google/wiki40b huggingface dataset:
Streptotsosiini

Ominaisuudet ja käyttö

Streptotsosiini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee esimerkiksi veteen, etanoliin ja asetoniin. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +39. Streptotsosiinilla esiintyy mutarotaatiota. Streptotsosiini eristettiin ensimmäisen kerran Streptomyces achromogenes-bakteerikannasta vuonna 1965. Yhdisteellä havaittiin olevan antibakteerisia ominaisuuksia. Jatkotutkimuksissa yhdisteen havaittiin myös tappavan syöpäsoluja. Streptotsosiini alkyloi syöpäsolujen DNA:ta ja solut eivät pysty enää jakautumaan. Streptotsosiini kulkeutuu haiman Langerhansin saarekkeisiin ja sitä käytetään saarekesolukarsinooman hoidossa. Usein lisäksi käytetään fluorourasiilia. 
Streptotsosiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus sekä myrkyllisyys maksalle ja munuaisille. Streptotsosiini aiheuttaa diabetestä useille nisäkkäille esimerkiksi hiirille, koirille ja apinoille. Sitä käytetäänkin diabetestutkimuksissa aiheuttamaan koe-eläimille diabetestä. Ihmisillä vastaavaa vaikutusta ei ole varmasti todistettu, mutta aine voi vaikuttaa sokeriaineenvaihduntaan.
Streptotsosiinia valmistetaan bioteknisesti kasvattamalla Streptomyces achromogenes-bakteeria tai nitrosoimalla glukosamiinin ja metyyli-isosyanaatin reaktiotuotetta.
Fabian Dahlström

Fabian Dahlström (s. 19. kesäkuuta 1930 Turku) on suomalainen musiikkitieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin professori vuosina 1978–1993. Dahlström on Suomen merkittävimpiä Sibelius-tutkijoita, ja hän on toiminut myös pedagogina ja ammattimuusikkona.
Fabian Dahlströmin vanhemmat olivat historianprofessori Svante Dahlström (1883–1965) ja musiikinopettaja Greta o.s. Stenbäck (1887–1978). Suoritettuaan ylioppilastutkinnon vuonna 1948 Dahlström opiskeli musiikkia Sibelius-Akatemiassa ja suoritti klarinetinsoittodiplomin (1951) sekä musiikinopettajan- ja kapellimestarintutkinnon (1955). Hän työskenteli kaupunginkapellimestarina Hangossa 1955–1967. Musiikkitiedettä hän opiskeli Åbo Akademissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1976 tutkimuksellaan Bernhard Henrik Crusellista. Hän hoiti Åbo Akademin musiikkitieteen professuuria viransijaisena 1975–1978 ja vakinaisena 1978–1993 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hän oli myös Turun yliopiston dosentti 1976–1995 sekä Sibelius-museon johtaja.
Dahlström on laatinut Jean Sibeliuksen teosluettelon sekä toimittanut hänen päiväkirjansa ja kirjeenvaihtonsa Axel Carpelanin sekä Adolf Paulin kanssa. Hän oli myös Sibeliuksen koottujen teosten päätoimittajana vuodet 1996–2000. Hän on julkaissut huomionarvoisia tutkimuksia myös Nils-Eric Fougstedtista, soitinhistoriasta ja Itämeren alueen musiikkielämästä. Hän on saanut useita huomionosoituksia, muun muassa Tieto-Finlandian (jaettuna) 1997, Ylen Vuoden musiikkiteko -palkinnon 2005.
Dahlströmin puoliso on filosofian maisteri Inga Wilhelmina Liewendahl, ja heillä on kolme lasta.
Katuutire Kaura

Katuutire Kaura (s. 3. helmikuuta 1941) on namibialainen poliitikko. Hän on toiminut Democratic Turnhalle Alliancen puoluejohtajana vuodesta 1998. 
Kaura lähti 1970-luvulla Yhdysvaltoihin ja toimi high schoolin opettajana New Yorkin osavaltion Upper Nyackissa. Hän opiskeli Long Islandin ja Columbian yliopistoissa.
Kaura on ollut kahdesti ehdolla Namibian presidentiksi. Hän sai vuonna 1999 9,7 prosentin kannatuksen ja 2004 enää 5,2 prosenttia äänistä.
Kotiseutuyhdistys

