpanoon Fauré lisäsi käyrätorvet, trumpetit, pasuunat ja baritonisolistin; tämä uusittu versio kantaesitettiin tammikuussa 1893.
Heinäkuussa 1900 kantaesitetty requiemin lopullinen versio on useiten esitetty. Sitä varten kokoonpanoon liitettiin puupuhaltimia ja viuluja. Todennäköisesti nämä muutokset toteutti Faurén oppilas. Requiem esitettiin Faurén omissa hautajaisissa.
Matti Silander

Matti Silander (s. 14. helmikuuta 1923 Porvoo – 20. joulukuuta 1994 Porvoo) oli Suomen Maaseudun Puolueesta valittu kansanedustaja. Hän edusti Uudenmaan läänin vaalipiiriä 1970–1972.
Silander valmistui ylioppilaaksi 1942, ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti 1953 ja sai varatuomarin arvon 1956. Hänellä oli Porvoossa oma asianajotoimisto.
Spiritus Mortis

Historia

Spiritus Mortis perustettiin vuonna 1987, joten sitä voidaan kutsua Suomen ensimmäiseksi doom metal -yhtyeeksi. Perustajajäsenet olivat Teemu ja Jussi. Aluksi yhtyeen nimi oli Rigor Mortis, mutta se vaihdettiin, koska sen niminen yhtye oli jo olemassa.
Ensimmäinen pitkäsoitto Spiritus Mortis julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 2004. Seuraava levy Fallen julkaistiin vuonna 2006. Vuonna 2009 yhtyeeseen liittyi Sami Hynninen, ja kolmannen levyn The God Behind the God julkaisi Firebox Records.
Klara (kaupunginosa)

Klara (ruots. Klarakvarteren tai Klara) on vanhentunut nimitys Tukholman keskustassa sijaitsevalle alueelle, joka käsittää suunnilleen Norrmalmin kaupunginosan eteläisen osan. Klara tarkoittaa yleensä Vasagatanin, Klarabergsgatanin, Drottninggatanin ja Fredgatanin rajaamaa aluetta. Kirkon hallinnollinen alue Klaran seurakunta (lakkautettu 1988) muodosti hieman laajemman alueen.
Aiemmin Klara tunnettiin monien taiteilijoiden asuinalueena. 1960-luvulle saakka suurin osa tukholmalaisten lehtien pääkonttoreista sijaitsi alueella. Yhtenä syynä tähän oli sijainti rautatieaseman lähellä. Suurin osa Klaran vanhoista taloista purettiin 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla osana Norrmalmin uudelleenjärjestelyä ja korvattiin moderneilla rakennuksilla. Alueen kaupunkikuva ja asukkaat muuttuivat hyvin erilaisiksi.
Kazakstanin energiapolitiikka

Kazakstanin energiapolitiikka kertoo Kazakstanin energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot.

Hiili

Vuonna 2008 Kazakstan oli IEA:n mukaan 8. suurin kivihiilentuottaja (104 milj. tonnia) ja 7. suurin kivihiilen viejä (27 milj. t). Vuonna 2005 kivihiilen tuotanto oli 79 Mt ja vienti 17 Mt.

Kaasu, öljy ja yritysmyynnit

Kazakstanin ja Uzbekistanin kautta Kiinaan on rakenteilla kaasuputki Turkmenistanista. Kazakstan sopi huhtikuussa 2009 kazakstanilaisen energiayhtiön myynnistä kiinalaiselle energiayhtiölle. Kazakstanista Kaspianmereltä on suunniteltu öljyputki Kiinan suuntaan.
Kazakstanin öljykenttä voi tuottaa yli miljoona barrelia päivässä. Uuden sopimuksen mukaan 1/2008 Kazakstanin öljy-yhtiö KazMunaiGas osuus kaksinkertaistui 16 %:iin. Suurimmat projektin ulkomaiset öljy-yhtiöt ovat Eni, Shell, Exxon Mobil ja Total. Muita jäseniä ovat ConocoPhillips ja Inpex.

Uraani

Kazakstan tuotti uraania yli 8 500 tonnia vuonna 2008. Kazakstan kuuluu maailman suurimpiin uraanin tuottajiin mm. Australian, Kanadan, Yhdysvaltojen, Brasilian ja Nigerian kanssa.

