google/wiki40b huggingface dataset:
Zachary Quinto

Ura

Katolisessa perheessä Pennsylvaniassa varttunut Quinto teki ensiesiintymisensä televisiossa lyhytikäiseksi jääneen sarjan Muukalaiset (The Others) toisessa jaksossa vuonna 2000. Samana vuonna hän toimi Monty Rodriguezin äänenä videopelissä Code Blue. Vuosina 2001 ja 2002 hän vieraili muun muassa sarjoissa Enkelin kosketus (Touched by an Angel), C.S.I. (CSI: Crime Scene Investigation) ja Agentit (The Agency) ja vuonna 2003 sarjoissa Mullan alla (Six Feet Under) ja Siskoni on noita (Charmed). Myöhempinä vuosina hän on esiintynyt myös muun muassa sarjojen Joanin salaisuus (Joan of Arcadia) ja Yli synkän virran (Crossing Jordan) yksittäisissä jaksoissa.  
Syksystä 2003 kevääseen 2004 Quinto esitti Adam Kaufmania FOXin toimintasarjan 24 kolmannella tuotantokaudella ja hän uusi roolin vuonna 2006 julkaistussa videopelissä 24: The Game. Vuonna 2006 hänellä oli rooli Sasanina VH1:n kymmenen jakson jälkeen lopetetussa tilannekomediasarjassa So NoTORIous, jonka pääroolia esitti Tori Spelling. Saman vuoden syksystä kevääseen 2010 hän esitti sarjamurhaaja Gabriel ”Sylar” Graytä NBC:n sarjassa Heroes. Viimeksi mainittua on pidetty hänen läpimurtoroolinaan.
Heinäkuussa 2007 julkistettiin, että Quinto tulisi esittämään nuorta Spockia yhdennessätoista Star Trek -elokuvassa. Elokuva Star Trek, jonka ohjasi J. J. Abrams, sai ensi-iltansa vuonna 2009. Quinto on näytellyt myös elokuvan jatko-osissa Star Trek Into Darkness (2013) ja Star Trek Beyond (2016).
Vuonna 2011 Quinto esitti Chad Warwickia FX:n kauhusarjan American Horror Story ensimmäisellä tuotantokaudella ja vuonna 2012 psykiatri Oliver Thredsonia sarjan toisella tuotantokaudella. Hän oli roolistaan Thredsonina ehdolla Primetime Emmy -palkinnon saajaksi kategoriassa paras miessivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Quinto on näytellyt myös teatterissa. Hän on esiintynyt muun muassa Signature Theatre Companyn versiossa näytelmästä Angels in America vuonna 2010. Hänet palkittiin Louis Ironsonin roolista Theatre World Awardilla sekä Tina Awardilla.  
Quinto kävi Central Catholic High Schoolia vuoteen 1995 asti, minkä jälkeen hän alkoi opiskella näyttelemistä Carnegie Mellon -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1999. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut myös tuottajana. Hän on ollut tuottamassa muun muassa 2000-vuosikymmenen lopun finanssikriisin alkuhetkistä kertovaa draamaelokuvaa Margin Call, joka sai ensi-iltansa vuonna 2011 ja jossa hän itsekin näytteli.

Yksityiselämä

Quinto kertoi lokakuussa 2011 julkisesti olevansa homoseksuaali. Syyskuussa 2012 hänen kerrottiin seurustelevan näyttelijä Jonathan Groffin kanssa. Nykyään Quinto seurustelee malli Miles McMillanin kanssa.
Kaarna (Tuntematon sotilas)

Kaarna on Väinö Linnan Tuntematon sotilas -romaanin hahmo, joka esiintyy vain kirjan alussa.

Kaarnan kuvaus romaanissa

Kaarna on romaanin kuvaaman konekiväärikomppanian päällikkö jatkosodan alkaessa ja sotilasarvoltaan kapteeni. Kaarna esitellään romaanin ensimmäisessä luvussa, kun hän saapuu katselemaan komppanian harjoitusta paloaukealla. Kaarnan kerrotaan olevan jääkäri ja osallistuneen Aunuksen retkikuntaan. Kaarnan kerrotaan saanen mitaleita talvisodassa. Tämän johdosta hän on tyytymätön siihen, ettei saanut komennettavakseen pataljoonaa. Kaarna kaatuu heti komppanian ensimmäisessä taistelusta yrittäessään innostaa miehiä hyökkäämään. Hänen viimeiset sanansa ovat "Tankki se on piru!" hänen kiisteltyään lähetti Mielosen kanssa vihollisen ammunnasta. Lammiosta tulee Kaarnan kuoltua komppanian päällikkö.