Kotiseutuyhdistykset ovat paikallisia yhdistyksiä, joiden tehtävänä on pitää huolta paikallisista erityispiirteistä ja kotiseudun omaleimaisuudesta ja kehittää niitä ja seudun viihtyvyyttä.
Yhdistykset toimivat kaupunginosan, kylän, kotikunnan ja kotimaakunnan tasolla, ja niiden yhteiselin on 1949 perustettu Suomen Kotiseutuliitto. Yhdistyksiä on perustettu etenkin 1950-luvulla, jolloin päätoimintana oli yleisen kansankulttuurin tallentaminen ja luonnon ja ympäristön vaaliminen. Sittemmin on toiminta ollut kokonaisvaltaisempaa, kotisseudun kehittäminen laajemmin. Vanhin suomalainen kotiseutuyhdistys on Lohjan Kotiseuduntutkimuksen Ystävät. Sen perusti Robert Boldt vuonna 1894.
Speedcar Series

Sarjan konsepti

Autot muistuttivat ulkoisesti NASCAR-autoja, mutta Speedcar Series sarja ajettiin ovaaliratojen sijasta normaalilla radalla Lähi-idässä ja Aasiassa. 
Sarjan ajatus perustui siihen, että kaikki kuljettajat ajavat samanlaisilla autoilla. Lähtöruudukossa oli 24 autoa, joiden moottorit tuottivat 630 hv. Sarjassa ajettiin 18 kilpailua kaikkiaan yhdeksän kisaviikonlopun aikana.
Sarja kilpa-autot valmistettiin tilaustyönä juuri tätä sarjaa silmällä pitäen ja moottorit valistettiin Yhdysvaltain Charlottessa. Sarjan rengastoimittajana toimi Michelin.

Kuljettajat

Sarja pyrki saamaan huomiota palkkaamalla valovoimaisia kuljettajia, joista monella oli F1-tausta. Ensimmäinen kevättalvella 2007 julkistettu kuljettaja oli ranskalainen F1- ja DTM-tähti Jean Alesi. Pian seurasi myös ilmoitus entisten F1-kuljettajien, Johnny Herbertin, Gianni Morbidellin ja Stefan Johanssonin liittymisestä kuljettajakaartiin. Vuoden 2008 kevään ja kesän aikana mukaan ilmoittautuivat myös entiset F1-kuljettajat Narain Karthikeyan ja Ukyo Katayama.
Suomalaisista Jyrki Järvilehto osallistui vuonna 2008 Malesian Sepangissa pidettyyn osakilpailuun jossa ajettiin kaksi lähtöä. Hänen sijoituksensa oli ensimmäisessä lähdössä kahdestoista ja toisessa lähdössä kymmenes. Kisaan osallistui 16 kuljettajaa.
Oi jouluyö

Oi jouluyö (ransk. Cantique de Noël eli Minuit, chrétiens!, engl. O Holy Night ja ruots. O helga natt) on ranskalaisen runoilijan Placide Cappeaun sanoittama ja Adolphe Adamin säveltämä jouluaiheinen laulu. Sanat ovat vuodelta 1843 ja sävellys vuodelta 1847, ja laulun ovat suomentaneet sekä Kyllikki Solanterä vuonna 1952 että muutamia vuosia myöhemmin Mosse Vikstedt nimellä Martti Ojapuu.
Kanadalainen keksijä Reginald Fessenden lähetti 24. joulukuuta 1906 ensimmäisen AM-radio-ohjelman ja soitti viululla kappaleen Oi Jouluyö. Niinpä laulu lienee ensimmäinen radiossa esitetty joulukappale.
Suomessa laulu kuuluu jouluperinteeseen. Laulun suomennos ilmestyi vuonna 1952 In Dulci Jubile -kokoelmassa. Sävelmää oli esitetty radiossa jo 1930-luvulla, ja Kalevi Korpi levytti laulun suomeksi vuonna 1957 ja Mauno Kuusisto vuonna 1980. Poikkeuksellisesti laulua soitetaan radiossa usein ruotsinkielisenä. Vuonna 1959 Jussi Björlingin laulamaa ruotsinkielistä levytystä O helga natt – levytys jäi yhdeksi vuonna 1960 kuolleen Björlingin viimeisistä – soitettiin yleisradiossa 1970-luvulla aina jouluaaton vaihtuessa joulupäiväksi. Myöhemmin perinteeksi muodostui Raimo Lintuniemen ja Jaakko Salonojan juontaman Jouluhaloo-puhelintoivekonsertin päättyminen tähän lauluun. Tuottaja Veijo Miettisen kertoman mukaan Lintuniemi kuunteli Björlingiä studiossa seisten. Laulusta on myös Sulo Saaritsin tekemä levytys, jota Raimo Lintuniemi piti yhtä hyvänä kuin ruotsalaisen Jussi Björlingin esityskin on. Usein hän totesikin, että jättää levyn kuluneisuuden vuoksi soittamatta Saaritsin levyn ja soittaa parempikuntoisen Björlingin version tästä laulusta.
Antroposeeni

