google/wiki40b huggingface dataset:
Turun ylioppilasteatteri

Turun ylioppilasteatteri on Turussa toimiva harrastajateatteri, joka perustettiin vuonna 1959. Teatteri tuottaa vuosittain 4-5 näytelmää sekä kabaree-esityksen vapunaattona. Teatterilla on noin 100 jäsentä ja se järjestää esitysten lisäksi myös teatterialan koulutusta. Teatterin riveistä on vuosien varrella noussut monia teatterialan ammattilaisia ja suunnannäyttäjiä.
Turun ylioppilasteatterin näyttämö on toiminut nykyisissä tiloissaan osoitteessa Linnankatu 23 Aurajoen rannassa vuodesta 1979 alkaen. Teatterin toimisto muutti viereiseen rakennukseen vuonna 2008.
Teatterin ylintä päätäntävaltaa pitää hallussaan vähintään kaksi kertaa vuodessa kokoontuva jäsenkokous. Kokouksissa jäsenistö valitsee sekä ohjelmiston että päätöksiä toimeenpanevan johtokunnan.

Historia

Turun ylioppilasteatteria edelsi vuonna 1952 perustettu kerho Turun Ylioppilasnäyttelijät. Vasta kahta vuotta myöhemmin se teki ensimmäisen julkisen esityksensä Jean Anouilh’n näytelmästä Jeanette ja Romeo. Turun ylioppilaslehden kriitikon mukaan puutteita oli jopa vuorosanojen osaamisessa.
Kerho toimi epäsäännöllisesti ja ajoittain toiminta taukosi kokonaankin. Vuonna 1958 ohjaajaksi saatiin Turun Vapaanäyttämön Pentti Siivonen, minkä jälkeen toiminta muuttui pian säännölliseksi ja teatteri perustettiin. Siivosen ensimmäinen ohjaus oli Kerjäläisooppera. Vuonna 1965 teatteri vieraili Saksan ylioppilasteatterifestivaaleilla ja sai kiitosta Kyösti Kelhän ohjaamilla näytelmillä Kihlaus ja Münchhausen.
Teatteri toimi alkuun monissa eri paikoissa, kuten luentosaleissa ja urheilutiloissa. Vuonna 1967 teatteri sai omat tilat Lounais-Suomen Maalaistentalosta, jossa se toimi vuoteen 1979 saakka. Tällöin toiminta siirtyi nykyiseen tilaan, jonka teatterin jäsenistö remontoi yhdessä Turun kaupungin kanssa. Kesäteatteria Turun ylioppilasteatteri on tehnyt vuodesta 1967 alkaen.
1980-luvulla Turun ylioppilasteatterin tulkinta Per Olov Enquistin näytelmästä Tribadien yö sai menestystä Monacossa harrastajateatterien maailmantapahtumassa. Eeva-Liisa Mannerin Toukokuun lumi esitettiin vierailuilla Tartossa ja Bratislavassa. Peräkkäisinä vuosina 1986 ja 1987 TYT toimi kansainvälisen ylioppilasteatterifestivaalin isäntänä, ja kotimainen Ylioppilasteatterifestivaali on järjestetty Turussa vuonna 2002 sekä Turun kulttuuripääkaupunkivuonna 2011.
Vuonna 1999 teatterin toiminta oli vaakalaudalla, kun kaupunki lopetti teatterirakennuksen vuokratuen. Turun ylioppilasteatteri selvisi kuitenkin kassakriisistä ja sai järjestettyä taloutensa niin, että tila säilyi sen käytössä. Uusi tilakriisi syntyi vuonna 2007, kun kaupunki laittoi rakennuksen myyntiin. Joulukuussa 2007 Turun Yliopistosäätiö osti tilan ja teatterin toiminta saattoi jatkua. Vuonna 2009 teatteri vietti 50-vuotisjuhliaan.
Turun Ylioppilasteatteri joutui perumaan Samuel Beckettin näytelmän Godota odottaessa esitykset juuri ennen ensi-iltaa maaliskuusa 2018, sillä oikeuksien omistaja Beckettin perikunta ei hyväksy näyttelijävalintaan tehtyä muutosta, että miesrooleja näyttelisivät naiset.
Kajamonvuori