Kaarna dramatisoinneissa

Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Kaarnaa näytteli Pentti Irjala. Rauni Mollbergin vuonna 1985 ohjaamassa uudemmassa filmatisoinnissa hahmoa näytteli Veikko Tiitinen. Vuoden 2017 filmatisoinnissa roolissa nähtiin Pirkka-Pekka Petelius.

Analyysi

Ilkka Malmberg näkee Tuntematonta sotilasta analysoivassa teoksessaan Kaarnassa isällisiä piirteitä. Kaarna on kuolemansa jälkeen erityisesti Kariluodon esikuva. Linna kuvailee Kaarnaa jo viisissäkymmenissä olevaksi vanhaksi mieheksi. Kaarnalla kerrotaan olevan vaimo, jota  Lehto on ennen sotaa auttanut muutossa. Kaarnan esikuva oli Linnan oma komppanianpäällikkö Toivo Kärnä, joka niin ikään kaatui pian sodan alettua.
Madden NFL 15

Vastaanotto ja arvostelu

Madden NFL 15 oli yhdysvalloissa vuoden 2014 toiseksi myydyin peli heti Call of Duty: Advanced Warfaren jälkeen.
Malvern

Maantiede

Malvernissa on kaksi pääkatua: jyrkkä Church Street ja likimain vaakasuoraan kulkeva Bellevue Terrace. Church Streetin kauppojen takaovet aukenivat ennen Edith Walk -nimiselle kujalle, mutta nyt sen varrelle on avattu suuria marketteja.
Kaupungin länsipuolella aukeavat Malvernin kukkulat, joiden korkeimpia huippuja ovat Worcestershire Beacon (425 m), North Hill (397 m) ja British Camp Hill eli Herefordshire Beacon (338 m).

Historia

Malvernin  alueella on jälkiä rautakautisesta asutuksesta. Keskiajalla kylässä oli vain muutamia mökkejä. Benediktiiniveljet perustivat sinne luostarikirkon vuonna 1085.
Kylä pysyi melko pienenä, kunnes sinne perustettiin 1800-luvulla kylpylä, johon matkalijat tulivat nauttimaan paikallisesta lähdevedestä, joka mainoslauseen mukaan ”ei sisältänyt mitään”. Terveysvesien nauttiminen oli hyvin muodikasta Yrjöjen ja Viktorian aikakaudella. Monet vesihoitoloiksi rakennetut talot ovat nykyisin muina julkisina rakennuksina. 
Säveltäjä Edward Elgar asui pitkään kaupungissa, kahdessakin eri osoitteessa, ja kaupungin keskustassa on hänen patsaansa. Elgar ja George Bernard Shaw aloittivat Malvernin teatteri- ja musiikkijuhlat kaupungin Talvipuutarhassa. 
Toisen maailmansodan aikana Malvernissa toimi Britannian Viestintäviraston tutkaosasto TRE, joka tuki Ilmavoimia suorittamalla kehitystyötä. TRE:n työ oli salaista, ja monet kaupunkilaiset paheksuivat tutkijoita, jotka eivät olleet rintamalla. Heidän työnsä merkitys paljastui vasta 1945.

Politiikka

2010-luvun vaaleissa konservatiivit ja UKIP-puolue ovat menestyneet hyvin. Läntisen Worcestershiren vaalipiirin edustaja Britannian parlamentin alahuoneessa on konservatiivien Harriett Baldwin, joka sai vuoden 2017 vaaleissa yli puolet kaikista äänistä. Kesäkuun 2016 kansanäänestyksessä Malvern Hills äänesti EU:sta eroamisen puolesta. Piirikunnan valtuuston vaaleissa vuonna 2015 konservatiivit saivat 21 valtuuston 36 paikasta. Vuoden 2014 EU-parlamenttivaleissa Konservatiivit ja UKIP saivat kumpikin noin 7 000 ääntä, liberaalit, työväenpuolue ja vihreät noin 2 000 ääntä.

