google/wiki40b huggingface dataset:
Judge Dredd

Hahmo

Mega City Ykkösessä toimivista tuomareista Joseph Dredd on paitsi tunnetuin myös kovaotteisin. Muista tuomareista Dredd eroaa siinä, että hän teloittaa rikolliset yleensä välittömästi. Dreddin kasvoja, lukuun ottamatta suuta ja leukaa, peittää kypärä. Aseenaan hän käyttää Lawgiver-pistoolia ja kulkuneuvonaan panssaroitua Lawmaster-moottoripyörää, joka on varustettu myös konepistooleilla ja voimakkaalla lasertykillä. Lisäksi pyörässä on automaattiohjaus ja se ottaa vastaan puhekäskyjä tuomareilta.
Sarjakuvissa Dredd ei koskaan ole riisunut kypäräänsä eikä hänen kasvojaan ole näytetty. Siitä, ettei Dredd tulisi koskaan riisumaan kypäräänsä, on sarjakuvissa muodostunut jo eräänlainen perinne, jota sarjojen piirtäjät noudattavat. Kun Sylvester Stallonen esittämä Judge Dredd riisui kypäränsä vuonna 1995 elokuvassa Judge Dredd – tuomari, pidettiin tätä kohtausta hieman loukkaavana alkuperäistä sarjakuvaa kohtaan. Toisinaan sarjakuvissa on kuitenkin näytetty takaumia Dreddin lapsuudesta, jolloin hänen kasvonsa on näytetty. Eräässä tarinassa Dredd joutui riisumaan kypäränsä pakon edessä, mutta hänen kasvojaan ei näytetty lukijoille.
Alkuperäisen, hylätyn idean mukaan Dredd olisi ollut tummaihoinen. Piirtäjä Carolos Ezquerra piirsi alkuperäiselle Dreddille suuret huulet ensimmäisissä sarjakuvajulkaisuissa ”jättääkseen tämän rotutaustan ja alkuperän arvoitukseksi”. Joillekin piirtäjille ideasta ei kerrottu, ja esimerkiksi Mike McMahon vietti neljä kuukautta piirtäen Dreddistä tummaihoista, kun taas Brian Rolland ja Ron Smith piirsivät hahmosta vaaleaihoista. Tuolloin sarja ilmestyi vielä mustavalkoisena strippisarjakuvana eikä hahmoa voitu piirtää julkaisuihin tummaihoiseksi vaan ideasta jouduttiin luopumaan.
Toisin kuin monet muut hahmot, Judge Dreddin sarjakuvat etenevät reaaliajassa ja hahmo vanhenee, toisin kuin esimerkiksi Hämähäkkimies, joka on ollut yliopisto-opiskelija viimeiset 25 vuotta. Tällä hetkellä Dredd on yli seitsemänkymmentävuotias ja hän on palvellut tuomarijärjestössä viisikymmentä vuotta. Ikääntyvälle Dreddille diagnosoitiin myös pohjukkainsuolen syöpä sarjakuvajulkaisussa, joka sijoittui vuoteen 2130.
La Religieuse

Juoni

1760-luvun Ranskaan sijoittuva La Religieuse kertoo 16-vuotiaasta Suzanne Simoninista (Pauline Étienne), jonka keskiluokkaiset vanhemmat (Martina Gedeck ja Gilles Cohen) lähettävät hänet nunnaluostariin vastoin hänen tahtoaan. Suzanne joutuu luostarissa täysin erilleen muusta yhteiskunnasta ja alkaa kapinoida alistavaa ja piinaavaa luostaria vastaan. Kun hän saa tietää olevansa avioton lapsi, hänellä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin sovittaa äitinsä synnit ryhtymällä nunnaksi. Pian Suzanne haluaa paeta uskonnolliselta tieltä ja yrittää purkaa valansa, kun hänelle lohtua ja piristystä tuonut abbedissa (Françoise Lebrun) kuolee. Abbedissan seuraaja sisar Christine (Louise Bourgoin) osoittautuu sadistiseksi ja julmaksi abbedissaksi, joka nöyryyttää Suzannea pahimmilla mahdollisilla tavoilla. Suzanne saa lopulta siirron Saint-Eutropen luostariin, jonka abbedissa (Isabelle Huppert) luo hänen kanssaan rakastavan siteen – sopimattomalla tavalla.