Vuorilinna

Kajamonvuori sijaitsee Maskun kirkosta neljä kilometriä itäkaakkoon ja Kajamon itäpuolella. Se on laaja kallioalue, joka kohoaa yli 30 metriä ympäristöään korkeammalle. Kallioinen alue on 400×200 metriä laaja, mutta linnavuoreen luetaan 200×80 metrinen alue. Kalliolaen pohjois-, itä ja länsipuolella sitä reunustaa jyrkänteet, mutta etelän suunnalla vuori on loivarinteistä. Laelle onkin rakennettu suojavarustus, jonka kivivallin jäänne löytyy itä- ja etelälaidalla. Kiveys on 50 metriä pitkä, mutta vain 0,35 metriä korkea. Vallin keskikohdassa on kaksi metriä leveä aukko, jonka jälkeen valli jatkuu pohjoiseen 15 metriä. Vallia seuraa linnapihan puolella kalliossa oleva luontainen syvennys. Rauhoitustaulun lähellä sijaitsee nelikulmainen kivirakenne.

Kohteen hoitaminen

Linnavuori otettiin hoitokohteeksi vuonna 1998. Valintaan vaikuttivat hyvin säilynyt maisema ja maanomistajien myönteinen suhtautuminen. Kohteen jyrkänteiden edestä on kaadettu puita. Myös linnavuoren laelta on karsittu puustoa pois näkyvyyden parantamiseksi. Kivivalli on tarkoitus pitää puuvartisesta kasvillisuudesta vapaana.

Tutkimukset

Torsten Edgren kävi tutkimassa kohteen vuonna 1962, jolloin Museovirasto sai tiedon mahdollisesta muinaislinnasta. Toisen tarkastuksen suoritti Juhani Kostet vuonna 1982. Vuonna 2006 Esa Laukkanen tarkasti kohteen uudelleen alueellisen inventoinnin yhteydessä. Paikalla ei ole suoritettu arkeologisia kaivaustutkimuksia.
Suzukaze (1937)

Palvelus

Alus upotettiin 25. tammikuuta 1944.
Jojo Moyes

Jojo Moyes (s. 4. elokuuta 1969 Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Hän on toiminut myös journalistina, muun muassa yhdeksän vuotta The Independentissä.
Moyesin läpimurtoteos oli Kerro minulle jotain hyvää, josta on tehty myös elokuva. Moyesin teoksia on käännetty yli 30 kielelle.
David Kennedy

David Anthony Kennedy (15. kesäkuuta 1955 Washington (DC) – 25. huhtikuuta 1984 Florida) oli neljäs Robert F. Kennedyn ja Ethel Skakelin yhdestätoista lapsesta.
Kesäkuun 6. päivän iltana vuonna 1968 muutamaa päivää vaille 13-vuotias David Kennedy oli yksin hotellihuoneessa katsomassa televisiosta isänsä voitokasta riemua vaalikampanjassa ja sen jälkeistä tragediaa, jossa hänen isänsä murhattiin suorassa lähetyksessä. Hän otti asian hyvin raskaasti ja on sanottu, ettei hän koskaan päässyt sen yli. Hänestä tuli murrosiässä alkoholin ja huumeiden väärinkäyttäjä. David Kennedy kuoli Demerolin ja kokaiinin yliannostukseen Brazilian Court -hotellissa vuonna 1984.
Saman vuoden jouluna kun hänen isänsä murhattiin hän kirjoitti kirjeen äidilleen. Kirjeessä luki:
Enää en voi pelata jalkapalloa isäni kanssa, en uida, en ratsastaa, en telttailla hänen kanssaan. Mutta hän oli paras isä koskaan. Hänestä oli minulle isäksi pitkän aikaa. Ja hän teki kuin kukaan muu tahansa isä miljoonaan vuoteen.
Virtsarakontulehdus