Antroposeeni on vakiintumaton, joittenkin tieteilijöitten ehdottama meneillään oleva geologinen epookki. Yleisluontoisen määritelmän mukaan antroposeeni on holoseenin jälkeinen epookki ja se alkoi teollistumisen myötä 1800- tai 1900-luvulla. Antroposeenin aikana niin sanottu kuudes joukkosukupuutto on kiihtynyt voimakkaasti.
Antroposeenin käsitteen kannattajat ovat esittäneet (2011), että uudelle geologiselle epookille on tarvetta, koska ihmisen toiminta on muuttanut luontoa niin monin tavoin ja osa muutoksista on geologian keinoin havaittavissa. Käsitteen vastustajat taas ovat katsoneet (2015), että uuden epookin määrittelemiseen ei ainakaan toistaiseksi ole aihetta, etenkin kun ihmisen toiminnan vaikutukset mainitaan jo osana holoseenin määritelmää.
Antroposeeni-termin loi amerikkalainen biologi Eugene Stoermer jo 1980-luvulla, mutta Nobel-palkittu kemisti Paul J. Crutzen teki käsitteen yleisesti tunnetuksi vuonna 2000. Anthropocene Working Groupiksi nimetty tutkijaryhmä tekee työtä antroposeenin virallistamiseksi, mihin vaaditaan muun muassa riittävän selvä määritelmä ja alkamisajankohta. Mahdollisen virallisen päätöksen tekee Kansainvälinen stratigrafiakomissio.

Ajoitus

Antroposeenia edeltävän epookin, holoseenin, katsotaan alkaneen noin 9 600 eaa. Se määriteltiin vuonna 2009, vaikka holoseenin käsite oli ollut käytössä 1800-luvulta lähtien.
Antroposeenin katsotaan varsin yksimielisesti alkaneen teollisen vallankumouksen jälkeen, jossakin vuosien 1800 ja 2000 jaa. välillä, mutta tarkkaa määritystä ei ole vielä yleisesti hyväksytty. Eräs ehdotus rajapyykiksi on ydinkokeitten laajamittainen suorittaminen 1950- ja 1960-luvuilla. Niitten aiheuttamat laskeumat näkyvät muun muassa Grönlannin jäätiköissä tehtävissä kairauksissa. Meneillään olevan antroposeenin loppu eli seuraavan epookin määrittely on täysin avoinna.
Edward Kasner

Googol ja googolplex

Matemaatikkona Kasner halusi herättää lapsissa motivaatiota lukuja ja lukujärjestelmiä kohtaan. Kasnerin pedagoginen oivallus oli luoda termi "google" kuvaamaan erittäin suurta lukua: lukua, jonka perässä on sata nollaa. Vuonna 1920 Edward Kasnerin 9-vuotias veljenpoika, Milton Sirotta, keksi termin "googol", joka on 10¹⁰⁰, jonka jälkeen hän ehdotti laajempaa termiä googolplex, joka olisi "one, followed by writing zeroes until you get tired" eli yksi, jota seuraa niin monta nollaa kuin väsymykseen asti jaksaa kirjoittaa. Kasner päätti omaksua muodollisemman määritelmän, koska: "different people get tired at different times and it would never do to have Carnera be a better mathematician than Dr. Einstein, simply because he had more endurance and could write for longer" (eri ihmiset väsyvät eri aikoihin, eikä sillä tulisi koskaan olla tekemistä Carneran tai paremman matemaatikoin kuin Einstein kanssa, koska hänellä vain oli enemmän kestävyyttä ja hän pystyi kirjoittamaan muita pidempään). Sen vuoksi se standardoitiin lukuun 10¹⁰⁰.
Ampiainen (pilalehti)