Yrityksiä

Morgan Motor Company autotehdas toimii Malvernissa.
Malvernin lähdevesi tuli kuuluisaksi, kun J. Schweppe & Co. esitteli sitä Lontoon maailmannäyttelyssä vuonna 1851. Schweppes pullotti Malvernin alueen lähdevettä vuoteen 2010 asti.
Hans Apel

Hans Eberhard Apel (25. helmikuuta 1932 – 6. syyskuuta 2011) oli saksalainen poliitikko ja Saksan sosialidemokraattisen puolueen (SPD) jäsen. Hän oli vuosina 1972-1974 ulkoministerin valtiosihteeri. Vuosina 1974-1978 hän oli talousministeri ja 1978-1982 hän oli puolustusministeri.

Koulutus ja ura

Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1954 Hampurissa hän meni harjoittelijaksi vienti- ja tuontitehtäviin. Sen jälkeen hän aloitti taloustieteen opinnot. Vuonna 1960 hän sai tohtorin arvon valtiotieteissä. Vuosina 1958-1961 hän oli Euroopan parlamentin sosialistiryhmän sihteeri. Vuonna 1962 hänestä tuli Euroopan parlamentin virkamies ja hän työskenteli osastopäällikkönä vastuualueinaan talous, rahoitus ja kuljetus. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Rostockin yliopiston taloustieteiden kunniaprofessoriksi.

Perhe

Apel meni naimisiin Ingrid Apelin kanssa 1956. Heillä oli kaksi lasta.
Korpraali Palmu ja Muukalaislegioona

Korpraali Palmu ja Muukalaislegioona on suomalainen show ja tanssiorkesteri joka on perustettu vuonna 1992. Vuodesta 1997 alkaen orkesteri toimi nimellä Petri Liski & Muukalaislegioona. Orkesterin viimeinen esiintyminen oli Suomen Kansallisteatterin 130-vuotisjuhlassa vuonna 2002.
Presbyteriaaninen kirkko

Presbyteriaaninen kirkko on reformoiduista kirkkokunnista varsinkin Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytetty nimitys. Termiä presbyteriaanit käytettiin ensin Skotlannin kirkon jäsenistä, ja se johtuu kirkon presbyteerisestä kirkkojärjestyksestä, jossa maallikot eli presbyteerit muodostavat samanarvoisina pappien kanssa presbyteerioiksi kutsuttuja kirkollisia hallintoelimiä. Presbyteerioita on kirkollisen hallinnon kaikilla tasoilla paikallisseurakunnista valtakunnalliseen kirkkoon saakka. Presbyteriaaninen kirkkojärjestys vallitsee useiden muidenkin maiden reformoiduissa kirkoissa.
Olympian arkeologinen museo

Historia ja rakennus

Olympian vanha arkeologinen museo oli perustettu vuonna 1885. Se toimi Olympian pyhäkköalueen luoteispuolella sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa, joka on nykyisin Olympian kisojen historian museon käytössä. Museo oli Kreikan ensimmäisiä maakunnallisia museoita. Rakennus kärsi vuosien myötä vaurioita maanjäristyksissä. Lisäksi arkeologisissa kaivauksissa löytyi vuosien varrella yhä lisää merkittäviä esineitä. Tämän vuoksi nähtiin tarpeelliseksi rakentaa uusi museo. Uusi museorakennus rakennettiin vuosina 1966–1975. Museo otettiin käyttöön lopulta vuonna 1982. Sen avasi tuolloin kulttuuriministerinä toiminut Melína Merkoúri. Museo kunnostettiin Ateenan vuoden 2004 olympialaisia varten, koska tuolloin alueelle oli odotettavissa suuri määrä kisaturisteja.
Museorakennus sijaitsee Olympian arkeologisen alueen pohjoispuolella. Museon varsinaisiin näyttelytiloihin kuuluu vestibyyli sekä 12 näyttelysalia. Rakennuksen suunnittelussa on otettu huomioon maanjäristysten sietäminen, ja merkittävimmät taideteokset on suojattu erikseen tähän suunnitelluilla rakenteilla. Museon yhteydessä toimii muun muassa kirja- ja matkamuistomyymälä sekä kahvila. Lisäksi museossa on konservointi-, varasto- sekä muita tiloja.
Japanin korealaiset

