Naistenjärvi

Maantiede ja asutus

Naistenjärven kunnan pinta-ala on 2 358 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kontupohjan piirin Hirvaan ja Petrovskin kuntiin sekä etelässä Suojärven piirin Veskelyksen ja Suojärven, lounaassa Loimolan ja pohjoisessa Porajärven kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön. Sen maisemaa leimaavat laajat suot sekä pitkät ja kapeat harjut. Kunnan alueella virtaavat Suojoki, Torasjoki, Irstajoki, Kontiojoki, Kuukkausjoki, Vihtimjoki, Yläjoki, Parkoinoja, Rajajoki, Anninoja, Kivioja, Kukinoja, Luglajoki, Mustaoja, Samsananoja, Heinäoja, Pojasjoki, Kuima, Kälkänjoki, Lapinjoki, Yläjoki, Valkeajoki, Vegarusjoki, Veisoja, Liusoja, Mundoja ja Tervaoja. Järviä ovat Suojärvi, Vegarusjärvi, Unusjärvi (ven. Unusozero), Naistenjärvi (Ženskoje), Vuontelejärvi, Suuri-Kontiojärvi, Vaaksausjärvi, Yläjärvi, Kivatšjärvi (Verhni Kivatš), Ylinenjärvi, Tetrijärvi (Tetrozero), Kapajärvi (Kabozero), Luglajärvi, Ala-Torasjärvi, Muntajärvi (Mundozero), Ylä-Torasjärvi, Peseksimäjärvi, Pojasjärvi, Kaitajärvi, Tšudojärvi, Saarijärvi, Kuukkausjärvi, Poitamojärvi, Salmijärvi, Valkeajärvi, Ylä-Kälkänjärvi, Ala-Kälkänjärvi ja Myrysjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat nikkeli, sungiitti, dolomiitti, gabro-diabaasi, graniitti, gneissigraniitti, hiekka ja sora.
Naistenjärven lisäksi kuntaan kuuluu viisi taajamaa: Lahkolampi, Leppäniemi, Suojoki, Toivola ja Turhanvaara. Toiseksi suurin asutuskeskus on tuhannen asukkaan Lahkolampi. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 69 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 14 % valkovenäläisiä, 6 % karjalaisia, 3 % ukrainalaisia ja 1 % tataareja.

Historia

Ennen talvi- ja jatkosotaa Naistenjärvi kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaan Suojärven kuntaan. Rautatie Matkaselästä valmistui Naistenjärvelle 1920-luvulla ja alueelle perustettiin sahoja. Vuosina 1958–1991 Naistenjärvellä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Venäjän vuoden 2006 kuntauudistukseen asti Naistenjärvi ympäristökylineen muodosti asutushallintoalueen. Siihen kuuluivat Naistenjärven taajama sekä Kostamuksen, Lahkolammen, Toivolan ja Naistenjärven asutukset. Alueella oli noin 4 500 asukasta. Vuonna 2006 pääosa alueesta liitettiin uuteen Naistenjärven kuntaan. Kostamuksen kylästä tuli osa Porajärven kuntaa.

Liikenne, talous ja palvelut

Naistenjärven kautta kulkee Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie, jolla on Naistenjärven ja Lahkolammen asemat sekä 22. ja 35. kilometrin pysähdyspaikat. Kunnan läpi menee myös Suojärven, Porajärven ja Juustjärven välinen A132-maantie. Naistenjärvellä, Suojoella ja Lahkolammella on huoltoasemat.
Naistenjärven tärkein tuotantolaitos on Zapkarellesin saha. Kunnassa on myös muita puunjalostuslaitoksia sekä kaivosteollisuutta, karjatila, sikala, kalanviljelylaitos ja villieläintarha.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, poliklinikka, uimahalli, posti, pankki ja muutama kauppa. Taajamassa on ortodoksinen kirkko.

Nähtävyydet ja matkailu

Leppäniemen lähellä sijaitsee kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kaksi 1800–1900-vaihteen asuintaloa sekä Kuikkaniemen vuonna 1892 rakennettu luterilainen kirkko Leppäniemen eteläpuolella. Historiallisia kohteita ovat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden haudat. Leukunjärven luoteispuolella on metsästys- ja kalastusmaja.