google/wiki40b huggingface dataset:
Rääkkylän vaakuna

Rääkkylän vaakuna on Rääkkylän kunnan tunnus. Sen aihe viittaa kaskenpolttoon mutta myös epäsuorasti kunnan nimeen.
Rääkkyrauta tai rääkyrauta, joka yleisemmin tunnetaan takkirautana, on hyvin hiilipitoinen rautaseos, joka rakenteensa vuoksi on ominaisuuksiltaan kovaa mutta haurasta. Käyttökelpoiseksi se saadaan polttamalla siitä ylimääräinen hiili pois.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi mustaa kekälettä ristikkäin, liekit hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Rääkkylän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. toukokuuta 1956.
Yhdysvaltain 2. jalkaväkidivisioona

Historia

Divisioona määrättiin ensimmäisen kerran perustettavaksi ensimmäisessä maailmansodassa 21. syyskuuta 1917 osaksi vakinaista armeijaa. Se muodostettiin 26. lokakuuta Bourmontissa Haute Marnessa Ranskassa, jolloin divisioonaan kuuluivat 9. ja 23. jalkaväkirykmenttien muodostama 3. jalkaväkiprikaati, 5. ja 6. merijalkaväkirykmentin sekä 6. konekivääripataljoonan muodostama 4. merijalkaväkiprikaati, kenttätykistöpatteristo sekä huoltojoukkoja. Kahdesti ensimmäisen maailmansodan aikana divisioonankomentajana oli merijalkaväenkenraali ensin prikaatikenraali Charles A. Doyen ja myöhemmin kenraalimajuri John A. Lejeune, mitkä olivat samalla ainoat kerrat Yhdysvaltain historiassa, kun maavoimien divisioonaa johti merijalkaväenupseeri.
Skotlantilaiset ja ranskalaiset veteraanit kouluttivat divisioonaa talven 1917–1918. Vaikka amerikkalaiset eivät Ranskan sotilasjohdon mielestä vielä olleet valmiita rintamalle, Yhdysvaltain siirtoarmeija siirrettiin keväällä 1918 rintamalle pyrittäessä pysäyttämään saksalaisten eteneminen kohti Pariisia. Divisioona sai tulikasteensa Belleau Woodin taistelussa sekä sitä seuranneessa Chateau-Thierryn taisteluissa.
Kenraalimajuri Lejeune vastaanotti 28. heinäkuuta 1918 divisioonankomentajan tehtävät. Divisioona taisteli voittoisissa Soissonsin ja Blanc Montin taisteluissa sekä viimeisenä taistelunaan Meuse-Argonnen hyökkäyksessä, jonka seurauksena saksalaiset menettivät mahdollisuuden sodan voittoon. Aselevon alkaessa 11. marraskuuta 1918 ja divisioonan marssittua Saksaan, jossa se oli miehitystehtävissä aina huhtikuuhun 1919 saakka. Yhtymä palasi Yhdysvaltoihin heinäkuussa ja Lejeune luovutti divisioonankomentajan tehtävät seuraajalleen elokuussa. 
Sodan aikana divisioonan riveissä sai surmansa 4 478 miestä, joista maavoimien miehiä 1 964. Lisäksi haavoittui 17 752 (9 782) miestä eli yhteensä tappioina tuli 22 230 (11 746) miestä.
Seung-Woo Lee

Ura

Lee siirtyi vuonna 2011 kotimaastaan FC Barcelonan organisaatioon.  Kolme vuotta myöhemmin Barça sai Leen ostamisesta vuoden mittaisen siirtokiellon.
Hertsi

Historia

Hertsi-nimitys alkoi vakiintua vuonna 1930, jolloin IEC otti sen käyttöön. CGPM hyväksyi yksikön 30 vuotta myöhemmin SI-järjestelmän mukaiseksi yksiköksi, mutta vasta 1970-luvulla hertsi korvasi vanhan yksikön sykliä sekunnissa (engl. cycles per second, cps).