Virtsarakontulehdus eli kystiitti on yleinen infektiotauti, joka paikantuu virtsarakkoon.
Virtsatieinfektiot jaetaan pyelonefriittiin ja kystiittiin. Kystiitti tarkoittaa virtsarakon tai virtsaputken infektiota. Se on yleisempi naisilla kuin miehillä. Kystiitti hoidetaan antibiooteilla, eikä se yleensä vaadi sen laajempia tutkimuksia. Kystiitin tavallisimpia oireita ovat tihentynyt virtsaamisen tarve, kipu virtsatessa, kuume ja huonovointisuus. Samanlaisia oireita voi aiheuttaa eturauhasen tulehdus. 
Naisilla kystiitti on paljon yleisempi kuin miehillä. Tämä johtuu siitä, että naisen virtsaputki (n. 3–5 cm) on paljon lyhyempi kuin miehen (n. 20–25 cm). Bakteerit pääsevät helposti kulkeutumaan virtsateihin. Tavallisin taudinaiheuttaja on Escherichia coli -bakteeri. Sairaus on kivulias mutta paranee lääkityksellä yleensä ilman lisätauteja. Mahdollista on kuitenkin sen leviäminen ylös virtsanjohtimiin ja munuaisiin. Munuaistason (virtsajohtimien, munuaisaltaan tai munuaisten) virtsatieinfektiota kutsutaan pyelonefriitiksi. Itse munuaiskudoksen tulehdusta kutsutaan nimellä glomerulonefriitti.
Kolmasosa naisista sairastaa virtsarakontulehduksen jossakin elämänsä vaiheessa. Tautia esiintyy tavallisimmin 25–54-vuotiailla, vaikkakin sairautta esiintyy myös lapsilla ja ikääntyneillä. Sairautta tavataan myös miehillä, tosin harvinaisempana. Vanhuksilla virtsarakontulehdus on yleinen sekavuuden aiheuttaja.
Fallen Sword

Pelaaminen

Pelissä pelaajalle näkyy ruudulla kartta, joka näyttää lähiruudut ja sen, missä ruudussa pelaaja on parhaillaan. Kartan yläpuolella on alueen nimi, joka kertoo, millä alueella pelaaja on. Kartan vieressä on sarakkeita, joissa näkyy, mitkä hirviöt ja muut kanssapelaajat ovat samassa ruudussa. Pelissä voi liikkua ylös, alas, vasemmalle tai oikealle menettäen kuntoansa yhdellä. Vinoittain liikuttaessa menettää taas kaksi pistettä kuntoaan. Kuntoa menettää myös taisteluissa hirviöiden tai muiden pelaajien kanssa. Kun kunto on lopussa, pelaaja ei voi enää liikkua eikä hyökätä kenenkään kimppuun.
Pelissä voi saada hahmolleen lisää tasoja tappamalla pelissä olevia hirviöitä. Jokaisesta hirviön taposta saa enemmän kokemuspisteitä, kun taas häviämällä menettää kokemuspisteitä. Kun kokemuspistetä on tarpeeksi, pelaajan taidot kehittyvät.
Jesse James Hollywood

Jesse James Hollywood (s. 28. tammikuuta, 1980, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen huumekauppias ja elinkautisvanki. 20-vuotiaana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin henkilö FBI:n etsityimpien rikollisten listalla. Hän nousi otsikoihin kidnapattuaan velallisensa teini-ikäisen velipuolen ja murhautettuaan tämän. Hän onnistui pakoilemaan viranomaisia vuosikaudet kunnes hänet viimein pidätettiin Brasiliassa maaliskuussa 2005.
Rikollisella toiminnalla, muun muassa myymällä marihuanaa, Hollywood ansaitsi pienen omaisuuden, jolla hän osti 200 000 $ kiinteistön San Fernandon laaksosta, Etelä-Kaliforniasta sekä useita harvinaisia urheiluautoja.
Perjantaina 5. helmikuuta 2010 Hollywood sai viimein tuomionsa santabarbaralaisessa tuomioistuimessa. Hänet tuomittiin elinkautiseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Nick Cassavetesin ohjaama elokuva Alpha Dog (2007) perustuu löyhästi Jesse James Hollywoodin elämään. Elokuvassa hahmon nimi on Johnny Truelove ja häntä esittää Emile Hirsch.
Max Jones

Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Curtis Joen mukaan hän on pelityyliltään työteliäs voimahyökkääjä, joka on monipuolinen sekä vahva ja luova kiekollisena. Jones on myös nopea ja voimakas pelaaja, joka taitaa maalinedustapelaamisen.

Seuraura

Jones pelasi kaudella 2010–2011 Belle Tiren, kaudella 2011–2012 Honeybakedin ja kaudella 2012–2013 Compuwaren junioreissa. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi Honeybakediin ja voitti 123 minuutillaan koko HPHL-junioriliigan jäähypörssin. London Knights varasi Jonesin 18. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmaan ja pelasi mm. USHL-junioriliigaa.
Kaudeksi 2015–2016 Jones siirtyi hänet vuotta aiemmin varanneen OHL-joukkue London Knightsin riveihin. Hänen tulokaskautensa toi runkosarjassa 52 tehopistettä. 28. maaliskuuta 2016 pelatussa kolmannessa neljännesvälieräottelussa vieraissa Owen Sound Attackia vastaan Jones taklasi juuri kiekon saanutta vastustajajoukkueen Justin Brackia voimakkaasta kohti ylävartaloa. Jonesin taklaus kohdistui Brackin päähän ja hän sai teostaan viiden minuutin rangaistuksen sekä ulosajon. Brack loukkaantui tilanteessa. Jones herätti huomiota nauramalla ulosajonsa jälkeen. Hän sai sittemmin OHL:ltä peräti 12 ottelun mittaisen pelikiellon, jota ankaroitti Brackin haavoittuvuus, loukkaantuminen ja taklauksen osuminen päähän. Jones palasi kaukaloihin OHL: finaaleissa, jotka päättyivät mestaruuteen eli J. Ross Robertson Cupiin. Hän voitti Knightsin kanssa myös Memorial Cupin. Jones pelasi kauden aikana sekä CHL Top Prospects Gamessa että CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Anaheim Ducks varasi Jonesin ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän teki jo saman vuoden elokuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Jones jatkoi kaudella 2016–2017 Knightsin OHL-joukkueessa, jossa hän pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vuoksi vain 33 ottelua. Jones teki niissä kuitenkin yli piste per peli -tahdilla 36 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän teki 14 ottelussa 12 tehopistettä. Jones jakoi Knightsin sisäisen tehotilaston voiton Evan Bouchardin kanssa lukemalla +4. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen. Jones pelasi siellä yhdeksän playoff-ottelua tehopistein 1+1=2.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Anaheim Ducks lähetti Jonesin London Knightsin OHL-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2018 Knights kauppasi Jonesin Kingston Frontenacsiin vaihdossa hyökkääjä Sergei Popoviin sekä kesän 2023 toisen ja kesän 2021 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Hänen runkosarjansa päättyi kuitenkin kuuden ottelun jälkeen peukalomurtumaan, joka piti Jonesin myös sivussa seitsemästä ensimmäisestä playoff-ottelusta.
Jonesilta jäi Ducksin syksyn 2018 harjoitusleiri väliin peukalovamman vuoksi. Kuntouduttuaan seura lähetti hänet lokakuun lopulla San Diego Gullsin AHL-joukkueeseen.

