google/wiki40b huggingface dataset:
Kot Diji -vaihe

Kot Diji-vaihe noin 3300–2600 oli se kausi, jolloin Indus-kulttuuri syntyi. Kot Dijin kulttuurin alue oli Indus-jokilaakson keski- ja pohjoisosissa. Merkittävää kylä- ja pikkukaupunkiasutusta oli syntynyt viimeistään edeltävässä Hakra-vaiheessa. kautat luonnehti melko nopea väestönkasvu. Kaudella isommat keskukset olivat jakautuneet ylimystön yläkaupunkiin ja käsityöläisten alakaupunkiin. Ehkä Indus-kirjoitus, painot ja mitat tulivat käyttöön tällä kaudella. Kot Diji-kauden aikalaiskulttuureja olivat mm Amri-Nalin kulttuuri etelässä ja Sothi-Siswalin kulttuuri Länsi-Punjabissa idässä. Luultavasti asutuskekusten välillä oli sotia. Kaudella tai sen lopussa moni läntinen asutuskeskus paloi.

Alue

Kot Dijin perinnettä oli pääosin Länsi-Punjabissa, Pakistanin luoteisosissa, Belutsistanissa ja Sindhissä. Tarkemmin sanoen paljon löytöpaikkoja on Bahwalpurissa, Sahiwalissa, Bannussa, Loralaissa, Zhobissa ja Dera Ismail Khanissa. Vähemmän niitä on Sukkurissa, Kachissa, Khairpurissa, Dadussa, Mianwalissa, Muzzaffargarhissa, Rawalpindissä, Karachissa, Sheikhpurassa, Swatissa, Khanewalissa, Rahimyar Khanissa, Campbellpurissa ja Multanissa. Suurimmat 10–40 ha keskukset olivat Sahiwalissa, Bahawalpurissa, Loralaissa, Dera Ismail Khanissa, Bannussa, Zhobissa, Loralaissa ja Karachissa. Eniten suuria keskuksia oli Bahawalpurissa, mutta suurin, harappa, oli Sahiwalissa.

Keramiikka

Kot dijin saviastiat kehittyivät deltävästä hakran keramiikasta ainakin Gumlan ja Jalilpurin löytöjen mukaan. Gumla paloi kaudella kaksi kertaa.
Nzwaninmedestäjä

Levinneisyys

Nzwaninmedestäjää tavataan Komoreihin kuuluvalla Anjouanin saarella. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
KazMunaiGas

KazMunaiGas on Kazakstanin tasavallan omistama valtiollinen energiayhtiö, jolla on laajaperäistä energiantuotantoon liittyvää toimintaa.
Viljo Hoffrén

Viljo Samuli Hoffrén (s. 21. heinäkuuta 1930 Pälkjärvi) on suomalainen sosionomi ja kirjailija.
Hoffrén on kirjoittanut myös pakinoita nimimerkillä Polle.
Robert A. Dahl

Robert Alan Dahl (17. joulukuuta 1915 Inwood, Iowa – 5. helmikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen tutkija ja Yalen yliopiston valtiotieteen Sterling-professori. Dahl tunnettiin parhaiten demokratian toiminnan empiirisestä tutkimisesta ja vallankäytön mekanismien pohdinnasta. Hänen tunnetuin teoksensa on Who Governs? (1961), ja hänelle myönnettiin John Skytten palkinto vuonna 1995.
Tapani Talari

Tapani Talari (s. 20. marraskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen heraldikko ja graafinen suunnittelija. Hän on suunnitellut vaakunoita, lippuja ja pöytäviirejä sekä mitaleja, ansiomerkkejä, erikoisleimoja ja sinettejä. Hän on suunnitellut ja taittanut lukuisa julkaisuja sekä osallistunut heraldisten julkaisujen toimitustyöhön (Heraldiikan opas, 1998, Suomalaisia vaakunoita, 2006, ja Vaakunaselitys, 2010) ja kuvittamiseen. Hän on Suomen Heraldisen Seuran jäsen ja toiminut seuran varapuheenjohtajana sekä lausuntotoimikunnan puheenjohtajana.
Heraldiikan perusopetusta hän sai 1980-luvun alussa Taideteollisen korkeakoulun täydennyskoulutusosastossa järjestetyllä heraldiikan kurssilla, jonka opettajina olivat mm. Olof Eriksson ja Jukka Pellinen. Hän on lisäksi opiskellut mainontaa ja tiedottamista eri kursseilla.
Ammattikoulutukseltaan hän on Merisotakoulusta valmistunut (1963) meriupseeri (komentajakapteeni 1980). Hän palveli puolustusvoimissa (1963–1989) mm. Merisotakoulussa reserviupseerien ja kadettien kouluttajana. Pisimmän yhtäjaksoisen ajan, runsaat yksitoista vuotta, hän toimi Ruotuväki-lehden päätoimittajana pääesikunnan tiedotusosastossa (1976–1988). Talari on suunnitellut Suomen merivoimien tunnuksen 1987 ja 1993.
Why Would Anyone Believe in God?