Tietotekniikassa

Tietotekniikassa käytetään usein megahertsejä (MHz, 1 000 000 hertsiä) ja gigahertsejä (GHz, 1 000 000 000 hertsiä) kuvaamaan tietokoneen komponenttien kellotaajuutta.

Yleisradiotekniikassa

Radiokanavien taajuudet ilmoitetaan megahertseinä. Valitsemalla oikea vastaanottotaajuus on mahdollista vastaanottaa lähetystä halutulta radiokanavalta. ULA-asemien taajuudet ovat välillä  87,5–108,0 MHz.
Leif Nummela

Leif Nummela (s. 1955) on suomalainen teologi ja kirjailija, joka toimii Uusi tie -lehden nykyisenä päätoimittajana. Hän oli 1980-luvulla lähetystyössä Italiassa ja valmistui teologian maisteriksi vuonna 2001. Hän on luonut pitkän uran Suomen Evankelisluterilaisessa Kansanlähetyksessä. Hänestä tuli vuonna 1979 sen nuorisosihteerin apulainen. Vuosina 1987–1993 hän toimi itse sen nuorisosihteerinä.
Vuosina  2004–2005 Nummela oli Suomen teologisen instituutin vastaava pääsihteeri. Hän on yksi nykyisistä evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajista. Tervakoskella asuvalla Nummelalla on vaimo ja kolme aikuista lasta Daniel, Hanna ja  Mikael. Hänet vihittiin Inkerin kirkon papiksi syyskuussa 2012.
Turussa varttunut Nummela on kaksikielinen. Uusi Tie -kustantamo on julkaissut useita hänen kirjojaan.
Mestarien liigan kauden 2014–2015 pudotuspelit

Eteneminen

Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa.
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Myös jatkoajalla vierasmaalisääntö otetaan huomioon.
Orellana

Orellana on yksi Ecuadorin 24 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Puerto Francisco de Orellana, pinta-ala 21 675 km² ja vuonna 2010 väkiluku oli 137 848.
Suomen Kanttori-urkuriliitto

Suomen Kanttori-urkuriliitto (SKUL) on kanttoreiden ja urkureiden ammattijärjestö. Kanttori-urkuriliitto muodostaa yhdessä Suomen kirkon pappisliiton ja Suomen teologiliiton kanssa Kirkon akateemiset AKI r.y. -järjestön. Yhdistysten hallinto ja toiminta on nivottu yhteen. AKI:n toimisto hoitaa jäsenliittojensa palkka- ja palvelussuhde-edunvalvonnan sekä ulkosuhteet. Jäsenliitot vastaavat ammattiin ja koulutukseen liittyvistä asioista.

Historia

Suomen Kanttori-urkuriliitto perustettiin 15.6.1907 nimellä Suomen lukkari- ja urkuriyhdistys. Lukkarit, kuten kanttoreita tuohon aikaan kutsuttiin, totesivat, että yhteisten asioiden hoitaminen ja virkakunnan yhteen kokoaminen on hankalaa ilman järjestäytynyttä yhdistystoimintaa.
Ensimmäisiä keskustelun ja toiminnan aiheita olivat muun muassa palkkaus, kanttorikoulutus, kansan virsilaulun kohottaminen, rippikoulun laulunopetuksen määrä sekä lausuntojen antaminen valtiopäiville ja kirkolliskokoukselle. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja 1908–1922 oli Oskari Kaakonkalvo.
Liitto liittyi TVK:hon vuonna 1964, mutta TVK:n organisaatiomuutoksen ja sulautumisvaatimusten vuoksi siirtyi Akavan jäseneksi vuonna 1973.
Vuonna 2001 Diakoniatyöntekijöiden liitto, Suomen Kanttori-urkuriliitto ja Suomen kirkon pappisliitto perustivat yhdessä kattojärjestön Akavan kirkolliset ammattiliitot (AKI). Vuonna 2005 yhteistyötä tiivistettiin, mutta Diakoniatyöntekijöiden liitto jättäytyi tuolloin pois AKI-yhteistyöstä. Vuonna 2012 kattojärjestön nimeksi tuli Kirkon akateemiset AKI r.y. ja siihen kuuluvat edelleen Kanttori-urkuriliitto ja Pappisliitto sekä vuonna 2017 perustettu Suomen teologiliitto. Liitot tekevät työtä yhteisessä toimistossa neuvottelu- ja sopimusasioissa. Perusliittojen rooli on kantaa huolta ammatillisista asioista.
Liitto julkaisi 100-vuotishistoriikin 100-vuotisjuhliensa yhteydessä 15.6.2007 Helsingissä. Historiikin historiaosuuden on kirjoittanut professori Reijo Pajamo.