Muuta

Jonesin isoveli Mitch pelaa puolustajana ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa. Veljesten isä Brad Jones pelasi omalla urallaan NHL:ssä hyökkääjänä 148 runkosarjaottelua.
Aikuiskasvatuksen tutkimusseura

Aikuiskasvatuksen tutkimusseura (ATS) perustettiin 7. joulukuuta 1940 Helsingissä nimellä Kansansivistysopillinen Yhdistys.
Yhdistyksen sääntöjen mukaan ATS:n tarkoituksena on aikuiskasvatustyön tukeminen ja edistäminen. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys pyrkii aikaansaamaan aikuiskasvatuksen tutkimus- ja selvitystyötä, harjoittamaan julkaisu-, esitelmä-, luento- yms. informaatiotoimintaa sekä panee toimeen ja tukee alan koulutusta ja muuta edellisiin verrattavaa toimintaa.
Seuran esihenkilönä toimii dosentti Karin Filander.

Seuran vaiheita

Alkuaan yhdistyksen tarkoituksena oli edistää kansansivistysopillista tutkimusta ja teoreettista keskustelua järjestämällä esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia ja harjoittamalla julkaisutoimintaa. Yhdistys perustui henkilöjäsenille, jotka johtokunta valitsi. Akateeminen osuus jäsenistössä oli varsin vahva: neljännes ensimmäisen toimintavuoden jäsenistä oli tohtoreita tai professoreita. Alfred Kordelinin säätiö ja vapaan sivistystyön järjestöt tukivat rahallisesti alusta alkaen yhdistyksen toimintaa. Seuran hallinto ja toiminnan painopiste olivat aluksi Helsingissä, mutta kun Yhteiskunnallinen korkeakoulu muutti vuonna 1960 Tampereelle, siirrettiin myös yhdistyksen hallinto pari vuotta myöhemmin Tampereelle. Kansansivistysopillinen Yhdistys muutti nimensä Aikuiskasvatuksen Tutkimusseuraksi vuonna 1971.

Aikuiskasvatuksen tutkijatapaamiset

Seura järjestää alan tutkijoille aikuiskasvatustieteen tutkimuspäivät. Ensimmäinen aikuiskasvatuksen tutkijatapaaminen järjestettiin Oriveden Opistossa elokuussa 1989. Helsingin, Jyväskylän, Kuopion, Tampereen ja Turun yliopistojen ja Teknillisen korkeakoulun ja Suomen Akatemian tutkijat esittelivät tutkimuksiaan kaksipäiväisessä seminaarissa. Nyt tutkijatapaamisesta on jo muodostunut traditio. Seura järjestää tutkijatapaamisia parin kolmen vuoden välein eri yliopistopaikkakunnilla. Viimeisin, yhdeksäs tutkijatapaaminen järjestettiin Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa helmikuussa 2010. Useimmista näistä tapaamisista on toimitettu myös julkaisu.
Pinhead Gunpowder

Pinhead Gunpowder on yhdysvaltalainen punk rock-yhtye, joka on ollut toiminnassa vuodesta 1995 lähtien. Sen jäseniä ovat Billie Joe Armstrong (kitara, laulu, tullut paremmin tunnetuksi Green Day -yhtyeen keulahahmona), Aaron Cometbus (rummut, sanoitukset), Jason White (kitara, laulu, vaikuttaa myös jonkin verran Green Dayn epävirallisena jäsenenä) ja Bill Schneider (basso). Mike Kirsch oli myös yhtyeen jäsen, mutta erosi hänen ja Green Dayn henkilökohtaisten erimielisyyksien vuoksi.
SL-1

SL-1 eli Stationary Low-Power Reactor Number One oli Yhdysvaltain maavoimien rakentama kokeellinen 3 megawatin tehoinen pienikokoinen ydinreaktori, joka sijaitsi Idaho Fallsin lähellä Idahossa, National Reactor Testing Stationissa, joka oli osa Idaho National Laboratorya. Reaktorityyppi oli suunniteltu kaukaisten pohjoisten sotilastukikohtien lämmittämiseen ja sähkön tuottamiseen. Reaktorissa tapahtui ensimmäinen Yhdysvalloissa tapahtunut ydinonnettomuus. Se on toistaiseksi ainoa kuolonuhreja vaatinut ydinonnettomuus Yhdysvalloissa; onnettomuus johti kolmen ihmisen kuolemaan.