Ampiainen oli suomalainen pilalehti, joka ilmestyi vuosina 1910–1927 Viipurissa.
Ampiaisen perustivat viipurilaisen sanomalehti Karjalan toimittajat ja työntekijät, ja sitä julkaisemaan perustettiin Oy Ampiainen. Päätoimittajana oli virallisesti Aarne Pietinen, mutta tosiasiassa Ampiaista piti pystyssä taiteilija ja piirtäjä Aarno Karimo. Lehti ilmestyi vuoden 1910 alusta lähtien kahdesti kuukaudessa. Ampiainen julisti olevansa puolueeton, mutta Venäjän-kysymyksessä se oli hyvin jyrkkä, sillä noihin aikoihin Venäjän hallituksen suunnitelmat eräiden Viipurin läänin osien erottamiseksi Suomesta koettiin akuutiksi uhaksi. Ampiainen keskitti lähes kaiken huomionsa Venäjän vastaiseen agitaation, ja tuki tässä suhteessa nuorsuomalaisen Karjalan linjaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana tiukentunut sensuuri tosin rajoitti mahdollisuuksia arvostella Venäjää. Karimon siirryttyä 1915 Karjalan vakinaiseksi piirtäjäksi Ampiaisen kuvittamisesta vastasivat Eric Vasström sekä veljekset Onni ja Janne Muusaari.
Vuodesta 1918 Ampiainen tuki Karjalan tavoin kookomusta, vaikka ei ilmoittanutkaan aivan avoimesti puoluekantaansa. 1920-luvulla lehti keskittyi äärivasemmiston, ruotsinkielisten ja kieltolain pilkkaamiseen. Kirjoitajiin kuului muun muassa Vaasan Jaakkoo eli J. O. Ikola. Kun Karjala alkoi julkaista enemmän omia pilapiirroksia ja viihteellistä aineistoa, Ampiainen kävi 1920-luvun alussa tarpeettomaksi, ja se lakkautettiin vuoden 1923 päätteeksi. Viljo Kojo herätti lehden vielä uudelleen henkiin vuonna 1927, mutta se ilmestyi vain vuoden ajan.
Vladimir Gusinski

Vladimir Aleksandrovitš Gusinski (ven. Владимир Александрович Гусинский, hepreaksi ולדימיר גוסינסקי, syntynyt 6. lokakuuta 1952) on juutalaistaustainen Venäjän tiedotusvälineitä edustava suurliikemies, "mediakeisari", ja oli yksi Venäjän oligarkeista. Gusinski perusti Media-Most-holding-yhtiön, johon kuuluivat Most-pankki, NTV-kanava, sanomalehti Segodnja ja aikakauslehtiä. Muun muassa siksi että Gusinski on juutalainen, häntä vihattiin paikoin Venäjällä.
Koska Gusinskin omistama televisio NTV lähetti presidentti Putinin vastaista ohjelmaa, Putin päätti pidättää Gusinskin veronkierrosta. Gusinski pääsi turvallisuuspalvelu FSB:n miehiä pakoon, ja perusti ulkomaille Venäjälle lähettävän taivaskanavan nimeltä RTVi, joka näkyy kanavana TV Echo.
Redemptoristit