Hallinto

Kanttori-urkuriliiton varsinaiset jäsenet valitsevat joka neljäs vuosi 12-jäsenisen valtuuston, joka yhdessä Pappisliiton valtuuston ja Teologiliiton valtuutettujen kanssa toimii AKIn valtuustona. Kanttori-urkuriliiton valtuusto käyttää liiton ylintä päätösvaltaa ja mm. valitsee liiton puheenjohtajan ja hallituksen. Päätösten toimeenpanosta vastaa hallitus, johon kuuluu puheenjohtajan lisäksi neljä varsinaista jäsentä ja kolme varajäsentä. Varajäsenistä yksi valitaan ruotsinkielisestä alaosastosta. Varsinaisista jäsenistä kolme toimii myös AKIn hallituksen jäseninä.

Jäsenistö

Suomen Kanttori-urkuriliiton varsinaiseksi jäseneksi voi liittyä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kanttorin virkaan pätevöittävän tutkinnon suorittanut kanttori. Kirkkomusiikin opiskelija voi liittyä liiton opiskelijajäseneksi.
Liitto on valtakunnallinen, suomen- ja ruotsinkielinen, ja siinä on jäseniä yli tuhat eli lähes 80 prosenttia kanttorikunnasta. Jäsenistössä on naisia ja miehiä lähes saman verran.
Tiltaltti

Koko ja ulkonäkö

Tiltaltti on päältä vihreänharmaa, vatsapuolelta vaaleampi, ja silmäkulmassa on vaaleankeltainen juova. Sillä on tummat jalat ja lyhyehkö nokka. Usein tiltaltti on erittäin vaikea erottaa pajulinnusta, mutta keväällä se on ruskeampi, suttuisemman oloinen. Siipi on pajulinnun siipeä lyhyempi ja pyöreämpi. Syksyllä tiltaltti on usein hyvin ruskea, ei keltainen kuten pajulintu, ja tumma nokka korostaa tummuutta vielä entisestäänkin. 
Pituus on 11–13 cm, paino 7 g. Tiltaltti on Suomen toiseksi tai kolmanneksi pienin pesimälintu.
Ääni on ponteva ”hyit”, napakampi kuin pajulinnun hieman vienompi äännähdys. Laulu on helppo tuntea: ”tilt-talt-tilt-talt-talt-tilt…” ( kuuntele) kuuluu latvustosta pitkinä sarjoina. Koiras laulaa pitkälle kesään, jättäen pääasiallisen pesueesta huolehtimisen naaraalle.
Vanhoilla tiltalteilla on täydellinen sulkasato heinä-elokuussa, jonka jälkeen vanhat ja nuoret voidaan erottaa höyhenpuvun kulumisen perusteella.
Vanhin suomalainen rengastettu tiltaltti on ollut 2 vuotta, 10 kuukautta ja 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen 7 vuoden ja 8 kuukauden ikäinen tiltaltti.
Tiltaltin kuvaili tieteelle ranskalainen Louis Jean Pierre Vieillot.