Historia

Suurin osa nykyisistä Japanin korealaisista polveutuu niistä korealaisista, jotka muuttivat Japaniin maan hallitessa Koreaa vuosina 1910–1945. Ensimmäiset muuttajista olivat lähinnä opiskelijoita ja kausityöläisiä. Heidän määränsä nousi nopeasti, vuonna 1911 Japanissa asui 2 527 korealaista, kun taas vuonna 1931 heitä oli jo 311 247. Vuodesta 1939 lähtien Japani alkoi tuoda Koreasta pakkotyöläisiä Japanin kaivoksille ja tehtaille. Vuodesta 1941 lähtien korealaisista miehistä tuli myös asevelvollisia. Tämän myötä korealaisten määrä kasvoi entisestään ja vuonna 1944 heitä oli jo 1 936 843, ja toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945 2,4 miljoonaa. Sodan loputtua suuri osa korealaisista palasi nyt japanilaisvallasta vapautuneeseen Koreaan. Vuonna 1948 korealaisia oli Japanissa enää 588 170.
Korean jakautuessa Etelä-Koreaan ja Pohjois-Koreaan myös Japanin korealaiset jakautuivat näiden kahden hallinnon kannattajiin. Vaikka suurin osa Japanin korealaisista olikin peräisin Etelä-Korean hallitsemilta alueilta, vasemmistolaisuudella ja kommunismilla oli paljon kannatusta heidän joukossaan ja ylipäätään sodan jälkeisessä Japanissa. Korealaisten liiga oli vuonna 1945 perustettu korealaisten järjestö, joka järjesti muun muassa koulutusta koreaksi. Poliittisesti järjestö tuki Pohjois-Koreaa. Vuonna 1948 järjestön toteuttaman koulutuksen puolesta järjestettiin mielenosoituksia Kobessa ja Osakassa, jotka kuitenkin Yhdysvaltojen miehitysjoukot hajottivat. Vuonna 1949 järjestön johtajat pidätettiin ja sen omaisuus takavarikoitiin.
Vuonna 1955 perustettiin puolestaan myös Pohjois-Koreaa kannattanut korealainen järjestö Ch'ongryŏn. Järjestö järjesti korealaista koulutusta, jonka tavoitteena oli kuitenkin osaltaan levittää Pohjois-Korean ideologiaa. Pohjois-Korean johtaja Kim Il-sung käynnisti vuonna 1959 ohjelman, jossa japaninkorealaisia houkuteltiin muuttamaan Pohjois-Koreaan. Yksi seuraavien vuosien aikana muuttaneista oli Pohjois-Korean tulevan johtajan Kim Jong-ilin tuleva puoliso ja hänen seuraajansa Kim Jong-unin äiti Ko Young-hee.
Japani ja Etelä-Korea solmivat normaalit diplomaattiset suhteet vuonna 1965 ja näin korealaisille tuli mahdolliseksi saada Etelä-Korean kansalaisuus. Tätä ennen korealaisilla ei ollut mitään kansalaisuutta, sillä Japani lakkautti kaikki korealaisten sen siirtomaa-aikana saamat kansalaisuudet. Suurella osalla korealaisista ei edelleenkään ole Japanin kansalaisuutta.

Kulttuuri

Suurin osa Japanin korealaisista puhuu paremmin japania kuin koreaa. Korealaisissa kouluissa käyneet puhuvat jonkin verran myös koreaa. Ensimmäisen sukupolven ollessa vielä elossa saattoi Japanin korealaisten kielestä erottaa murre-erojakin. Esimerkiksi Osakassa puhuttiin Jejun murretta. Korealaiset ovat tavallisesti muita japanilaisia köyhempiä. Ongelmaksi työmarkkinoilla muodostuu syrjintä ja kansalaittomuus. Japanin korealaiset harjoittavat korealaista šamanismia, buddhalaisuutta ja vähemmissä määrin kristinuskoa.
Quartetto Business Park

Quartetto Business Park on vuosina 2001-2012 rakennettu yrityspuisto Espoon Leppävaarassa. Yrityspuistossa on yhdeksän toimistotaloa, joissa toimii noin 70 yritystä. Rakennusten suunnittelussa on ollut mukana arkkitehtitoimisto Larkas & Laine.
Yrityspuiston rakennukset sijaitsevat Linnoitustiellä.
Frauke Petry