Redemptoristit eli liguoriaanit, virallisesti latinaksi “Congregatio Sanctissimi Redemptoris” eli C.Ss.R., on miehille tarkoitettu roomalaiskatolinen sääntökunta, joka on perustettu 1732 ja jonka paavi Benedictus XIV:n hyväksyi 1749. Se on pyhimys, piispa ja kirkonopettaja pyhä Alphonsus Maria de Liguorin Italiassa Scalassa lähellä Amalfia perustama ja alun perin tarkoitettu työskentelemään hyljeksittyjen maaseutuihmisten keskuudessa Napolin ympäristössä. Sääntökunta koostuu papeista ja vihityistä veljistä. Järjestö on olennaisesti ja kutsumukseltaan lähetystyöntekijäyhteisö, ja sen jäsenet ovat sen säännön mukaan vihittyjä saarnaamaan Jumalan sanaa köyhille. Köyhyyden, siveyden ja kuuliaisuuden valojen lisäksi he vannovat valalla pysyvänsä sääntökunnassa kuolemaansa asti. 
Toinen redemptoristihengellisyyttä noudattava sääntökunta on ainakin Skotlannissa vaikuttava ”Filii Sanctissimi Redeptoris” eli F.Ss.R. eli niin sanotut transalpaaniset redemptoristit. 
Redemptoristien vaakunassa on Kristuksen kärsimyksen välineet eli risti, seiväs ja sieni sekä Jeesuksen ja Neitsyt Marian lyhennetyt nimet ja sääntökunnan motto eli englanniksi ”With him is Plentiful Redemption”, latinaksi ”Copiosa apud eum redemptio”, joka on peräisin psalmista 129:7. 
Lisäksi redemptoristeilla on suhde Our Lady of Perpetual Help -kuvaan, jota pidetään pyhän Alphonsuksen lisäksi heidän suojeluspyhimyksenään ja jonka paavi Pius IX asetutti 1866 redemptoristikirkkoon Roomassa ja kehotti redemptoristeja tekemään sen tunnetuksi koko maailmassa. Redemptoristien sanotaan tehneen ikonista lähetystyö- ja mariaanisen kuvan koko sääntökunnalle. 
Nykyään maailmassa on yli 5 500 redemptoristia, jotka toimivat 82 maassa kaikilla viidellä mantereella. Heillä on 122 kirkkoa ja vuonna 2018 seurakuntia oli 713. 
Veljeskunnan osoite on Via Merulana 31, 00185 Rooma, Italia.
Palm Beach (Florida)

Maantiede

Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Palm Beachin pinta-ala on 27,0 km², josta 10,2 km² on maata ja 16,9 km² vettä. Veden osuus on 62,45 %.

Väestö

Kaupungissa on 10 468 asukasta, joista yli puolet on yli 65-vuotiaita (52,6 %) ja 9,4 % on alle 18-vuotiaita (2000).
Iskuaalto

Iskuaalto on ääntä nopeampi aalto. Sen etenemisnopeus on suurempi kuin lämpöliike aineessa. Lämpöliikkeen eli äänen nopeus riippuu muun muassa aineen tiheydestä ja lämpötilasta. Iskuaalto on joko hetkellinen paineaalto tai pysyvämpi aalto.
Iskuaaltojen muodostumiseen vaikuttavat muun muassa ilman koostumuksen äkilliset vaihtelut kuten ilman lämpötila ja paine. Aallot kasvattavat ilmanvastusta ja lentokoneessa tarvittavaa moottoritehoa rajusti. Lentokoneessa asia voidaan ratkaista ohuemmalla siipiprofiililla tai nuolimuotoisella siipikonfiguraatiolla.
Paineaallon tyyppinen iskuaalto syntyy pommin räjähtäessä. Pitkäkestoinen iskuaalto syntyy aurinkotuulen törmätessä Maan magneettikenttään. Iskuaalto syntyy myös lentokoneen lentäessä ääntä nopeammin tai vaikkapa kaasun virratessa avaruudessa suurella nopeudella. Kun meteori törmää Maan ilmakehään, syntyy iskuaalto. Iskuaaltoa voidaan sanoa myös šokkirintamaksi.
Mustalammi (Hämeenlinna, Evo)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,1 metriä mpy.
Aluetoimisto

Organisaatio ja tehtävät

Aluetoimiston rauhan ajan vahvuus on kymmenkunta henkilöä. Käytännössä vahvuus vaihtelee sen mukaan, onko aluetoimisto osa jonkin joukko-osaston esikuntaa vai erillinen laitos.
Aluetoimistojen normaaliolojen tehtävä on pitää yhteyttä kansalaisten ja puolustusvoimien välillä. Ne järjestävät kutsuntatilaisuudet sekä hoitavat asevelvollisten ja puolustusvoimien virallisen asioinnin, kuten palveluspaikan muuttamisen. Lisäksi aluetoimistot käsittelevät hakemukset naisten vapaaehtoiseen palvelukseen. Aluetoimistot vastaavat kansalaisten esittämiin kysymyksiin ja tiedusteluihin sekä pitävät yhteyttä reserviin.
Aluetoimistoon kuuluu operatiivinen osasto, jonka tehtävänä on aluetoimiston toimialueen puolustuksen suunnittelu.
Aluetoimiston tärkeimpiä tehtäviä on sodan ajan joukkojen henkilöstöluettelojen sekä materiaali- ja ajoneuvosijoitusten ylläpito. Suurimman osan puolustusvoimien joukosta perustavat aluetoimistot, jotka perustamisen jälkeen luovuttavat valmiin joukon operatiiviselle käyttäjälle. Tämä puolestaan vastaa joukkojen kouluttamisesta ja käytöstä. Muita perustajia ovat joukko-osastot ja puolustusvoimien laitokset. Käytännössä joukkojen perustaminen tapahtuu eri puolilla aluetoimiston aluetta sijaitsevissa perustamiskeskuksissa, joihin aluetoimisto kutsuu reserviläiset ja käyttöön otettavat ajoneuvot. Perustamisvaiheessa toimintaa suojaavat ensimmäisinä perustetut joukot, kuten sotilaspoliisi- ja maakuntakomppaniat suojaavat muitten joukkojen perustamista ja yhteiskunnan elintärkeimpiä toimintoja. Nämä toiminnot operatiivinen osasto kartoittaa yhteistyössä eri viranomaisten kanssa.
Pali-Maija

