google/wiki40b huggingface dataset:
Koivukehrääjä

Koko ja ulkonäkö

Koivukehrääjä on keskikokoinen, roteva ja pyöreäsiipinen perhonen. Etusiipien pohjaväri on harmahtavan punaruskea, kuten myös ruumiin karvoitus. Etusiiven poikki kulkee vaalea poikkiviiru, joka ei erityisemmin mutkittele. Poikkiviiru on koiraalla leveämpi ja reunoiltaan tarkkarajaisempi. Siiven keskellä on laaja, vaalea keskitäplä ja tyvessä vaalea, kolmiomainen täplä. Takasiivet ovat selvästi etusiipiä pienemmät, vaaleamman ruskeat, ja myös niissä erottuu vaalea poikkiviiru. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampamaiset. Naaras on ruumiiltaan koirasta tukevampi, ja sen takaruumiin kärjessä on harmaista karvoista muodostuva pyöreä tupsu. Siipiväli on koiraalla 29–38 mm ja naaraalla 39–45 mm.

Levinneisyys ja lentoaika

Koivukehrääjää tavataan suuressa osassa Keski-Eurooppaa. Idässä sen levinneisyys ulottuu Venäjän poikki Itä-Aasiaan. Se on kaikkialla esiintymisessään paikoittainen. Suomessa koivukehrääjän levinneisyysalue on erikoinen. Maan eteläosissa sitä tavataan lounaisrannikolla sekä Itä-Suomessa. Pohjoisempana sitä tavataan Etelä-Pohjanmalta Kainuuseen ulottuvan linjan pohjoispuolella Pohjois-Lappiin saakka. Näiden väliin, maan keskiosiin jäävältä vyöhykkeeltä havainnot puuttuvat. Aikuiset perhoset lentävät huhtikuun alusta toukokuun alkupuolelle, etelämpänä Euroopassa jo helmi-maaliskuussa.

Elinympäristö ja elintavat

Koivukehrääjää tavataan lämpimillä, pensaikkoisilla paikoilla, kuten metsänreunustoilla, puutarhoissa, puistoissa ja teiden varsilla. Suomessa lajia tavataan useimmin soiden läheisyydessä. Perhoset aloittavat lentonsa varhain illalla, joskus jopa iltapäivällä. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, joskin naaraat hieman harvemmin.
Naaras munii 200–300 munaa oksille noin 50 mm pitkiin ryhmiin, jotka kiertävät oksaa spiraalimaisesti. Munarykelmä peittyy naaraan takaruumiin kärkitupsusta irronneiden karvojen alle. Naaras kuolee pian munimisen jälkeen ja sen saattaa löytää maasta läheltä munarykelmää. Toukat kuoriutuvat hiukan myöhemmin ja rakentavat heti tuottamastaan valkoisesta seitistä yhteisen toukkapesän, jonka voi nähdä kymmenien metrien päähän. Toukat ovat sosiaalisia ja tulevat yhdessä ulos toukkapesästä ruokailemaan 3–6 kertaa päivässä. Toukat viihtyvät auringonpaisteessa, eivätkä yritä erityisemmin piilotella. Viimeisen nahanluonnin jälkeen toukat kuitenkin erakoituvat, mutteivät silloinkaan yleensä poistu muutamaa kymmentä metriä kauemmaksi aikaisemmasta pesäpaikasta. Toukat ovat täysikasvuisia heinäkuun alussa ja koteloituvat maahan, karikkeen joukkoon kovan, sylinterimäisen ja ruskean kotelokopan sisään. Kotelo talvehtii varsin usein kaksi kertaa, joskus useammankin, mutta kotelovaiheen tiedetään kestäneen jopa 14 vuotta.

Ravintokasvi

Toukka on polyfagi, joka syö pääasiassa koivuja (Betula), mutta harvakseltaan myös muita lehtipuita.
Pontus Holmberg

Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Holmberg on taitava hyökkäyspään pelaaja, joka on varustettu hyvällä nopeudella ja pelikäsityksellä. Hän on taitava luomaan maalipaikkoja, mutta Holmbergillä on kuitenkin kehitettävää laukauksessa.

Seuraura

Holmberg on VIK Västerås HK:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2014–2015 koko U16 Elitin piste- ja syöttöpörssin tehoilla 19+46=65. Kaudella 2015–2016 Holmberg oli J18 Elitissä Västeråsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+25=34. Kaudella 2017–2018 hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa, jossa tulokaskausi toi 36 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja kahdeksassa Kvalserien AS:n ottelussa tehot 2+4=6. Västeråsin kausi päättyi sarjanousuun HockeyAllsvenskaniin. Holmberg pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssä joulukuussa 2017. Hän teki näin ollen SHL-debyyttinsä 19. joulukuuta 2017 vieraissa Örebro HK:ta vastaan. Holmberg sai ottelussa jääaikaa 13.21 minuuttia.
Toronto Maple Leafs varasi Holmbergin kuudennella kierroksella 156. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki kaksivuotisen SHL-sopimuksen Växjö Lakersin kanssa. Holmberg teki SHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 kolmannessa ja uransa viidennessä ottelussaan 27. syyskuuta 2018 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan.