Frauke Petry (s. 1. kesäkuuta 1975 Dresden) on saksalainen poliitikko ja Saksan liittopäivien jäsen sitoutumattomana edustajana ja Saksi-Anhaltin osavaltioparlamentin jäsen. Hän toimi Vaihtoehto Saksalle -puolueen puheenjohtajana 2015–2017.
Petry opiskeli kemiaa Readingin yliopistossa Englannissa ja väitteli myöhemmin tohtoriksi Göttingenin yliopistossa. Ennen politiikkaan siirtymistä hän työskenteli yrittäjänä.
Petryn puoliso on Vaihtoehto Saksalle -puolueen paikallispoliitikko Marcus Pretzell. Petryllä on viisi lasta, joista neljä aiemmasta avioliitostaan ja nuorin vuonna 2017 syntynyt poika on yhteinen Pretzellin kanssa. Petry odottaa kuudetta lastaan, jonka on määrä syntyä kesällä 2019.
Syyskuussa 2017 pidettyjen vaalien jälkeen Petry erosi puolueen parlamenttiryhmästä, puheenjohtajan tehtävästä ja seuraavana päivänä koko puolueesta. Taustalla epäillään olevan erimielisyyksiä Petryn ja toisen puheenjohtajan Jörg Meuthen edustamien linjojen välillä.
Petina Gappah

Nuoruus ja opiskelu

Petina Gappah syntyi vuonna 1971 Sambiassa, mihin hänen vanhempansa olivat töiden perässä muuttaneet Rhodesiasta, missä mustaihoisten oli vaikea saada töitä. Perhe palasi Rhodesiaan, kun Petina oli yhdeksän kuukauden ikäinen. Perhe asui Rhodesiassa mustille tarkoitetussa townshipissä. Zimbabwen itsenäistyttyä he muuttivat Harareen asuinalueelle, joka oli aiemmin tarkoitettu vain valkoihoisille. Petina oli koulunsa ensimmäisiä mustaihoisia oppilaita.
Gappah halusi jo nuorena kirjailijaksi ja toimittajaksi, mutta hänen isänsä toivoi tyttärestään asianajajaa. Gappah opiskelikin oikeustiedettä Zimbabwen yliopistossa. Hän muutti vuonna 1995 Itävaltaan, missä hän suoritti kansainvälisen kauppaoikeuden tohtorintutkintoa. Samalla hän teki maisteriopintoja Cambridgen yliopistossa.

Asianajajana ja kirjailijana

Gappahin ensimmäinen työ valmistumisensa jälkeen oli Maailman kauppajärjestö WTO:n vetoomuselimessä, mikä on tuomioistuin, mihin valtioiden väliset kauppaerimielisyydet viedään viimeisenä. Gappahin tehtäviin kuului lähinnä tuomioiden laatimisen avustaminen. Hän on kertonut, että tehtävän ansiosta hän oppi kirjoittaman selkeää ja tarkkaaa kieltä. Gappah siirtyi vuonna 2002 WTO-lakiaputoimiston asianajajaksi. Hänen tehtävänään oli toimistossa avustaa WTO:n riitojen selvittämisessä sekä antaa lakitieteellisiä mielipiteitä ja opetusta WTO:hon liittyvästä laista.
Gappah oli haaveillut pitkään kirjoittamisesta, mutta hän ei ollut omien sanojensa mukaan löytänyt omaa ääntänsä. Gappahin mukaan käännekohta oli hänen vuonna 2006 kirjoittamansa tarinansa. Seuraavien 18 kuukauden aikana hän kirjoitti 22 tarinaa. Gappah teki julkaisusopimuksen Faberin kanssa sen jälkeen, kun eräs agentti oli nähnyt hänen tarinansa Prospect-lehdessä. Gappahin esikoisteos Tanssimestari ja muita tarinoita Zimbabwesta julkaistiin vuonna 2009. Se oli kansainvälisesti kehuttu kirja, ja Gappah palkittiin muun muassa Guardianin esikoiskirjapalkinnolla.
Gappahin ensimmäinen romaani oli vuonna 2015 julkaistu Muistojen kirja, jossa kerrotaan albiinonaisesta Memorystä, jonka sanotaan murhanneen ottoisänsä. Gappahin kiinnostus lakiin ja oikeudenmukaisuuteen tulee selvästi ilmi vuonna 2016 julkaistussa novellikokoelmassa Rotten Row. Gappah oli vuoden 2017 Berliinissä Berliner Künstlerprogramm des DAADin residenttitaiteilijana, missä hän kirjoitti valmiiksi romaaninsa Pimeydestä loistaa valo (2019). Siinä Gappah käsittelee Afrikan tuntematonta siirtomaahistoriaa ja kertoo kuolleen tutkimusmatkailija David Livingstonen ruumista läpi Afrikan kantaneita afrikkalaisista.
Gappah muutti Berliinistä Harareen, missä hän toimi tammikuusta 2018 elokuulle 2019 Zimbabwen uuden hallinnon kansainvälisen kaupan ja sijoitusten neuvonantajana.
Lori Grimes