Tuotanto

La Religieusen kuvaukset alkoivat 24. tammikuuta 2012 ja päättyivät 12. maaliskuussa 2012. Elokuva kuvattiin Ranskassa ja Saksassa noin 5,5 miljoonan euron budjetilla. Ranskassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Château de Fléchèresin linna Fareinsin kunnassa ja Chartreuse de Pierre-Châtelin linnoitettu luostari Virigninin kunnassa Ainin departementissa sekä Château du Passagen linna Le Passagen kunnassa Isèren departementissa. Saksassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Baden-Württembergin osavaltiossa sijaitsevat Maulbronnin luostari Maulbronnin kaupungissa ja Bronnbachin luostari Wertheimin kaupungissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalainen Les films du Worso, belgialainen Versus Production ja saksalainen Belle Epoque Films.
La Religieusen virallinen ranskalainen traileri julkaistiin 1. helmikuuta 2013. Elokuvan virallinen saksalainen traileri julkaistiin 23. syyskuuta 2013.

Julkaisu ja vastaanotto

La Religieuse sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla Saksassa 10. helmikuuta 2013. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa ja Belgiassa 20. maaliskuuta 2013. Elokuvan Saksan teatteriensi-ilta oli 31. lokakuuta 2013. Le Pacte oli elokuvan teatterilevittäjänä Ranskassa, O’Brother Distribution Belgiassa ja Camino Filmverleih Saksassa. Elokuva keräsi teatterikierroksensa aikana Ranskassa 240 036 ja Saksassa 9 180 katsojaa.
La Religieuse on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 75% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 12 arviointiin. 137 käyttäjästä 59% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan neljän arvostelun perusteella elokuva on saanut 51 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 1 175 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,5/10.
La Religieuse julkaistiin Ranskassa DVD:lle 4. syyskuuta 2013. Elokuva julkaistiin Saksassa niin DVD:lle kuin blu-rayllekin 10. huhtikuuta 2014.
Moduli (algebra)

Abstraktissa algebrassa käsite moduli on yleinen yleistys kahdesta tärkeästä algebrallisesta rakenteesta, vektoriavaruudesta ja Abelin ryhmästä.
Mike Matusow

Varhaiset vuodet

Matusow kärsi koulukiusaamisesta eikä käynyt collegea. Hän yritti työskennellä automekaanikkona, muttei suorittanut työhön tarvittavia opintoja loppuun. Myöhemmin hän työskenteli perheensä huonekaluliikkeessä.
Matusow aloitti 18-vuotiaana pokerin peluun peliautomaateilla Maximin kasinolla. Vuonna 1989 Steve Samaroff -niminen pokeriammattilainen opetti hänelle Texas hold'emin. Matusow työskenteli myös jakajana ennen ammattilaisuuttaan.

World Series of Poker

Vuoden 1998 World Series of Pokerissa Matusow maksoi kolmanneksen Scotty Nguyenin osallistumismaksusta satelliittiturnaukseen, josta oli mahdollista päästä WSOP:n 10 000 dollarin no limit texas hold 'em -päätapahtumaan. Nguyen voitti koko turnauksen ja antoi Matusowille korvauksena 333 333 dollaria.
Vuonna 2001 Matusow oli pääturnauksen kuudes. Matusow väittää, että ratkaisukäsi oli se, jossa tuleva mestari Carlos Mortensen bluffasi häntä, mutta jossa hän ei uskaltanut luottaa vaistoihinsa ja maksaa.
Vuoden 2004 pääturnauksesta Matusow muistetaan sanallisesta hyökkäyksestään tulevaa mestaria Greg Raymeria vastaan ennen putoamistaan kisasta sijalla 87. Seuraavana vuonna Matusow oli yhdeksäs ansaiten miljoona dollaria. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän voitti jälleen miljoona dollaria World Series of Poker Tournament of Champions -turnauksessa. Samassa kisassa seuraavana vuonna hän oli kolmas.