Maria Uppgård eli Maria Johansdotter Berg, kirjailijanimi Pali-Maija, Pali-Maj tai Pali-Maja (10. joulukuuta 1784 Pirttikylä – 11. lokakuuta 1867 Rangsby, Närpiö) oli Pohjanmaalla elänyt ruotsinkielinen kansanrunoilija.
Pali-Maija toimi 18-vuotiaasta saakka kiertävän kyläkoulun opettajana ja hän hankki myös lisätuloja kirjoittamalla runoja muun muassa häätilaisuuksia varten. Pali-Maijan runot ja laulut saivat usein vaikutteita Raamatusta ja virsikirjasta. Pali-Maijan elinaikana hänen runojaan julkaistiin painettuina vain muutamia.
Kebab

Kebab on mausteinen liharuoka, jota myydään enimmäkseen pikaruokana. Nykyään tarjoiltu hampurilaista muistuttava kebab on alun perin kotoisin Lähi-idän ja Keski-Aasian kansojen keittiöistä ja se on kuulunut jo kauan myös useiden muiden Välimeren kansojen ruokavalioon.
Lajityypin monista muunnelmista turkkilaistyylinen döner kebab on yleisin. Kebabissa kartionmuotoista, jopa metrin korkuista, hiljalleen kääntyvää lihavarrasta paistetaan hiljaisella tulella niin, että ylhäältä valuva rasva voitelee alemmat kerrokset pitäen lihan mureana. Tarjoilemista varten kartiosta veistellään suikaleita veitsellä. Joitakin versioita voi ostaa tavallisesta ruokakaupasta pakasteina, ja moni kebabia myyvä ravintola käyttää teollisesti valmistettua lihaa. 
Alkuperämaissa kebab voi tarkoittaa mitä tahansa paahdettua naudan-, sian- tai lampaanlihaa tai kanaa, ja kebablajeja on useita. Turkkilainen şiş kebap, Kreikassa souvlaki, on grillivarras. Kreikassa dönerkebabia hyvin paljon muistuttava ruokalaji on nimeltään gyros. Pakistanista kotoisin oleva shami kebab, joka on maahanmuuttajien mukana löytänyt tiensä myös Isoon-Britanniaan, taas muistuttaa makkaraa tai jauhelihapihviä. Suomessa kebabina tunnettu döner tunnetaan useissa maissa arabiasta lähtöisin olevalla nimellä shawarma.
Kebab tarjoillaan usein riisin tai perunoiden kanssa lautasella tai pitaleivän sisässä, salaatin ja erilaisten kastikkeiden kera.
Kebabia on markkinoilla nykyään myös vegaanisena versiona.

Historia

Alun perin sana kebab (persiaksi کباب, kabāb ja turkiksi kebap) tarkoittaa grillattua tai paahdettua lihaa. Lähi-idässä kebabia on syöty jo niin kauan, että nimen alkuperä on hämärän peitossa, vaikka Persiaa ja Irania arvellaankin ruokalajin kodiksi. Varhaisin maininta kebabista on bagdadilaisen Ibn Sayyar al-Warraqin keittokirjasta Kitab al-tabikh 900-luvulta.