Why Would Anyone Believe in God? on kognitiivisen uskontotieteen edustajan Justin Barrettin kirja, joka käsittelee ihmisen luontaista taipumusta uskoa Jumalaan ja tämän taipumuksen erilaisia tulkintoja.

Miksi ihmiset uskovat Jumalaan?

Barrettin vastauksena on, että ihmiset uskovat Jumalaan, koska ihmismieli on rakennettu niin, että se luonnostaan tuottaa uskon Jumalaan. Barrettin mielestä usko Jumalaan on lähes väistämätön seuraus siitä, miten ihmismieli on rakennettu.
Barrettin mukaan "usko Jumalaan on lähes väistämätön seuraus siitä, miten mielemme on rakennettu. Suurin osa uskomuksistamme on seurausta sellaisten mielen työkalujen toiminnasta, jotka ovat tietoisuutemme alapuolella. Se, mitä tietoisesti uskomme, on suureksi osaksi näiden tiedostamattomien uskomusten tuotosta." Hän kirjoittaa edelleen, että "usko jumaliin sopii hyvin yhteen näiden automaattisten olettamusten kanssa; usko kaikkitietävään, kaikkivaltiaaseen Jumalaan sopii vielä paremmin yhteen kyseisten olettamusten kanssa."
Mary Paischeff

Mary Paischeff (6. elokuuta 1899 Viipuri – 7. marraskuuta 1975 Helsinki) oli tanssitaiteilija ja Suomen Kansallisbaletin ensimmäinen sopimustanssija, joka esitti vuonna 1922 Kansallisbaletin avajaisnäytännön Joutsenlampi-baletissa Odette-Odilen osan parinaan balettimestari George Gé. Paischeff oli tanssitaiteen kannatusyhdistys Pro Dancen ensimmäinen puheenjohtaja. Paischeff opiskeli balettia Pietarissa ja toimi sittemmin myös tanssinopettajana. Vuonna 1932 hän perusti Helsinkiin oman balettikoulun, ja hän opetti balettia myös Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa.
Paischeffilla tiedetään olleen tuttavapiirissään Mannerheim.
Mary Paischeffille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1956.
Evolutiivisesti stabiili strategia

Evolutiivisesti stabiili strategia (ESS) on strategia, joka on hallitsemassaan ympäristössään vastustuskykyinen uusille invaasioille. Evolutiivisesti stabiili strategia on niin peliteorian kuin biologiankin käsite.

Perusteet

Tarkan määritelmän mukaan ESS on strategia, joka hallitessaan populaatiota ei voi jäädä toiseksi millekään vaihtoehtoiselle strategialle. Koska ESS on riippuvainen siitä, mikä populaation hallitseva strategia on, erilaisia ESS:iä voi olla mahdollista syntyä riippuen alussa vallitsevista olosuhteista. Populaatio voi olla evolutiivisesti epästabiili esimerkiksi suuren luonnonmullistuksen jälkeen, mutta jos populaatioon syntyy ESS, se myös pysyy siinä, sillä valinta rangaitsee siitä poikkeamista.
Evolutiivisesti stabiili strategia on aina strategia, joka pärjää itseään vastaan. Tämä on suora seuraus siitä, että menestyvä strategia on aina sellainen, joka hallitsee populaatiota. Tällöin se myös kohtaa useita kopioita itsestään, jolloin se voi pärjätä vain pärjäämällä itseään vastaan.
Suotajärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Tupsutuhatjalkainen

Ulkonäkö ja koko

Tupsutuhatjalkainen on 2–3 millimetrin pituinen. Kuten sen nimestä voi päätellä, sen ruumis on karvatupsujen peittämä. Kuten muillakin Polyxenus-lajeilla, tupsutuhatjalkaisella on vain 13 paria jalkoja, joka on vähemmän kuin tuhatjalkaisilla yleensä. Ruumis on lyhyt ja koostuu 11 jaokkeesta.