Onnettomuus

21. joulukuuta 1960 reaktori oli ajettu alas huoltoa varten. 3. tammikuuta 1961 reaktorissa kuitenkin tapahtui yllättävä nopea reaktio, joka johti höyryräjähdykseen. Syynä oli säätösauva, jota reaktorin päällä ollut työntekijä oli käsittelemässä: ilmeisesti sauvalla oli ollut taipumus juuttua ja työntekijä oli käsitellyt sitä väkivalloin; toimenpiteen tarkoitus oli vetää säätösauvaa pois reaktorista noin 3 tuumaa (7,6 cm), mutta sitä oli liikutettu arviolta 20 tuumaa (50 cm), joka aiheutti reaktion kiihtymisen liiallisesti ja reaktorisydämen lähellä olevan veden välittömään höyrystymiseen. Höyryräjähdys löi maassa olleet työntekijät (John A. Byrnes ja Richard Leroy McKinley) kumoon; reaktorin päällä ollut suojatulppa lävisti reaktorin päällä olleen työntekijän (Richard C. Legg) ja hän seivästyi räjähdyksen voimasta rakennuksen kattoon. McKinley oli työntekijöistä ainoa, joka oli vielä hengissä pelastustyöntekijöiden saapuessa. Vaikka kaikki kolme työntekijää altistuivat onnettomuudessa säteilylle, he kaikki kuolivat räjähdyksen aiheuttamien fyysisten vammojen takia. Ruumiit toimitettiin omaisille lyijyvuoratuissa arkuissa.
Vaikka reaktorilla ei ollut varsinaista nykyisen tyyppistä suojarakennusta, rakennus esti silti säteilyn leviämisen ympäristöön.
Onnettomuuden seurauksena reaktorityyppiä ei otettu laajemmalti käyttöön, ja turvamääräyksiä tiukennettiin niin, että yhden säätösauvan liiallinen poistaminen ei aiheuta vaaraa. Reaktorin jäännökset on haudattu lähelle onnettomuuspaikkaa.
John Larroquette

John Bernard Larroquette (s. 25. marraskuuta 1947, New Orleans) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut tunnettuja rooleja televisiosarjoissa Night Court ja McBride, ja kesäkuussa 2007 hänen tiedotettiin liittyvän Boston Legalin esiintyjistöön.
Larroquettella on ollut myös elokuvarooleja, joista ensimmäinen vuonna 1966. Hän toimi kertojana legendaarisessa kauhuelokuvassa Texasin moottorisahamurhaaja (1974). Hänellä oli sama kertojan osa myös uudessa versiossa Texasin moottorisahamurhissa vuonna 2003, sekä sen jatko-osassa, vuonna 2006 valmistuneessa Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alussa. Hän esiintyi Night Court -sarjan jokaisessa jaksossa vuosina 1984–1992. 
Vuosina 1985, 1986 ja 1987 ja 1988 Larroquette voitti neljä peräkkäistä Emmy-palkintoa. Viides voitto tuli vuonna 1998. Hän on ollut myös Golden Globe -ehdokkaana. Menestyksekkäiden televisio- ja elokuvarooliensa ohella hän on pyörittänyt vuosina 1993–1996 omaa show’taan NBC:llä. 
Larroquette on Libertarian Partyn rekisteröitynyt jäsen. Hänellä on vaimonsa Elizabeth Ann Cooksonin kanssa kolme lasta.
Chelidonura varians

Ulkonäkö ja koko

Chelidonura varians kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Sillä on vasaranmuotoinen pää ja perässään kaksi frakkimaista pyrstöuloketta. Se on väriltään musta, reunoja korostavat turkoosinsiniset juovat.