Sarjakuvassa

Sarjakuvassa Lori asui Cynthianassa, Kentuckyssa yhdessä poikansa Carlin ja miehensä Rickin kanssa. Maailman romahtaessa hän lähti poikansa ja miehensä parhaan ystävän Shane Walshin kanssa kohti Atlantaa turvapaikan toivossa, Rickin ollessa heidän kotikaupungissaan sairaalassa koomassa ampumisen seurauksena. Lorille kehittyi seksisuhde Shanen kanssa. Lori nähdään ensimmäistä kertaa sarjakuvan numerossa 2, jossa hän on muiden selviytyjien kanssa leirillä, lähellä Atlantan kaupunkia. Rickin tullessa takaisin, Lori ja Carl tulevat onnelliseksi ja Lori hylkää Shanen, joka tulee mustasukkaiseksi. Numerossa 7 käy ilmi, että Lori on raskaana ja Rick saa tietää hänestä ja Shanesta. Numerossa 39 Lorin lapsi syntyy. Lori kuolee myöhemmin numerossa 48 Kuvernöörin hyökkäyksessä, kun Lilly ampuu häntä.

Televisiosarjassa

Televisiosarjassa Lori lähtee sarjakuvan tapaan Carlin ja Shanen kanssa kohti Atlantaa Rickin jäädessä sairaalan. Lorille kehittyy suhde Shanen kanssa. Myöhemmin Rickin tullessa takaisin, Lori jättää Shanen, joka tulee hyvin mustasukkaiseksi. Sarjan toisella tuotantokaudella Lori saa tietää olevansa raskaana. Hän salaa sen aluksi kaikilta, mutta myöhemmin Rick ja muut saavat kuulla asiasta. Kolmannella tuotantokaudella jaksossa Tappaja sisälläni, Lorin synnytys alkaa, mutta hän ei kykene synnyttämään normaalisti, joten Maggie Greene suorittaa Lorille keisarilaikkauksen, jossa tämä kuolee. Lori nähdään kauden myöhemmissä jaksoissa, kun Rick alkaa nähdä hänestä hallusinaatioita, mutta ne loppuvat jaksossa.
Petäjä-opisto

Petäjä-opisto on alueellinen kansalaisopisto Länsi-Pirkanmaalla ja Pohjois-Satakunnassa. Oppilaitos syntyi Parkanon kansalaisopiston ja Pohjois-Satakunnan Alueopiston yhdistyessä 1.1.2009. Oppilaitoksen toiminta-alueeseen kuuluvat Parkano, Kihniö, Kankaanpää, Honkajoki, Pomarkku ja Karvia.
Petäjä-opisto on valtionavun alainen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka tarjoaa opiskelu- ja harrastusmahdollisuuksia kädentaitojen, kuvataiteiden, kielten, tietotekniikan, musiikin, hyvinvoinnin, tanssin sekä teatterin alueilla. Niiden lisäksi Petäjä-opisto antaa taiteen perusopetusta käsityötaiteen ja kuvataiteiden oppiaineissa opetushallituksen hyväksymien opetussuunnitelman perusteiden mukaisesti. Opisto siirtyi 1.1.2014 SASKY koulutuskuntayhtymän ylläpidettäväksi.