Levinneisyys

Likimain koko Euroopassa ja Aasiassa on tiltaltteja, mutta niitä ollaan ehkä jakamassa kolmeen alalajiin. Suomessa pesii noin 200 000 paria. Suomen tiltaltit talvehtivat Välimeren seudulla ja Afrikassa. Suomessa tiltaltteja on Kuusamon korkeudelle asti, mutta itäiset tiltaltit ovat siperialaista tyyppiä. Euroopassa pesii vähintään 15–20 miljoonaa paria.

Elinympäristö

Tiltaltin elinympäristöä ovat monenlaiset metsät, mielellään rehevähköt kuusivaltaiset sekametsät. Lisääntyvässä määrin tiltaltteja laulelee myös lehtimetsissä, puutarhoissa ja omakotitaloalueilla. Syysmuuton aikana viihtyy etenkin ruo’ikoissa ja pensaikoissa.

Lisääntyminen

Tiltaltti tekee pesänsä joko maahan tai matalalle pensaaseen tai risukkoon lehdistä, ruohosta ja sammalesta. Muninta alkaa Etelä-Suomessa touko–kesäkuun vaihteessa. Siihen se munii tavallisesti kuusi valkoista munaa, joissa on tummanpunaisia pilkkuja. Hautominen kestää 13 päivää, vain naaras hautoo. Poikaset lähtevät pesästä kaksiviikkoisina. Pesii usein kahdesti kesän aikana.

Ravinto

Tiltaltti syö hyönteisiä ja niiden toukkia sekä muita selkärangattomia ja matoja sekä syksyllä myös marjoja.
Schleswigin herttuakunta

Schleswigin herttuakunta oli herttuoiden hallitsema alue nykyisen Saksan ja Tanskan rajan kahta puolta. Sen eteläraja oli Eiderjoella, pohjoisraja Köningsaulla. Alueen poikki on lyhyt matka Itä­mereltä Pohjan­merelle, ja näiden välillä käyty kauppa on luonut seudulle historiallisesti tärkeän merkityksen.
Herttuakunnan keskuspaikka oli Schleswigin kaupunki.
Schleswig oli tanskalainen herttuakunta 1100-luvulta, kunnes se liitettiin Holsteinin kanssa Preussiin Schleswig-Holsteinin provinssiksi vuonna 1866. Osa Schleswigistä kuului yhdessä Holsteinin osan kanssa vuosina 1544–1713 Holstein-Gottorpin herttuakuntaan, mutta Tanska valloitti tämän osan suuressa Pohjan sodassa ja yhdisti sen muuhun Schleswigiin.
René Oosterlinck

René Oosterlinck (s. 1944 Belgia) toimi vuodesta 2008 vuoden 2010 loppuun Euroopan avaruusjärjestön Galileo-ohjelman johtajana. Hän oli ESAn ulkosuhteiden johtaja (External Relations) 1. kesäkuuta 2005 kesään 2008. Oosterlinck johti tuolloin ESAn ulkomaansuhteita, opetusta ja tiedotusta.
Oosterlinckillä on kaksi insinööritutkintoa ja lakitutkinto: Higher State Technical Institute for Nuclear Industries of Brussels myönsi ensimmäisen insinööritutkinnon vuonna 1966 ja toisen tutkinnon hän sai 1969 Leuvenin yliopistosta; lakitutkinto on Leidenin yliopistosta vuodelta 1977. Oosterlinck puhuu sujuvasti hollantia, ranskaa, englantia ja saksaa. Hän osaa jonkin verran espanjaa, italiaa, kiinaa ja japania.
Oosterlinck aloitti työuransa vuonna 1969 fysiikan ja matematiikan opettajana Kongossa. Vuonna 1971 hän siirtyi patentti-insinööriksi International Patent Officeen Haagiin. Vuonna 1979 Oosterlinck liittyi ESAan. Hän toimi johtotehtävissä kansainvälissä asioissa ja teknologiansiirrossa vuoteen 1984 asti, jolloin hänestä tuli henkilöstöpäällikkö (Head of the Personnel and Site Services Department).
Oosterlinck ESAn johti lakiosastoa vuodet 1998–1999, minkä jälkeen hän johti Galileo- ja EGNOS-ohjelmia. Vuodesta 2004 lähtien hän on toiminut avaruuslainsäädännön luennoitsijana Gentin yliopistossa Belgiassa.
HMS Meadowsweet

Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Charles Hill and Sonsilta Bristolista. Sen köli laskettiin 12. elokuuta 1941 ja alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1942. Alus valmistui vielä samana vuonna 8. heinäkuuta.

Palvelus

Alus myytiin 31. maaliskuuta 1951 kauppalaivastoon nimellä Gerrit W. Vinke.
Alex & Sierra

Alex & Sierra on yhdysvaltalainen popduo, johon kuuluvat Alex Kinsey ja Sierra Deaton. He voittivat X Factor USA:n kolmannen kauden vuonna 2013. He alkoivat laulaa yhdessä vuonna 2009. Duon esikoisalbumi, It's About Us, julkaistiin lokakuussa 2014.
The Legend of Zelda: Four Swords Adventures

Hyrulean Adventure

Hyrulealainen seikkailu muistuttaa Four Swordsia, jossa neljä Linkiä seikkailee Hyrulessa. Linkejä on aina neljä; jos pelaajia on vähemmän kuin neljä, tietokone ohjaa ylimääräisiä Linkejä jättäen muille pelaajille mahdollisuuden antaa näille käskyjä. Seikkailu koostuu kahdeksasta tasosta, jossa jokaisessa on kolme osaa. Linkit liikkuvat tasoilla yläviistossa kuvatussa näytössä. Moninpelissä näytöstä hetkeksi poistuvat pelaajat näkevät hahmonsa Game Boy Advancen ruudulta. Pelaajat taistelevat vihollisia vastaan ja ratkaisevat tehtäviä, joissa tarvitaan kaikkien Linkien yhteistyötä.

Shadow Battle

Taistelupelissä kaksi tai useampaa pelaajaa ottelee keskenään, kunnes yksi pelaaja selviytyy voittajaksi. Areenan voi valita viidestä eri kentästä, joista Pimeän maailman versiot avautuvat, kun Hyrulean Adventure on suoritettu. Areenoilta löytyy sattumanvaraisia esineitä, joita voi käyttää avukseen taistelussa. Areenat ovat Niitty, Liekkien torni, Hyrulen Linna, Tuulten torni ja Pilviareena.

Navi Trackers

Pelin japaninversiossa on pelattavana kolmas peli, jossa pelaajat kilpailevat keskenään (yksinpelissä Tingleä vastaan), ohjaten Linkiä GameCuben näytön ja oman Game Boy Advancensa avulla. Kilpailun juontajana toimii The Wind Wakerista tuttu merirosvokapteenitar Tetra ja tarkoituksena on etsiä mahdollisimman monta Tetran miehistön jäsentä mahdollisimman nopeasti. Löytäessään merimiehen pelaaja saa leiman ja eniten leimoja kerännyt julistetaan voittajaksi.
Pelaaja voi antaa nimensä ja valita sukupuolensa, mutta jokaisella pelaajalla on silti oma Link ohjattavanaan. Tetra puhuttelee pelaajia heidän valitsemansa nimen mukaan. Vaikeus puheen syntetisoimisen siirtämisestä japanin kielestä latinalaista aakkostoa käyttävään kieleen on saattanut olla syynä, miksi peliä ei julkaistu japanin ulkopuolella.
Kew Jaliens

Kew Jaliens (s. 15. syyskuuta 1978 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa puolalaista Wisła Krakovaa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Jaliens on valittu 23-henkiseen Alankomaiden maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006.
Uno Jakob Oskar Gadd