Muut turnaukset

Lokakuussa 2004 UltimateBet Aruba Classic -turnauksessa Matusow selviytyi ensi kertaa World Poker Tourin (WPT) finaalipöytään. Hän ansaitsi kolmostilastaan 250000 dollaria. Vuonna 2006 WPT Bad Boys of Poker II -kisassa hän oli toinen.
Matusow voitti Poker Superstars -kutsuturnauksen kolmannella tuotantokaudella. Hän on pelannut monissa television pokeriohjelmissa kuten  High Stakes Pokerin toisella,kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella ja Poker After Darkin ensimmäisellä,toisella ja kolmannella tuotantokaudella.
Syyskuussa 2006 Matusow pelasi ensi kerran European Poker Tourilla (EPT) Barcelonassa, mutta putosi turnauksesta jo ensimmäisen pelipäivän jälkeen. Heinäkuussa 2007 Matusow oli toinen WPT:n Bellagio Cup III:ssa ansaiten 671 320 dollaria.
Matusow edusti Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. 
Heinäkuussa 2018 Matusowin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 9,4 miljoonaa dollaria.
Vilém Mathesius

Vilém Mathesius  (3. elokuuta 1882 Pardubice, Itävalta-Unkari  – 12. huhtikuuta 1945 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen kielitieteilijä ja  kirjallisuudentutkija, Prahan Kaarlen yliopiston ensimmäinen englannin kielen professori. Mathesius oli  Prahan piirin koollekutsuja ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana aina piirin perustamisesta kuolemaansa saakka. Runoilija ja kääntäjä Bohumil Mathesius (1888–1952) oli Vilém Mathesiuksen veli.
Jyväsjärvi (Virrat)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 57 hehtaaria, se on 3,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,4 kilometriä. Järven pohjoispuolelta kulkee lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Parannesjoen valuma-alueeseen (35.493) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Platinaryhmä

Platinaryhmä (tunnetaan myös nimellä platinoidit) on jaksollisen järjestelmän joukko, joka käsittää kuusi alkuainetta, ruteniumin, rodiumin, palladiumin, osmiumin, iridiumin ja platinan. Alkuaineet ovat ryhmissä 8, 9 ja 10 sekä jaksoissa 5 ja 6. Niillä on samoja fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia, ja niitä löytyy usein samoilta alueilta. Ne kuuluvat jalometalleihin ja ovat hyvin kestäviä korroosiota vastaan. Platinaryhmän metalleja käytetään usein katalyytteinä kemiallisissa prosesseissa esimerkiksi katalysaattoreissa.
Toivo Kuisma

Toivo Kuisma (käytti Saksassa peitenimeä Theodor Kuhme), (29. huhtikuuta 1885 Antrea – 27. kesäkuuta 1919) oli suomalainen jääkärikapteeni, heimosoturi ja idealisti. Hänen vanhempansa olivat antrealainen kauppias Juhana Kuisma ja Anna Virkki. Kuisman lempinimi oli Napoleon hänen lyhytkasvuisuutensa takia.

Opinnot

Kuisma kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1904 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1904–1909.

Nuoruusvuodet

Kuisma oli jo koulupoikana varsin venäläisvastainen ja perustikin Viipurissa vuonna 1901 suomalaisen lyseon oppilaana koulupoikain keskeisen Veljesliiton. Tämän venäläisvastaisen toimintansa johdosta hän oli alituisen santarmien silmällä olon alaisena, minkä takia hän siirtyi myöhemmin kahdeksannelta luokalta Tampereen reaalilyseoon.
Hän otti ylioppilasvuosinaan osaa Voimaliiton toimintaan ja pyrki saavuttaakseen tarvittavat sotilastaidot sotilaskoulutukseen ensin Unkariin Honvéd-rykmenttiin, mutta edellytys Unkarin alamaiseksi ryhtymisestä kariutti suunnitelman. Vuonna 1909 hän haki Ranskaan muukalaislegioonaan, mutta luopui pestistä, koska korkeampaan koulutukseen pääsyn edellytys olisi kolmen vuoden palvelus. Venäjälle hän haki vuonna 1914 ja tulikin valituksi Pietarin jalkaväen junkkarikouluun, mutta santarmien antama lausunto sulki pois tämän vaihtoehdon. Kuismalle aukesi kumminkin tie sotilasoppiin kun jääkärivärväykset alkoivat vuonna 1915.
Opintojensa jälkeen Kuisma työskenteli aputoimittajana Suur-Savon, Helsingin Sanomain ja Turun Sanomain toimituksissa vuosina 1909–1912. Vuonna 1913 hän pääsi töihin henkivakuutusosakeyhtiö Fenniaan kirjeenvaihtajaksi. Fenniassa hän toimi myös suomenkielisen asiamieslehden toimittajana vuosina 1913–1914. Kuisma oli myös Vienan karjalaisten liiton jäsen.