Maajoukkueura

Holmberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteens hän on pelannut 15 nuorten maaottelua.

Muuta

Holmbergin isä Jörgen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 250 Elitserien-ottelua. Hän kuului Djurgårdens IF:n vuoden 1983 Ruotsin-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.
Kolumbianviuhkakerttuli

Levinneisyys

Kolumbianviuhkakerttulia tavataan Kolumbian pohjoisosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Johan Fredrik Hörning

Johan Fredrik Hörning (1750 Kuopion maaseurakunta – 15. joulukuuta 1824 Kesälahti) oli opettaja, pappi ja pitäjänkoulujen varhainen kehittäjä.
Hörningin vanhemmat olivat suutari Olof Hörning ja Juliana Henrikintytär. Hän tuli 21-vuotiaana pitäjänkoulun opettajaksi Nilsiään ja kävi itse Rantasalmella triviaalikoulun 1774-1775. Sinne hänet pyydettiin apuopettajaksi 1775. Varsinaiseksi opettajaksi Rantasalmen pitäjänkouluun hän tuli 1782. Taitavana ja innostavana opettajana tunnetuksi tullutta Hörningiä pyydettiin opettamaan myös naapuripitäjissä. Omien merkintöjensä perusteella hänellä oli ollut 1775-1810 lähes kaksitoistatuhatta oppilasta, suurin osan Rantasalmen ohella Heinävedeltä. Tämän lisäksi oppilaita oli hänen monilla apuopettajillaan. Jatkettuaan opintojaan omin päin Hörning vihittiin papiksi 1795 ja hän toimi opettajan työnsä ohella papiston apulaisena useissa eri seurakunnissa.
Hörningin ensimmäinen puoliso oli Maria Ruuskanen (k. 1800) ja toinen vuodesta 1807 Loviisa Ikonen (k. 1838).
Opus caementicium

Opus caementicium (lat. caementum, kivimurska) oli Antiikin Roomassa käytetty rakennusmateriaali, josta seinä- tai muurirakenteen kantava ydin rakennettiin. Roomalaisen sementin sideaineena toimivat kalkki ja pozzolaani eli tuliperäinen tuhka, johon veden lisäksi sekoitettiin saatavilla olevaa kiviainesta. Tukirakenteita ei kuitenkaan käytetty. 
Opus caementiciumin ulkoasua pidettiin sen verran viimeistelemättömänä, että yleensä se pinnoitettiin erillisellä pinnoitusmenetelmällä, esimerkiksi marmorilevyillä.
Suomi kesäparalympialaisissa 2020

Pyöräily

Suomi on varmistanut yhden paikan pyöräilyssä rankingin perusteella.
Merry Christmas

Vastaanotto

Merry Christmas oli ensimmäisellä listaviikollaan Billboard 200 -listan sijalla 30, mutta se kohosi sijalle kolme viidennellä listaviikollaan. Albumi pysyi kahdenkymmenen parhaan joukossa kahdeksan viikon ajan ja koko listalla kaiken kaikkiaan kolmetoista viikkoa. Albumilta julkaistiin joitakin singlejä, joista menestyneimmäksi muodostui "All I Want for Christmas Is You".
Enkidu

Enkidu on Gilgameš-eepoksen keskeinen henkilöhahmo, päähenkilö Gilgamešin ystävä, jonka kuolema johtaa Gilgamešin pohtimaan elämän ja kuoleman arvoitusta ja etsintäretkelle ikuisen elämän tavoittelussa.
Enkidu on, kuten Gilgameš itse, jumalten muovaama ihminen, ylivertainen muihin nähden, ja hänelle vetää vertoja vain itse kuningas Gilgameš. Enkidu luotiin, koska ihmiset tuskastuivat Gilgamešin ylivertaisuuteen ja rukoilivat jumalilta apua. Jumalat tekivät Enkidusta Gilgamešin vihollisen, mutta taisteltuaan aikansa vihamiehet ystävystyivät. Sumerilaisissa Gilgameš-tarinoissa Enkidu on vain Gilgamešin palvelija, vaikka heidän suhteensa perustuukin ennemmin ystävyyteen kuin hierarkiaan. Anu aloitti hänen luomisensa. Hän sai sodanjumala Ninurtan uljauden ja pitkät aaltoilevat naismaiset hiuksensa Samuqanilta, karjan jumalalta.
Luontinsa jälkeen Enkidu vaelsi korpimaissa eläinten ja petojen keralla, mutta sitten metsästäjä, jonka pyyntiä Enkidu häiritsi, vei sanan Gilgamešille, joka neuvoi ottamaan kuninkaallisen kurtisaanin ja tämän avulla herättämään tässä muukalaisessa halun nautintoihin ja sitä kautta "sivistykseen". Metsästäjä vei kurtisaanin paikalle, missä Enkidu kävi, ja kun Enkidu näki viettelevän naisen, halu heräsi hänessä ja he seurustelivat monta päivää. Enkidun yrittäessä palata korpeen hänen askelensa eivät enää olleetkaan yhtä sukkelia ja metsän eläimet kavahtivat häntä. Kurtisaani otti kesyyntyneen Enkidun seuraansa ja vei tämän Gilgamešin luo. Ensin Enkidu halusi haastaa kuningas Gilgamešin, mutta kohdattuaan toisensa he ystävästyivät.
Matkus (Joutsa)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,2 metriä mpy.
Cruachan