Uno Jakob Oskar Gadd (4. heinäkuuta 1864 Muolaa – 8. helmikuuta 1944 Helsinki) oli juristi ja pankinjohtaja, joka vangittiin yhdenvertaisuuslain vastustamisesta.
Gaddin vanhemmat olivat piirilääkäri Carl Oskar Gadd ja Sofia Fredrika Lindequist. Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1886 ja lakitieteen kanditaatiksi 1891 ja toimi sitten Viipurin hovioikeuden kanslistina vuodesta 1898 ja notaarina vuodesta 1899.
Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov erotti hänet virasta 1903. Työskenneltyään Viipurissa Pohjoismaiden Osakepankin konttorissa 1903–1906 hän sai viimeksi mainittuna vuonna takaisin notaarin viran. Samana vuonna hänestä tuli hovioikeuden asessori ja 1909 hovioikeudenneuvos. Gadd erotettiin virasta uudestaan 1913, koska hän vastusti yhdenvertaisuuslakia, ja tuomittiin 8 kuukaudeksi Pietarin Krestyn vankilaan 1915. Vuosina 1914–1915 hän toimi Tampereen Säästöpankin johtajana, 1917 hän oli puoli vuotta jälleen hovioikeuden neuvoksen virassa ja 1916–1934 hän toimi Pohjoismaiden Osakepankin ja myöhemmän Pohjoismaiden Yhdyspankin notariaattiosaston esimiehenä.
Gaddin puoliso oli vuodesta 1900 Ida Maria Jacobson. Heidän poikansa oli kihlakunnantuomaei Erik Gadd.
Häme-Wiki

Häme-Wiki on alueellinen, avoin, Kanta-Hämettä esittelevä, internetissä oleva tietosanakirja, joka on tehty MediaWiki-alustalle. Häme-Wiki avattiin elokuussa 2009.
Häme-Wikiin on koottu asukkaiden tarinoita, muistoja ja tunnelmia sekä entisiltä ajoilta että tästä päivästä. Häme-Wikissä on tekstien lisäksi myös kuvia. Yhdistykset ja laitokset voivat esitellä toimintaansa, yksittäiset asukkaat voivat kertoa muistelmiaan tuntemistaan henkilöistä tai omasta kotiseudustaan. Häme-Wikiin mahtuu monenlaista aineistoa. Harrastajakuvaajat voivat tallentaa sinne kiinnostavia kuvia tai videopätkiä, soittajat laittaa näytteitä musiikistaan. Siellä voi olla Aulangolta otettu isovanhempien hääkuva 1920-luvulta, videopätkä kotiseutuyhdistyksen pikkujoulusta tai kuvia nuorten taide- tai urheilutapahtumista.

Kuinka Häme-Wikiin voi lisätä aineistoa?

Kuka tahansa voi kirjoittaa Häme-Wikiin artikkeleita sekä myös muokata siellä olevia kirjoituksia. Häme-Wikin sivuilla on ohjeet, joiden avulla on helppo tallettaa tekstejä ja kuvia. Hämeenlinnan pääkirjastossa ja tarvittaessa myös muissa kirjastoissa järjestetään opetusta wiki-kirjoittamisessa ja kuvien tallentamisessa. Jos asukkaat tai yhdistykset eivät itse halua tai voi tallentaa aineistoa Häme-Wikiin, kannattaa ottaa yhteyttä palvelun ylläpitäjiin Hämeenlinnan kaupunginkirjastoon. Tällöin voidaan yhdessä miettiä, miten kannattaa toimia.