Jääkärikausi

Kuisma liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 27. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Saksasta hänet lähetettiin värväys- ja tiedustelutehtäviin Suomeen 22. lokakuuta 1915. Takaisin Saksaan pataljoonaansa hän palasi 14. maaliskuuta 1916.
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kuisman sotatieteellistä osaamista käytettiin hyväksi Suomalaista Sotilaskäsikirjaa luotaessa. Kirja oli tarkoitettu Suomeen perustettavan armeijan johdolle. Hän valvoi kirjan painattamista Berliinissä.

Suomen sisällissota

Kuisma saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Vaasassa hänet määrättiin Vaasaan suunnitellun aliupseerikoulun johtajaksi, mutta siirrettiin jo 4. maaliskuuta 1918 Vienan Karjalan (Malmin) retkikuntaan. Retkikunnassa hän toimi 2. komppanian päällikkönä ja otti osaa taisteluihin Vienan Kemissä.
Crissay-sur-Manse

Crissay-sur-Manse on Ranskan kunta Centre-Val de Loiren hallintoalueella Indre-et-Loiren departementissa. Noin 40 kilometriä lounaaseen Toursin kaupungista sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 101. Kunta kuuluu departementissaan Chinonin kantoniin Chinonin arrondissementissa.
Loire-jokeen virtaavan Viennen sivujoki Manse kulkee Crissay-sur-Mansen läpi. 
Kunta kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Samassa departementissa noin 35 kilometriä länsilounaaseen sijaitsee toinen järjestön jäseneksi päässyt kylä, Candes-Saint-Martin.
Rahi

Rahi on käsi- ja selkänojaton jakkaran tapainen huonekalu, jota voidaan käyttää jalkajakkaran tavoin esimerkiksi jalkojen lepuuttamiseen sohvalla istuttaessa tai itsenäisenä istuimena. Rahia käytetään tyypillisesti sohvan tai nojatuolin kanssa. Huonekaluna rahi on matala, korkeudeltaan lähes poikkeuksetta enintään sohvan istumatason korkuinen ja muodoltaan usein kuutiomainen. Raheja on myös kannellisia, mikä mahdollistaa vaatteiden tai tavaroiden säilyttämisen rahin sisällä. Jotkut rahit voi myös avata ja levittää patjaksi.
Samsung Galaxy S7 Edge

Muotoilu

Puhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö 2K-resoluutiolla. Näyttö on suojattu Corning Gorilla Glass 4 -lasilla.

Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Samsungin oma Exynos 7 Octa 8890-prosessori. Laitteessa on neljä gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 200 gigatavun microSD-kortilla.

Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 12 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutioilla 30 fps.

Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 8.0 "Oreo" -versioon.

Lisäominaisuudet

Laite on veden- ja pölynkestävä, IP 68 -sertifioitu.
Homoseriinidehydrogenaasi

Homoseriinidehydrogenaasi on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Yhdiste katalysoi reversiibeliä hapetus-pelkistysreaktiota, jossa aspartaattisemialdehydistä muodostuu homoseriiniä. Homoseriinidehydrogenaasia esiintyy muun muassa bakteereissa, sienissä ja kasveissa, mutta ei eläimissä. Entsyymi on osa eräitä aminohappoja kuten treoniinia, isoleusiinia ja metioniinia tuottavaa aineenvaihduntareittiä. Homoseriinidehydrogenaasin EC-numero on EC 1.1.1.3.