Levinneisyys ja elinympäristö

Tupsutuhatjalkaista esiintyy hyvin erilaisissa elinympäristöissä. Se suosii asuinpaikkanaan mäntyä, jonka kaarnan raoissa se oleskelee. Lisäksi sitä elää esimerkiksi karikkeessa, kasvien juuristoissa ja seinillä.

Elintavat

Tupsutuhatjalkainen on aktiivinen pääasiassa öisin. Se on Suomessa yleensä partenogeneettinen, ja koiraat ovat erittäin harvinaisia. Naaras munii hedelmöitymättömiä munia.
Pirunpesä (Pori)

Pirunpesä on Porin Lyttylässä sijaitseva luola. Se on louhikkoluola, joka on syntynyt jääkauden kuljettaman siirtolohkareen hajottua useisiin pienempiin lohkareisiin. Siirtolohkareen korkeimmat osat ovat noin 10 metrin korkeudella maanpinnasta.
Keväällä 2012 tehdyssä kartoituksessa selvisi luolan pituudeksi noin 70 metriä. Pirunpesä on Suomen tunnetuista luolista kolmanneksi pisin Toskaljärven luolan ja Kolin Repokallion luolan jälkeen.
Pirunpesä esiintyy kartoissa ensimmäistä kertaa 1800-luvun puolivälissä.
Marraskuussa 2016 retkeilijä putosi luolan noin kolmen metrin syvyiseen onkaloon ja loukkaantui.
Onkijakala

Ulkonäkö

Värittömät onkijakalanaaraat ovat huomattavasti koiraita kookkaampia, sillä ne voivat kasvaa enimmillään 8 cm pituuteen, kun koiraiden enimmäispituus on keskimäärin vain 2 cm. Naarailla on lisäksi otsassaan saaliseläinten houkutteluun tarkoitettu valoa hohtava elin. Lajin kaloilla on terävät hampaat ja bulldoggimainen suu.

Levinneisyys

Onkijakalaa tavataan kaikilla trooppisilla ja subtrooppisilla merialueilla. Kuten krottikaloille on tyypillistä, myös onkijakala elää syvällä meressä.

Käyttäytyminen

Onkijakalakoiraat käyttäytyvät loisen tavoin, sillä löydettyään naaraan ne kiinnittyvät sen kylkeen lopullisesti. Koiras puree naarasta ja vähitellen sen suun iho sulautuu naaraan ihoon. Kudosten sulauduttua toisiinsa myös koiraan ja naaraan verisuonet yhdistyvät. Samalla koiraan aivot, silmät ja sisäelimet surkastuvat, mutta sille kasvaa suuret kivekset. Naaraan kyljessä voi olla kerrallaan jopa viisikin koirasta.
Malis

Malis (m.kreik. Μηλίς, Mēlis, Μαλὶς γῆ, Malis gē, myös Malia) oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se käsitti Thessalian eteläisimmän osan.

Maantiede

Malis käsitti siitä nimensä saaneen Maliinlahden pohjukan alueen. Se oli muilta puolilta vuorten ympäröimä, ja avautui vain merelle päin. Alueen läpi virtasi Sperkheios-joki, ja se ulottui suunnilleen Sperkheioksen laakson pohjoislaidalta etelään Thermopylaihin. Maliin pohjoispuolella sijaitsi Akhaia Fthiotis, itäpuolella Ainis eli Ainiania sekä Oitaia, lounaispuolella Aitolia ja eteläpuolella Doris. Maliin tärkein kaupunki oli Trakhis. Sen pohjoisin kaupunki oli Antikyre ja eteläisin puolestaan Anthele.
Maliin alue voidaan jakaa kahteen osaan, Trakhiin Maliiseen ja Oitaian Maliiseen. Niiden rajana toimi Anopaia eli polku, jonka kautta persialaiset kiersivät kreikkalaisten selustaan Thermopylain taistelun aikaan.