Periaatteet

Vaikka Häme-Wiki on avoin kaikille kirjoittajille, sinne ei kuitenkaan voi kirjoittaa mitä tahansa. Kirjoituksissa tulee kunnioittaa yksityisyyden suojaa ja tekijänoikeuksia. Jos Häme-Wikiin laittaa kuvia tai ääninäytteitä, on tekijöiltä oltava lupa verkkojulkaisemiseen. Wiki-periaatteen mukaisesti jokaisesta muutoksesta jää jälki, jonka perusteella ylläpitäjät näkevät, kuka on tehnyt muutoksen ja millainen muutos on ollut. Tarvittaessa ylläpitäjä voi aina palauttaa aiemmat sivut.

Ongelmia

Syyskuun 2015 tilanteessa  maaliskuuta 2013 aiemmat versiot artikkelien historioista puuttuivat eikä niitä syyskuuhun 2015 mennessä oltu saatu palautetuksi.

Häme-Wikin toteuttaminen

Hämeenlinnan kaupunginkirjastossa alettiin kehittää Häme-Wikiä syksyllä 2008. Häme-Wiki on toteutettu ”Tiedon ja kulttuurin avoin oppimisympäristö verkossa” -projektissa, joka saa rahoitusta Manner-Suomen ESR-ohjelmasta vuosina 2008–2011. Häme-Wikin teknisestä toteutuksesta vastaa hämeenlinnalainen yritys Opiferum ja ulkoasusta graafikko Kaarina Helenius ja Hämeenlinnan kaupunginkirjasto.
Pitkäniemen sairaalan hautausmaa

Pitkäniemen sairaalan hautausmaa (käytetty myös nimeä Kappelinmäen hautausmaa) on Nokialla Maatialanharjun Kappelinmäellä Sarpatintien pohjoispuolella sijaitseva käytöstä poistettu hautausmaa jonne on haudattu vuosina 1902–1964 426 läheisessä Pitkäniemen sairaalassa kuollutta potilasta. Hautausmaalle haudattiin pääasiassa Pitkäniemen sairaalan kriminaaliosaston potilaita sekä kunnan holhouksessa olleita potilaita joilla ei ollut omaisia eikä ruumista haluttu kuljettaa kotikuntaan. Sotavuosien 1939–1944 jälkeen hautausmaalle haudattiin myös luovutetuilta alueilta kotoisin olleita potilaita. 
Hautausmaan pinta-ala on noin 2 000 neliömetriä. Hautausmaa vihittiin käyttöön joulukuussa 1901 ja sitä laajennettiin vielä 1930-luvun alussa ja  1945–1946.
Hautausmaan lounaiskulmassa eteläsivulla on kaksiosainen lukittu rautaportti betonisine portinpylväineen. Portin oikealla puolella on puuaitaa, muuten hautausmaa on aitaamaton. Hautausmaalla on Pitkäniemen sairaalan terapiayksikön vuonna 1992 pystyttämä kolmesta vaakasuorasta kivestä ja kivimaljasta koostuva muistomerkki johon on kiinnitetty muistolaatta. Hautausmaalta löytyy 37 hautamuistomerkkiä tai niiden jäännettä. Suurin osa hautakivistä sijaitsee lähellä hautausmaan pohjoissivua rinteessä. Kivet eivät ole suorissa riveissä ja osa on vinossa. Hautausmaan erikoisin muistomerkki on esikuntakapteeni Emil Nordströmin (1862–1918) hautakivi. Aikaisemmin hautausmaalla sijaitsi myös Jääkärin hauta johon oli haudattu jääkärivänrikki Eino Siira (1898–1936). Hauta ja muistomerkki siirrettiin 1996 Siiran kotikuntaan Pudasjärvelle. Hautausmaan keskellä kasvaa suuri koivu ja hautausmaalla on aiemmin sijainnut satulakattoinen puinen ruumiskappeli joka purettiin 1960-luvun alussa mutta nykyisin alueella ei ole rakennuksia.
Sairaalan potilaita kuoli eniten jatkosodan vuosina, vuonna 1941 kuoli 91 siviilipotilasta ja vuonna 1942 74 potilasta. Yleisin kuolinsyy oli tällöin aliravitsemus. Kuolleet potilaat haudattiin öisin kaivettuihin rivihautoihin.
Hautausmaan läheisyydessä sijaitsee ensimmäisen maailmansodan aikana venäläisten linnoitustöiden yhteydessä kaivettujen juoksuhautojen jäänteitä. Hautausmaata hoidetaan nykyisin lähinnä niittämällä kesäisin ruoho alueelta. Vuonna 2005 alue siivottiin perusteellisesti ja muun muassa maasta törröttäneet luut korjattiin pois.
Carl Lindbom