Rakenne ja toiminta

Homoseriinidehydrogenaasista on kaksi rakenteellisesti ja toiminnallisesti hieman toisistaan eroavaa muotoa. Sienissä, arkeissa, grampositiivisissa bakteereissa sekä eräissä gramnegatiivisissa bakteereissa homoseriinidehydrogenaasi esiintyy kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuvana dimeerinä. Esiermkiksi leivinhiivan entsyymin molekyylimassa on 81 kDa. Sen sijaan kasveissa ja eräissä gramnegatiivisissa bakteereissa, kuten Escherichia coli, entsyymi esiintyy bifunktionaalisena muotona, jolla on myös aspartokinaasin aktiivisuus. Tämä entsyymi on rakenteeltaan tetrameeri. Toimiakseen homoseriinidehydrogenaasi vaatii koentsyymikseen NADH- tai NADPH-molekyylin.
Homoseriinidehydrogenaasin katalysoiman reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi pelkistää aspartaattisemialdehydin C4-asemassa olevan karboksyylihapporyhmän aldehydiryhmäksi ja hapettaa C1-asemassa olevan aldehydiryhmän karboksyylihapporyhmäksi. Tämän jälkeen mekanismilla on kaksi mahdollisuutta edetä. Kofaktorina toimina NADH- tai NADPH-molekyyli voi luovuttaa protonin suraan aldehydiryhmällä, jolloin se pelkistyy ja muodostuu homoseriiniä. Toinen vaihtoehto on, että pelkistyvä välituote esiintyy aldehydin hydraattina eli geminaalisena diolina ja koentsyymi luovuttaa tälle molekyylille protonin, samalla kuin toinen hydroksyyliryhmistä poistuu molekyylistä. Homoseriinidehydrogenaasin inhibiittoreita ovat aminohapposynteesin lopputuotteet kuten treoniini, joskin tunnetaan myös isoentsyymejä, joita treoniini ei inhiboi.
Southeastern Conference

Southeastern Conference on yliopistourheilujärjestö NCAA:n I-divisioonan konferenssi, jonka osanottajat ovat Yhdysvaltojen kaakkoisosien oppilaitoksia.
Konstaapeli

Konstaapeli (lyhenne konst.) on poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys. Konstaapeli työskentelee Suomen poliisin palveluksessa. Suomen poliisissa on käytössä nuoremman konstaapelin, vanhemman konstaapelin  ja ylikonstaapelin virat.
Benedikt Doll

Arvokilpailut

Nuorten MM-kisoista Doll saavutti neljä MM-kultaa viestistä (2008–2011) ja yhden hopean normaalimatkalta (2011). EM-kilpailuista hän on saavuttanut kultaa viestistä (2011) ja takaa-ajosta (2013), hopeaa pikakilpailusta (2011 ja 2013), takaa-ajosta (2011) ja normaalimatkalta (2014) sekä pronssia viestistä (2014).
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Doll oli pikakilpailussa kymmenes. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän hiihti toisen osuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa sekä sijoittui normaalimatkalla 13:nneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti nolla-ammunnalla kultaa pikakilpailussa 0,7 sekunnin erolla Johannes Thingnes Bøhön. Yhteislähdössä hän oli yhdeksäs ja takaa-ajokilpailussa yhdestoista.
Doll saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 pronssia takaa-ajokilpailusta, johon hän starttasi pikakilpailun jälkeiseltä kuudennelta sijalta. Miesten viestissä hän hiihti toisen osuuden Saksan pronssijoukkueessa. Yhteislähtökilpailussa hän oli viides. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa viestissä ja sekaviestissä. Yhteislähdössä hän sijoittui kahdeksanneksi, normaalmatkalla kymmenenneksi, pikakilpailussa 11:nneksi ja takaa-ajossa 12:nneksi.