Historia

Stefanos Byzantionlaisen mukaan Malis sai nimensä Malieuksen kaupungista, jota ei mainita muissa lähteissä. Sen perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Malosta, joka oli Amfiktyonin poika. Malislaiset luettiin thessalialaisiksi ja aidoiksi helleeneiksi, ja he olivat varhaisista ajoista lähtien osa amfiktyoniliittoa.
Malislaisten oletetaan olleen doorilaisia, ja heillä oli myöhempinäkin aikoina läheiset yhteydet doorilaisiin kaupunkeihin. Jo myyteissä Herakles esitetään trakhislaisen Keyksin ystävänä, ja heeros kuoli Oitavuorella.
Diodoros Sisilialainen jopa sanoo Trakhiin olleen Spartan emäkaupunki. Kun naapurikaupungit uhkasivat Trakhista peloponnesolaissodan aikoihin 400-luvun eaa. loppupuolella, he pyysivät apua spartalaisilta, jotka perustivat Trakhiin lähelle Herakleian siirtokunnan.
Thukydides sanoo malislaisten jakautuneen kolmeen heimoon, joiden nimet olivat Paralioi (Παράλιοι, ”Rannikkolaiset”), Hierēs (Ἱερῆς, ”Papit”) ja Trakhinioi (Τραχίνιοι, ”Trakhislaiset”). Muut heimot saivat mitä ilmeisimmin nimensä asuinpaikoistaan. ”Pappien” on arveltu olleen heimo, joka joko piti hallussaan amfiktyoniliiton kokouspaikkaa tai sitä pyhänä pidettyä paikkaa, jonka kautta hyperborealaisten lahjat lähetettiin Dodonasta Delokselle.
Aristoteleen mukaan malislaiset sallivat politiikkaan osallistumisen kaikille miehille, jotka olivat palvelleet tai palvelivat hopliitteina. Virkoihin valittiin kuitenkin vain palveluksessa olevia.
Alex Rider

Alex Rider on Anthony Horowitzin kirjoittama nuortenkirjasarja, joka kertoo samannimisestä 14-vuotiaasta vakoojapojasta. Alexin vanhemmat John ja Helen Rider ovat kuolleet hänen ollessa vasta pieni vauva, ja siitä lähtien Alexia on hoitanut hänen setänsä Ian Rider. 
Sarjan ensimmäisessä kirjassa Stormbreaker Alex saa kuulla Ian-setänsä kuolleen ja alkaa selvittää, kuinka se tapahtui. Hän saa tietää, ettei Ian ollutkaan töissä pankkialalla, vaan hän oli MI6:n agentti.
Sarjan ensimmäisestä kirjasta on tehty vuonna 2006 elokuva Stormbreaker, jossa näyttelivät muun muassa Ewan McGregor ja Mickey Rourke. Pääroolissa oli 16-vuotias Alex Pettyfer. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 13. lokakuuta 2006.
Palestiinan jalkapallomaajoukkue

Historia

Vuosina 1934–40 Israel pelasi myös nimellä Palestiina. Sekä Palestiinan että Israelin joukkueet laskevat kyseisen joukkueen ottelut tilastoihinsa, samoin kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA. Palestiinan jalkapalloliitto perustettiin jo vuonna 1928, mutta FIFA tunnusti sen vasta vuonna 1998 Palestiinalaishallinnon perustamisen jälkeen.

Arvokisamenestys

Palestiina ei ole koskaan selviytynyt maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Aasian-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa se pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2015. Vuoden 1999 Pan-arabialaisista kisoista joukkue saavutti pronssia pitkäaikaisen valmentajan, Israelin arabin Azmi Nassarin valmennuksessa. Nassarin kuoltua syöpään vuonna 2007 joukkueen nousukurssi laantui. Länsi-Aasian mestaruuskilpailuihin se on osallistunut vuodesta 2000, turnauksen perustamisesta, lähtien, mutta joka kerralla taival on katkennut alkuotteluihin. 2010 MM-kisojen karsinnoissa joukkue putosi Singaporelle.
John Grundström

John Grundström (23. kesäkuuta 1877 Raahe – 19. heinäkuuta 1953 Kisko) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1923 ja vuorineuvoksen arvon 1934, ja hänet vihittiin kauppatieteiden kunniatohtoriksi. Hän toimi Suomen Sokerin toimitusjohtajana 1928–1948 ja oli Suomen Teollisuusliiton perustajia sekä sen puheenjohtaja 1937–1941.
Mikael IV