Ura

Lindbom aloitti koripallon Torpan Poikien juniorijoukkueissa seitsemän vuoden ikäisenä. Hän nousi Espoon Hongan edustusjoukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Elokuussa 2010 Lindbom siirtyi saksalaiseen Skyliners Frankfurtiin, jossa hän pelasi seuran edustusjoukkueessa sekä farmijoukkueessa. Tammikuussa 2011 hänet myytiin vuokralle Espoon Honkaan. Loppukaudeksi hän palasi takaisin Frankfurtiin. Lindbomilla oli sopimusta vuosi jäljellä Skylinersin kanssa, mutta hän päätti siirtyä Torpan Poikiin, josta tuli myös Callen läpimurtokausi. ToPossa Lindbom pelasi 10,4 pisteen ja 4,2 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla ja saavutti kaudella 2011–2012 SM-pronssia. Kauden päätteeksi hänet valittiin kauden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.
Kaudeksi 2012–2013 Lindbom siirtyi Tampereen Pyrintöön. Hän teki Korisliigan piste-ennätyksensä, 31 pistettä, 30. joulukuuta 2012 Lappeenrannan NMKY:tä vastaan. Pyrintö pelasi kauden aikana EuroChallengen alkulohkovaiheessa, sijoittui Korisliigassa viidenneksi ja voitti liigacupin. Kaudeksi 2013–2014 Lindbom teki pelaajasopimuksen Nilan Bisons Loimaan kanssa. Yhden pelikauden jälkeen hän siirtyi SM-sarjaan nousseeseen Helsinki Seagullsiin.
Kesäkuussa 2015 Lindbom teki Seagullsin kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Seagulls ylsi neljänneksi.
Toukokuun 2016 lopulla Lindbom teki Seagullsin kanssa vuoden pituisen jatkosopimuksen.
Syyskuussa 2017 Lindbom siirtyi liettualaiseen pääsarjajoukkue KK Juventusiin, joka osallistui myös Mestarien liigan karsintoihin.

Maajoukkue

Lindbom pelasi urallaan 39 A-nuorten ja 32 alle 20-vuotiaiden maaottelua. Hänet valittiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkuerinkiin maaliskuussa 2012.
Kesällä 2017 Lindbom valittiin Suomen turnauskokoonpanoon syksyn EM-kilpailuihin. Lindbomin pelipaikalle oli kilpailua, ja lopullinen valinta tehtiin hänen ja Alex Murphyn välillä.

Muuta

Lindbomin isä Curt Lindbom toimi Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana.
Rodrigo Galatto

Seurajoukkueura

Galatto on Grêmion kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 26. marraskuuta 2005 ottelussa Náuticoa vastaan.
Vuonna 2008 Galatto siirtyi Paranaenseen, jossa hän onnistui nopeasti saamaan itselleen ykkösvahdin paikan. Hän pelasi 1½-kauden aikana maan pääsarjatasolla yhteensä 58 ottelua.
22. tammikuuta 2010 hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella bulgarialaiseen Liteks Lovetšiin. Hän teki joukkueessa ensiesiintymisensä 26. helmikuuta 2010 ottelussa Lokomotiv Mezdraa vastaan.
6. elokuuta 2010 Galatto teki kolmivuotisen sopimuksen espanjalaisen Málagan kanssa, joka maksoi hänestä 1,2 miljoonan euron siirtokorvauksen.