Maailmancup

Doll debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2012 Hanti-Mansijskin pikakilpailussa ollen 32:s. Näin ollen hän saavutti heti uransa ensimmäiset maailmancupin pisteet.
Doll saavutti ensimmäiset palkintosijansa maailmancupissa oltuaan maaliskuussa 2015 Hanti-Mansijskissa kolmas pikakilpailussa ja toinen takaa-ajokilpailussa. Kaudella 2015–2016 hän oli toinen Canmoren yhteislähdössä ja kahdeksas maailmancupin kokonaiskilpailussa. Hochfilzenin pikakilpailun maailmanmestaruus kaudella 2016–2017 oli samalla hänen ensimmäinen maailmancupin osakilpailuvoittonsa. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi ja yhteislähtöcupissa kolmanneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Hochfilzenin ja Ruhpoldingin pikakilpailuissa sekä Oslon yhteislähdössä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi, pikakilpailun cupissa neljänneksi ja yhteislähtöcupissa viidenneksi.
Kuopion yliopiston ylioppilaskunta

Kuopion yliopiston ylioppilaskunta (KYY) oli toiminnassa vuosina 1972–2009. Ylioppilaskunnan nimi oli alkuvuosina Kuopion korkeakoulun ylioppilaskunta (Kukko). Ylioppilaskunnan virallinen vuosipäivä oli 19. syyskuuta.
Kuopion yliopiston ylioppilaskunta lakkasi Joensuun yliopiston ylioppilaskunnan (JoYY) ja emoyliopistojensa tavoin olemasta vuoden 2010 alussa, kun uusi Itä-Suomen yliopisto ja Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta (ISYY) aloittivat virallisesti.

Toiminta

Ylioppilaskunnan ylin päätävä elin oli 25-jäseninen edustajisto, joka valittiin parittomien vuosien marraskuun alussa pidettävin vaalein kaksivuotiskaudeksi. Edustajisto valitsi vuosittain hallituksen hoitamaan ylioppilaskunnan toimintaa. Ylioppilaskunnan hallituksessa oli puheenjohtajan lisäksi 5-8 jäsentä. Ylioppilaskunnan sääntöjen mukaan hallituksessa tuli olla koulutuspoliittisista, sosiaalipoliittisista, kansainvälisistä ja vapaa-ajan asioista vastaavat jäsenet. Vuosittaisen toiminnan linjat ja talous määriteltiin toimintasuunnitelmassa ja talousarviossa, jotka edustajisto vahvistaa. KYY:llä oli kymmenen työntekijää ja sen liikevaihto oli hiukan alle puoli miljoonaa euroa vuodessa.
Ylioppilaskunta julkaisi omaa lehteä, Kuopion ylioppilaslehti Stimulusta. Ylioppilaskunta omisti KYY-yhtiöt Oy:n, joka aloitti toimintansa vuonna 2003 ja ajettiin alas 2007. Ylioppilaskunta valitsi vuosittain Uitettavan proffan, joka paljastettiin vapunaattona Kuopion torilla, jossa hänet heitetään uimaan Velj'mies-patsaan altaaseen. Proffa on heitetty altaaseen vuodesta 1974.
Ylioppilaskunnan jäsenmaksu oli 109 euroa.

Tunnus ja merkit

Kuopion yliopiston ylioppilaskunnan värit olivat musta ja savonkeltainen. Värit näkyvät ylioppilaskunnan virallisessa tunnuksessa, kunta- ja kunnianauhassa, pöytästandaarissa ja lipuissa. Ylioppilaskunnan tunnus on punottu keltamustanauha, joka kulkee ylioppilaslakin kuvun valkoisen osan poikki. Nauhan saa osallistuttuaan sivistykseen vihkimiseen vapun aattona. Lakissa pidetään kuitenkin lyyraa. 
Ylioppilaskunnan lyhenteestä KYY:sta ylioppilaskunta on ottanut käärmeen merkikseen lippuihin ja ylioppilaskunnan kunniamerkkeihin. Ylioppilaskunnan merkkejä ovat kunnia-, ansio-, hallituksen- ja pienoismerkki. Ylioppilaskunnan lippuja ovat salkolippu, kulkuelippu ja isännänviiri.
Apassikanjoni