Mikael IV Paflagonialainen oli Bysantin valtakunnan keisari vuosina 1034–1041. Hän oli keisari Romanos III:n taloudenhoitaja ja keisarinna Zoen rakastaja. Zoen myrkytettyä miehensä Mikael nousi valtaistuimelle.
Mikael IV oli sairaalloinen mies, joka epilepsian vaivaamana antoi veljensä Johannes Eunukin hoitaa hallinnon juoksevia asioita. Johannes oli aiemmin toiminut Romanos III:n ja Konstantinos VIII:n pääministerinä ja onnistuikin tehtävissään yli odotusten. Armeija vahvistui uudistusten myötä, ja keisarikunta sai torjuttua idän saraseenien ja lännen normannien hyökkäykset sitä vastaan.
Vuonna 1040 serbit onnistuivat kuitenkin irrottamaan oman kuningaskuntansa keisarikunnasta, ja myös bulgaarit ja slaavit kapinoivat. Jälkimmäinen kapina kuitenkin torjuttiin onnistuneen sotaretken myötä, johon myös keisari Mikael IV osallistui. Hän kuoli pian sotaretken jälkeen.
Justin Thomas

Amatööriura

Amatöörinä Justin Thomas voitti kaksi turnausta ja kuului Yhdysvaltojen vuoden 2010 junioreiden Ryder Cup-joukkueeseen. Vuonna 2012 Thomas sai vuoden parhaalle yliopistogolfaajalle myönnettävän Haskins Awardin. Justin Thomas siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2013.

Ammattilaisuran alku

Ammattilaisuran alussa Justin Thomas ansaitsi pelioikeuden Web.Com Tourille kaudelle 2013-2014 karsintaturnauksien kautta. Ensimmäisen ammattilaisturnauksen Thomas voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Web.Com Tourilla ja oli lopulta Tourin kokonaistilaston neljäs ansaiten osallistumisoikeuden golfin pääkiertueelle PGA Tourille kaudeksi 2014-2015. Ensimmäisellä kaudellaan PGA Tourilla hän oli kahdesti neljäs ja uran ensimmäinen PGA Tourin voitto tuli seuraavalla kaudella 2015-2016 Malesiassa loppuvuodesta 2015.

Kausi 2016–2017

Kausi 2016-2017 on ollut toistaiseksi Justin Thomasin uran menestyksekkäin. Kyseisellä kaudella hän teki läpimurtonsa maailman huipulle. Thomas voitti PGA Tourilla viisi turnausta, joista yksi oli Major-turnaus PGA Championship. Lisäksi Thomas voitti PGA Tourin voittajan ratkaisevan FedEx Cupin ja hänet valittiin PGA Tourin vuoden pelaajaksi. Justin Thomasin lisäksi vain kolme pelaajaa on pystynyt voittamaan PGA Tourilla viisi turnausta, joista yksi on Major-turnaus alle 25-vuotiaana sitten vuoden 1960. He ovat Jack Nicklaus, Tiger Woods ja Jordan Spieth.

Kausi 2017–2018

Kausi 2017-2018 on lähtenyt Thomasilla hyvin liikkeelle. Hän voitti turnauksen Etelä-Koreassa loppuvuodesta 2017 ja seuraava voitto tuli maaliskuussa 2018 Floridassa pelatussa turnauksessa. Vain viikkoa myöhemmin Justin Thomas oli Meksikossa WGC-Mexico Championshipissa toinen häviten Phil Mickelsonille uusintareiällä. Meksikon turnauksen jälkeen Thomas nousi maailmanlistan sijalta kolme sijalle kaksi Dustin Johnsonin perään.
Afrikantaateli

Kuvaus

Afrikantaateli muodostaa usein tiheän pensasmaisen kasvuston, josta kasvaa useampia runkoja. Puu kasvaa yleensä 7,6–15 metriä korkeaksi. Ruskeat rungot yleensä kaareutuvat poispäin kasvuston keskustasta. Afrikantaatelin ulkonäkö voi olla kuitenkin vaihteleva. Jotkin yksilöt ovat esimerkiksi vain yksirunkoisia. Rungon kruununa on väritykseltään tummanvihreästä keltavihreään olevia liuskoihin jakautuneita lehtiä. Lehdet ovat 2,4–4,5 metriä pitkiä ja noin 0,9 metriä leveitä ja kaareutuvat maata kohti.
Afrikantaateli on kaksikotinen kasvi. Heteet tuottavat runsaasti siitepölyä, ja oranssin ruskeat hedelmät kypsyvät myöhemmin. Ovaalinmuotoiset hedelmät ovat pienemmät kuin välimerentaatelin.