Tunnuslukuja

Opistossa on vuosittain runsaat 3 000 opiskelijaa, 300 kurssia, 90 opettajaa ja 13 000 opetustuntia.
Yoshimi P-We

Yoshimi P-We (usein pelkkä Yoshimi), oikealta nimeltään Yoshimi Yokota (jap. 横田佳美, Yokota Yoshimi, s. 18. helmikuuta 1968 Okayaman prefektuurissa), on japanilainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten noise rock -yhtye Boredomsin pitkäaikaisena rumpalina, sekä perustajajäsenenä ja keulahahmona kokeellista rockia soittavassa naisyhtye OOIOO:ssa, jossa hän toimii kitaristina ja vokalistina. Lisäksi hän on soittanut mm. Kim Gordonin (Sonic Youth) ja Julie Cafritzin (Pussy Galore) perustamassa Free Kitten -yhtyeessä sekä lukuisissa muissa kokoonpanoissa.
Rumpujen ja kitaran ohella Yoshimi P-We soittaa myös trumpettia, huilua, koskettimia ja erilaisia lyömäsoittimia. Lisäksi hän on toiminut tuottajana sekä suunnitellut levynkansia.
The Flaming Lipsin albumi Yoshimi Battles the Pink Robots vuodelta 2002 on nimetty Yoshimi P-Wen mukaan.
När-TV

När-TV on Närpiössä toimiva paikallistelevisio, joka perustettiin maaliskuussa 1983. Alun perin sitä pyöritettiin harrastelijavoimin. Sen tarkoitus oli tarjota ohjelmapalveluja Suomen suurimmalle ruotsinkielisten keskittymälle. Viime aikoina on ollut Teoston kanssa ongelmia musiikin tekijänoikeusmaksuista.
Thomas Jerome Welsh

Thomas Jerome Welsh (20. joulukuuta 1921 Weatherly – 19. helmikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1946 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Inis Cathaigin titulaaripiispaksi 18. helmikuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Krol, jota avustivat Gerald Vincent McDevitt ja John Joseph Graham.
Welsh sai 4. kesäkuuta 1974 nimityksen Arlingtonin piispaksi, ja hänet asetettiin virkaansa 13. elokuuta. Hänet nimitettiin 3. helmikuuta 1983 Allentownin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettin 21. maaliskuuta. Hän erosi tehtävistään 15. joulukuuta 1997.
Tummarevonhäntä

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen tummarevonhäntä kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, vankka, yläosasta haarova sekä kalju tai latvasta harvakarvainen. Pitkäruotiset lehdet ovat 5–11 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja ovat varressa kierteisesti. Ne ovat otakärkisiä, lyhytsuippuisia, ainakin aivan kärjestä tylppiä ja vaihtelevat muodoltaan puikeista vinoneliömäisiin. Väriltään ne ovat tummanvihreitä ja alta korkeintaan hieman karvaisia.
Tummarevonhännän yksineuvoiset, säteittäisest kukat sijaitsevat jopa yli 10 cm pitkässä, lehdettömässä latvakukinnossa. Kukinto on lyhyt, vankkahaarainen ja väriltään valkoisenvihreä tai joskus hieman punertava. Osakukinnot ovat tavallisesti enintään 5 cm pitkiä, hoikkia, usein kaarevia tai mutkaisia sekä kauttaaltaan myös emikukkaisia. Kukkien esilehdet ovat noin 2 kertaa emikukkien kehälehtien pituisia ja harittavia. Esilehtien kalvolaita on vähitellen kapeneva ja lähes otamaiseen kärkeen ulottuva. Emikukkien kehälehtiä on viisi kappaletta. Kehälehdet vaihtelevat nauhamaisista lusikkamaisiin ja ne ovat suippo- tai teräväkärkisiä, lyhytotaisia ja sijaitsevat vain hieman limittäin. Suomessa tummarevonhäntä kukkii heinä-lokakuussa. Hedelmänä on pähkylämäinen, kansiluomainen kota.
Laji muistuttaa suuresti viherrevonhäntää (A. retroflexus).

Levinneisyys

Tummarevonhäntä on alun perin lähtöisin Pohjois- ja Etelä-Amerikasta, mutta on levinnyt ihmisen mukana muun muassa Pohjois-Eurooppaan. Suomessa tummarevonhäntä on satunnainen uustulokas, jota on tavattu Etelä-Suomesta sekä Raahen seudulta.

Elinympäristö

Suomessa tummarevonhäntää on tavattu lastaus- ja kaatopaikoilla sekä lintujenruokintapaikoilla.

Käyttö

Tummarevonhäntä sopii myös ihmisravinnoksi.