Levinneisyys

Chelidonura varians elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Se elää hiekkapohjalla laguuneissa ja merenlahdissa. Siellä niitä löytää usein uppotukkien alta tai kasvillisuuden joukosta.

Elintavat ja ravinto

Chelidonura varians -kotilot ovat samanaikaisia hermafrodiitteja, eli pariskunnan kumpikin osapuoli voi sekä laskea munia että hedelmöittää niitä. Ne laskevat kerralla mätiä noin 5×3 cm kokoisen alueen. Munat kuoriutuvat 3–4 päivässä. Toukat ajelehtivat planktonin seassa avomerellä ennen aikuistumistaan. Kotilo elää noin kolme kuukautta.
Laji on riutta-akvaario-harrastajien suosiossa, sillä se syö punaruskeita Convolutriloba retrogemma -lajin laakamatoja.
Juuso Rämö

Seuraura

Rämö on Tapparan kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-pronssia vuonna 2010 ja B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2011. Kauden 2011–2012 Rämö aloitti Tapparan B-nuorissa pelaten SM-karsintoja, mutta hänen runkosarjansa eteni kuitenkin KOOVEE:n joukkueessa B-nuorten I-divisioonassa. Rämö jakoi 13 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Joni Mäkelän kanssa.
Kaudeksi 2013–2014 Rämö siirtyi KOOVEE:stä Tampereen Ilvekseen, jossa hän teki kauden aikana myös SM-liigadebyyttinsä. Rämö pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 6. helmikuuta 2014 Oulun Kärppiä vastaan. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin kolmannessa vaihdossaan. Rämö pelasi kauden aikana kaikkiaan neljä SM-liigaottelua. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudella 2014–2015 Rämö pelasi kolme ottelua sekä Ilveksen SM-liigajoukkueessa että lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Kauden 2015–2016 Ilves lainasi hänet taas LeKiin, jossa Rämö pelasi kauden loppuun. Hänen ensimmäinen kokonainen Mestis-kautensa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 5+5=10. Rämö pelasi Ilveksessä kauden aikana yhden ottelun. Kaudeksi 2016–2017 hän teki LeKin kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Syyskuussa 2016 seura lainasi Rämön aluksi viikon mittaisella sopimuksella KeuPa HT:n paitaan, mutta tämän jälkeen Rämön sopimusta jatkettiin marraskuun maaottelutaukoon. Hän pelasi KeuPassa kaikkiaan 13 ottelua, jonka jälkeen Rämö palasi loppukaudeksi LeKin vahvuuteen.
Rämö siirtyi kaudeksi 2017–2018 1+1-vuotisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän ei saanut joukkueesta kuitenkaan toivotunlaista roolia ja pelasi kolmen harjoitusottelun lisäksi vain yhden Suomen Cupin ottelun, kunnes Rämön sopimus purettiin syyskuussa 2017. Jo samana päivänä hän siirtyi sarjatasoa alemmas Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryn riveihin.

Maajoukkueura

Rämö on pelannut yhden poikien maaottelun.
PLLP

Taustaa

PLLP -albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8 viikolla 19/2015. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 1.
Sinikka Salokorpi

Sinikka Salokorpi on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja lastenkirjailija. Hän on kirjoittanut yli 30 kirjaa ja sen lisäksi ollut toimittamassa kymmeniä muita 1960-luvun lopulta lähtien. Toimittajana ja tietokirjailijana Salokorven erikoisaloja ovat matkailu, vapaa-aika, lemmikkieläimet ja asuminen. Hän on kirjoittanut myös monia eläinaiheisia lastenkirjoja.
Vuonna 1989 Sinikka Salokorpi sai Suomen Matkailuliiton ensi kertaa jakaman Luovuuden kultahippu -palkinnon matkailutoimittajien kansainvälisten suhteiden hoitamisesta muun muassa toimittuaan kuusi vuotta Matkailutoimittajien killan puheenjohtajana. Vuonna 2001 Salokorvelle myönnettiin opetusministeriön ylimääräinen sanomalehtimieseläke.