Levinneisyys ja elinympäristö

Afrikantaatelia kasvaa luonnollisesti lähes koko Afrikassa Etelä-Afrikasta Egyptiin. Sen luonnollisiin elinympäritöihin kuuluvat jokien rannat ja suot, mutta sitä kasvaa satunnaisesti myös ruohikoilla, joissa pohjavesi on tarpeeksi korkealla.
Iso-Köhkörö

Maantiede

Järven pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee yksi oja, joka on Pikku-Köhkörön laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkuunsa 300 metriä pitkä laskuoja Siilijärveen, joka laskee Mätikköön.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu viisi loma-asuntoa.

Historiaa

Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Köhkörönjärvi". Vanhassa kartassa Iso- ja Pikku-Köhkörö ovat samaa järveä. Onkin luultavaa, että Köhkörölle on suoritettu järvenlasku, jossa vedenpintaa alennettiin hieman.
Krookila

Krookila on Raision Inkoisten kaupunginosassa sijatseva asuinalue ja yksi Raision kylistä. Alue koostuu rivi- ja omakotitaloista. Alueella on myös pienteollisuutta.
Alueella on Krookilan koulu -niminen alakoulu, jossa toimivat 1-2 vuosiluokat.
Krookilan kotiseutukeskuksessa toimii luonas- ja pitopalvelu.
Alueella on hiekottettuja ulkoilureitteitä sekä pururata. Krookilan alueella sijatsee myös Upalingon Temppelivuori jossa on hyviä ulkoilureittejä. Kallion korkein kohta kohoaa lähes 40 metrin korkeuteen, vuorelle pääsee kahta polkua pitkin.
Krookilan länsipuolella on laaja ruovikko ja useita puroja.
Krookilan postinumero on 21200.
Ajan lyhyt historia

Rakenne

Hawking käyttää kirjassaan kronologista rakennetta: edellinen luku johdattaa seuraavan luvun uusiin aiheisiin. Lisäksi kirjaa on saatettu uusintapainoksissa ajan tasalle, ja esimerkiksi luku 10, Madonreikä ja aikamatka, on kokonaan uusi verrattuna aprillipäivänä 1988 julkaistuun ensimmäiseen painokseen.
Bernhard Aarnio

Bernhard Aarnio (ent. Lemberg; 3. kesäkuuta 1876 Vanaja – 28. tammikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen agrogeologi. 
Aarnion vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Kustaa Lemberg ja Karoliina Kustaantytär ja puoliso vuodesta 1902 Maria Hagelin. Aarnio tuli ylioppilaaksi 1895 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja lisensiaatiksi 1916. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1917. Hän toimi maanmittausinsinöörinä vuodesta 1909, geologisen toimikunnan sihteerinä vuodesta 1912 ja vanhempana assistenttina vuodesta 1918. Valtion maatutkimuslaitoksen vanhempi agrogeologi hän oli vuodesta 1926. Aarnio oli laitoksen johtaja 1931–1933 ja Maatalouskoelaitoksen professori 1933–1943, sen jälkeen vt:nä vuoteen 1946. Wienin maatalouskorkeakoulu myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1948. Hän oli Akateemisen Karjala-Seuran jäsen. Helsingin yliopiston dosentti Aarnio oli vuodesta 1919 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1939. Maatalousakatemian puheenjohtajana Aarnio toimi 1938–1939.
Berliinin messualue