Juoni

Intiaaniasiain toimisto on lähettänyt Lucky Luken ottamaan selvää miksi sota ei ota loppuakseen apassien mailla. Kun Lucky Luke huolehtii ratsuväkirykmentin muonavankkureiden saatosta, Apassikanjonin kohdalla vaunujen kimppuun hyökätään. Komppanian ylimielinen eversti lähettää välittömästi saattueen polttamaan apassien intiaanikylän. Kun rykmentti saapuu Fort Canyon -linnoitukseensa, he huomaavat, että apassit ovat kostoksi kylänsä poltosta hävittäneet linnakkeen maan tasalle. Kun Lucky Luke raivostuu ja ehdottaa everstille rauhan solmimista apassien kanssa, tämä pidättää Lucky Luken, joka onnistuu kuitenkin pakenemaan. Luke liittyy apassien seuraan aikeenaan lopettaa sota, mutta lopulta suunnitelma epäonnistuu, ja Lucky Luke ja eversti ollaan vähällä polttaa elävältä, kunnes selviää, että everstin kadonnut poika onkin oikeasti apassien naamioitunut poppamies. Rauha solmitaan ja sota päättyy.
Reijo Tani

Reijo ”Rempo” Tani (15. joulukuuta 1931 Kotka – 13. lokakuuta 2011) oli suomalainen muusikko. Hänet tunnettiin muun muassa Pertti Metsärinteen yhtyeestä ja Juha Vainion yhteistyökumppanina.
Tani oli sekä jazz- että tanssimuusikko. Hänen musiikillinen esikuvansa oli Louie Bellson. Monilahjakkuutta on sanottu yhden miehen sirkukseksi: hän oli soittaja, laulaja ja imitaattori. Laulajana hän esiintyi äänilevyllä kolmisenkymmentä kertaa.
Tani kuului kotkalaisten muusikoiden yhteisöön, joka syntyi ravintola Fenniaan 1950-luvulla. Tanin ja Vainion ystävyyssuhde juontuu noihin aikoihin. Tani oli luomassa ilmapiiriä, josta Vainion tuotanto kumpusi. Vainio ilmaisi kiitollisuudenvelkansa erään runon omistuskirjoituksessa: ”Tanin koulukunnan puolesta Juha Vainio.”
Metsärinteen orkesterin mukana Tani esiintyi kymmenkunta vuotta Spede Pasasen ohjelmissa radiossa ja televisiossa.
Tani on esikuvana Pekka Mandartin elokuvan Keisarikunta Rempon hahmolle. Elokuva kertoo 1950-luvun Kotkasta, niistä ajoista ja piireistä, joissa Tanin muusikonura lähti käyntiin.
Tani kuoli kotonaan 79-vuotiaana torstaina 13. lokakuuta 2011.
Eino Salminen

Eino Salminen (16. joulukuuta 1904 Uusikaupunki – 13. kesäkuuta 1965 Uusikaupunki) oli suomalainen pakinoitsija.
Eino Salminen tutki Uudenkaupungin murretta ja kirjoitti murrepakinoita muun muassa Uudenkaupungin Sanomiin. Salmisen pakinoita julkaistiin pakinakokoelmassa Mitä kaupunkis muina särrätti.
Patton Oswalt

Ura

Oswalt aloitti uransa stand up -koomikkona vuonna 1996 ja vuotta myöhemmin hän näytteli omassa komediasarjassaan HBO:lla. Vuonna 1998 Oswalt tuli tunnetuksi televisiosarjasta Kellarin kunkku, jossa hän näytteli vuoteen 2007 asti. Sarjan aikana hän esiintyi muissa televisiosarjoissa, kuten Kalenteritytöt, Reno 911! ja Crank Yankers. Oswalt on tehnyt myös äänirooleja animaatiosarjoihin Batman of the Future, Kim Possible, Batman ja Paavo Pesusieni sekä animaatioelokuvaan Rottatouille. Viimeksi mainitusta hän sai Annie-ehdokkuuden parhaasta ääninäyttelystä animaatioelokuvassa.