Ilmastonmuutospolitiikka

Toukokuussa 2008 Kazakstan ei ollut ratifioinut Kioton sopimusta. Germanwatchin ilmastonmuutosindeksissä Kazakstan oli sijalla 52. arvioiduista 56:sta maasta vuonna 2007 (Climate Change Performance Index 2007).

Suomen energiapolitiikka ja Kazakstan

Suomen puheenjohtajuuskaudella EU:ssa päästiin yhteisymmärrykseen ydinalan T&K-yhteistyösopimuksesta Kazakstanin kanssa. Komissaari Piebalgs ja Kazakstanin presidentti Nursultan Nazarbajev allekirjoittivat sopimuksen Brysselissä 4.12.2006. Suomi tuo Kazakstanista öljyä ja kivihiiltä miljoonilla euroilla vuosittain.
Liocarcinus holsatus

Ulkonäkö

L. holsatuksen leveää ja litteää ruumista peittää lähes soikeanmuotoinen selkäkilpi, joka on edestä sahalaitainen ja enintään 4 senttimetriä leveä. Sillä on jykevät ja keskenään samankokoiset sakset sekä neljä paria kapeita kävelyraajoja. Takimmaisten raajojen päät ovat levinneet litteiksi levyiksi. Sekä raajat että selkäkilpi ovat väriltään vihertävänruskeat. Selkää koristaa usein jono valkoisia täpliä.

Levinneisyys

L. holsatusta tavataan Koillis-Atlantissa, varsinkin Britteinsaarten rannikolla sekä Pohjanmeressä.

Elinympäristö

L. holsatus elää vuorovesilammikoissa sekä hiekkaisessa ja kivikkoisessa merenpohjassa noin 70 metrin syvyyteen saakka.

Lisääntyminen

L. holsatus munii huhtikuusta heinäkuuhun ja sen poikaset syntyvät keväällä tai kesällä.

Ravinto

L. holsatus on kaikkiruokainen opportunisti, joka syö pääasiassa katkaravun- ja kalanpoikasia sekä simpukoita. Se saalistaa yleensä vuorovesivirtausten aikaan.
Ty Fox

Ty Fox (s. 24. huhtikuuta 1966 Falls Church, Virginia) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1993. Hän on käyttänyt esiintyessään myös nimiä Ty Foxx, J. Steele ja Dion Bruton. Hänet nähtiin top-rooleissa. Hän voitti vuonna 1994 parhaan näyttelijän Grabby-palkinnon sekä vuosina 1996 ja 1997 kaksi Men in Video Awardia.
André Bettencourt

André Bettencourt (21. huhtikuuta 1919 Saint-Maurice-d'Ételan – 19. marraskuuta 2007) oli ranskalainen poliitikko. Bettencourt toimi mm. Ranskan kulttuuriministerinä 1970–1971 ja ulkoministerinä 1973. Hän istui Ranskan kansalliskokouksessa 1956–1977 ja sen jälkeen senaatissa vuoteen 1995.
Bettencourt kuului nuoruudessaan fasistiseen La Cagouleen, jonka tarkoitus oli kaataa Ranskan kolmas tasavalta. Hän kirjoitti vuosina 1940–1942 natsipropagandalehti La Terre françaiseen kymmeniä artikkeleita, joista osa sisälsi antisemitistisiä näkemyksiä. Tiedon Bettencourt'n taustoista toi julkisuuteen vasta Jean Frydman 1990-luvulla.
Bettencourt valittiin 23. maaliskuuta 1988 Ranskan instituutin Taideakatemia Académie des Beaux-Arts'n jäseneksi. Hän on ollut vuodesta 1950 naimisissa Liliane Bettencourt'n kanssa, ja heillä on yksi yhteinen tytär. Bettencourt kuului L'Oréalin hallitukseen 1990-luvulle saakka, kunnes erosi 75 vuoden iässä.
Hänelle myönnettiin Croix de guerre, ja hän oli Kunnialegioonan ritari.
Estelí (kaupunki)

Ilmasto

Estelíssa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 22 °C ja keskimääräinen sademäärä 920 millimetriä. Toukokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 24 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 21 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 200 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 2 millimetriä.