Berliinin messualue (saks. Messegelände) on suuri messualue Berliinin keskustan länsipuolella Westendin kaupunginosassa. Sitä käyttää Messe Berlin -niminen organisaatio.
Messualueen vanhin rakennus on vuosina 1924–1926 radiomastoksi rakennettu Funkturm, joka nykyisin toimii pääasiassa maamerkkinä ja näkötornina. Arkkitehdit Martin Wagner ja Hans Poelzig laativat vuonna 1928 messualueelle suuren kokonaissuunnitelman, joka tosin ei toteutunut. Sen sijaan aluetta alettiin rakentaa 1930-luvulla Richard Ermischin piirustusten mukaan. Vuonna 1924 suurta radionäyttelyä varten alueen ensimmäiseksi messurakennukseksi rakennettu Haus der Funkindustrie tuhoutui vuonna 1935 tulipalossa, ja sen tilalle rakennettiin Ermischin suunnittelema uusi messukeskus. Rakennukset valmistuivat 1935–1937. Päärakennus on Masurenallee-kadun varrella Funkturmin vieressä. Kansallissosialistien edustusarkkitehtuuria edustaneeseen mahtipontiseen rakennukseen kuuluu edelleen alueen sisäänkäyntinä toimiva 35 metriä korkea vastaanottohalli ja 100 metrin pituiset siipirakennukset. Vuonna 1935 rakennettiin myös läheinen Deutschlandhalle. Messualueen rakennukset kärsivät pahoja vaurioita toisessa maailmansodassa, mutta uudelleenrakennustyöt käynnistettiin jo 1946. Vastapainoksi natsiajan monumentaalirakennuksille alueen eteläpäähän rakennettiin 1950 lasinen George-Marshall-Haus-näyttelyhalli. Vuonna 1957 valmistui Palais am Funkturm ja sodassa tuhoutunut Deutschlandhalle rakennettiin uudelleen. 1970-luvulla rakennettiin vielä kuusi uutta näyttelyhallia.
Messualueeseen liittyy myös vuonna 1979 valmistunut Euroopan suurin kongressikeskus ICC Berlin. Funkturmia vastapäätä on vuosina 1929–1931 rakennettu vanha radiotalo Haus des Rundfunks.
Berliinin messualueella järjestettäviä suuria messuja ovat muun muassa Internationale Grüne Woche (IGW), Internationale Funkausstellung Berlin (IFA), Internationale Tourismus-Börse (ITB), elokuvatapahtuma Venus Berlin, InnoTrans ja musiikkitapahtuma Popkomm.
Kanoninen injektio

Kanoninen injektio on algebrassa esiintyvä käsite. Olkoot  ja  joukkoja sekä  kuvaus. Jokaiseen :n osajoukkoon  liittyy kanoninen injektio , jolle .
Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto

Jäsenyhteisöt

Jäsenyhteisöjä ovat alueelliset sosiaaliturvayhdistykset, ammatilliset järjestöt ja sosiaali- ja terveysjärjestöt. Tukijäseninä on mm. kuntia ja yrityksiä.
Saint Vincent ja Grenadiinien talous

Saint Vincent ja Grenadiinien talous perustuu pääosin maatalouteen, erityisesti banaanin viljelyyn. Pääasiassa sitä harjoitetaan pientiloilla vuortenrinteillä. Monet kotitaloudet harrastavat omavaraismaataloutta kasvattamalla viljakasveja.
Banaanin ohella Saint Vincentin ja Grenadiinien toinen tärkeä vientituote on arrowjuuren tärkkelys, jota käytetään joissakin lääkkeissä ja tulostuspaperissa. Elintärkeä turismi on kasvussa, ja etenkin Grenadiinien puhtaat vedet houkuttelevat turisteja. Merkittävimmät turistikohteet ovat Bequian ja Mustiquen saaret.
Saint Vincentillä ja Grenadiineilla on ollut useita yrityksiä kehittää erilaisia teollisuuden haaroja, mutta ne ovat onnistuneet huonosti. Maan työttömyysaste on 35–40 %. Bruttokansantuote oli 2 900 Yhdysvaltain dollaria asukasta kohden vuonna 2003. Työssäkäyvistä 50 % sai elantonsa maataloudesta, 30 % palvelualalta ja 20 % teollisuudesta.
Keuhkofibroosi

Keuhkofibroosissa (keuhkojen sidekudoistuminen) keuhkokudos korvautuu vähitellen sidekudoksella.
Sairauden alkusyytä ei tunneta. Sillä on jokin yhteys muihin sidekudossairauksiin, sillä sairaus liittyy melko usein nivelreumaan tai sklerodermaan (yleistynyt ihonkovettumatauti) tai muihin sidekudostauteihin