Pitakebab

Eurooppalaistyylisen kebabin isäksi on kutsuttu Turkissa syntynyttä Mahmut Aygünia (1921–2009), joka muutti Saksaan 16-vuotiaana ja tarjoili ensimmäisen kerran ravintolassaan Berliinissä kebabia pitaleivällä (lavash) vuonna 1971. Tätä ennen kebabia oli saanut riisin kanssa, mutta leipään kääriminen muutti sen mukaan otettavaksi pikaruoaksi. Aygün kehitti myös jogurttikastikkeen.

Kebab Suomessa

Suomeen kebab tuli 1980-luvun alussa, kun Veikko ja Tuula Huhtakangas perustivat Suomen ensimmäisen kebab-ravintolan Otavankadulle Poriin 1982. Tätä ennen kebab oli kuulunut hotelli Tornin Balkan Grill -ravintolan tarjontaan jo 1960-luvulla.
Suomessa kebabiin käytetään lähinnä naudanlihaa ja broileria, Pohjois-Suomessa myös poronlihaa.
Tomi Halonen

Tomi Halonen on kokenut toimitusjohtaja sekä ICF sertifioitu Business Coach ja CxO sertifioitu Business Mentor.  Viime vuodet hän on työskennellyt mainos- ja design-toimisto 358:ntoimitusjohtajana. Tätä ennen hän oli Radio Novan toimitusjohtaja. Ennen Radio Novaa Halonen toimi Estime Oy -verkkomarkkinointiyrityksen toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Halonen on kauppatieteen maisteri.
Aiemmin Halonen on toiminut muun muassa Image Kustannuksen ja Subtv:n toimitusjohtajana. Halonen siirtyi tehtävään mediatoimisto Carat Finlandin broadcast-ryhmän johtajan
tehtävistä. Tätä ennen Halonen on työskennellyt MTV-Viihde Oy:n toimitusjohtajana (nyk. Fremantle) sekä MTV Oy:n mediamyynnissä myyntiryhmän päällikkönä , Suomen Radiobooking Oy:n myyntipäällikkönä ja Kauppalehden levikkimyynnissä. 
Halonen on työskennellyt media- ja viestitäalalla yhteensä noin 30 vuotta. Tätä nykyä hän on myös sivutoiminen yritysjohdon valmentaja oman yrityksensä Henko ChangeMakerin kautta.
Denis Glušakov

Denis Glušakov (s. 27. tammikuuta 1987 Millerovo, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigan Lokomotiv Moskovaa. Gluŝakov on kritisoinut ankarasti maansa nykyhallinnon, erityisesti presidentti Putinin, toimia.
Luca Cambiaso

Luca Cambiaso, myös Cambiasi ja Cangiagio (18. marraskuuta 1527 Moneglia – 6. syyskuuta 1585) oli italialainen manierismin taidemaalari.
Cambiason isä oli taidemaalari Giovanni Cambiaso. Myös Cambiason poika Orazio Cambiaso oli taiteilija.
Varhaiskypsä Cambiaso avusti isäänsä viisitoistavuotiaana tilausten maalaamisessa. Vuonna 1583 Filip II kutsui hänet Espanjaan maalamaan freskoja El Escorialiin. Kirkon holveihin maalaamastaan suuresta paratiisiaiheisesta freskosta Cambiasolle maksettiin kaksi tuhatta dukaattia, joka oli luultavasti suurin siihen mennessä maksettu palkkio yksittäisestä maalauksesta. Filip toisen kerrotaan seuranneet Cambiason työskentelyä, kun hän muutti lapsen ilmeen parilla siveltimenvedolla nauravasta itkeväksi. Cambiaso maalasi toisinaan molemmilla käsillä yhtä aikaa.
Cambiason maalauksia on genovalaisissa kirkoissa. Hänet tunnetaan lisäksi nocturnemaalauksistaan, kuten Madonna kynttilänvalossa. Hän oli myös tuottelias piirtäjä. 1560-luvun puolivälissä hän alkoi piirtää pelkistettyä geometrista tyyliä käyttäen, inspiraationa olivat mahdollisesti toimineet Albrecht Dürerin ja muiden saksalaistaiteilijoiden samansuuntaiset teokset. Maalauksessa Cambiaso sai vaikutteita myös Correggiolta.
Blagnac

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta peräisin oleva dominikaaninen Blagnac’n luostari sekä alkujaan 1000-luvulla rakennettu Saint-Pierren -kirkko, jota on vuosisatojen saatossa useasti muutettu ja korjattu.