Biografia

Keith Fay perusti vuonna 1991 Tolkien-aiheisen black metal -yhtyeen nimeltä Minas Tirith. Samoihin aikoihin hän kuunteli folkmusiikkia ja Skycladin merkittävä debyyttialbumi The Wayward Sons of Mother Earth sai hänet siirtymään black metalista folk metalliin. Vuonna 1992 Keith Fay perusti Cruachanin ja seuraavana vuonna yhtye alkoi nauhoittaa ensimmäistä demoaan.
Vuonna 1995 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Tuatha Na Gael, joka kärsi huonosta tuotannosta. Albumi sai Century Media Recordsin kiinnostumaan yhtyeestä, mutta sopimusneuvottelut epäonnistuivat. Tämä johti yhtyeen hajoamiseen 1997.
Vuonna 1999 Cruachan heräsi uudelleen henkiin ja sai levytyssopimuksen Hammerheart Recordsin kanssa. He julkaisivat toisen albuminsa The Middle Kingdom vuonna 2000 ja uudelleenjulkaisivat debyyttinsä vuonna 2001. Karen Gilliganista tuli täyspäiväinen jäsen ja 2002 yhtye sai julkaistua Folk-Lore-albuminsa, joka ylsi Irlannin albumilistoille.
Tequila

Tequila [teˈkila] on väkevä alkoholijuoma, jota valmistetaan Meksikossa tequila-agaave-kasvista. Tequilan valmistus on hyvin rajoitettua ja valvottua, ja tuotantoalue rajoittuu viiteen Meksikon osavaltioon, jotka ovat Jalisco, Guanajuato, Michoacán, Nayarit ja Tamaulipas.
Tequilassa täytyy olla vähintään 51 % agaavea ennen kuin sitä saa kutsua tequilaksi; aito premium-tequila on aina 100-prosenttisesti agaavesta. Kokonaan agaavesta tehtyä tequilaa ja muista agaavelajikkeista kokonaan valmistettuja viinoja kutsutaan yhteisnimityksellä mezcal.

Historia

Tequilan keksivät espanjalaiset, jotka valloittivat Tenochtitlánin asteekkikaupungin vuonna 1521. Asteekit olivat valmistaneet eri agaavelajikkeista 5-prosenttista pulque-juomaa, jota espanjalaiset ryhtyivät tislaamaan vahvemmaksi. Parhaaksi osoittautui tequila-agaave, joka sai nimensä sitä käyttäneistä ticuila-intiaaneista.

Valmistus

Tequila valmistetaan tequila-agaaven (Agave tequilana) ytimestä, joka jää jäljelle, kun kasvin miekkamaiset lehdet leikataan pois. Agaave ei ole kaktus, vaan se kuuluu parsakasveihin. Agaaven suuri hedelmä painaa 60–100 kilogrammaa, ja hedelmää tarvitaan noin 7 kilogrammaa yhden tequilalitran valmistamiseen. Hedelmät viedään tislaamoon ja halkaistaan samankokoisiin paloihin kypsymään uunissa. Kypsymisen aikana hedelmän tärkkelys muuttuu sokereiksi, lähinnä fruktoosiksi, ja sen sokerit samalla karamellisoituvat. Kypsyttäminen kestää laitteista riippuen puolesta kahteen vuorokautta. Kypsyttämisen ja jäähdyttämisen jälkeen hedelmät murskataan, ja murskaan sekoitetaan kylmää vettä keräämään kaiken sokerin mukaansa. Hedelmämehun annetaan käydä, minkä jälkeen mehu tislataan kahdesti. Toisen tislauksen jälkeen tequilan alkoholipitoisuus voi nousta 55 prosenttiin. Lopuksi tequila vanhennetaan tammitynnyreissä, mistä se saa aromeja, makua ja väriä. Kypsyttämisen aikana tapahtuneen haihtumisen jälkeen tequilassa on alkoholia 38–55 prosenttia.

Nauttiminen

Silver-tequila nautitaan yleensä shottina. Ulkomaalaisille se tarjotaan useimmiten suolan ja limetin tai sitruunan kanssa, mutta perinteisesti se juodaan kuten snapsi. Silveriä ja reposadoa käytetään myös juomasekoituksissa, mutta reposado maistuu myös ”on the rocks” tai aromilasista ja añejo pääasiassa aromilasista eli snifteristä, jossa juoman mausta saa eniten irti. Gold-tequila taas nautitaan kaikilla edellä mainituilla tavoilla, vaikka samalla unohdetaan, että kyseessä on mixto eikä koskaan puhtaasti agaavesta valmistettu juoma.
Alaskanmeriharakka

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 38 cm eli se on hieman meriharakkaa pienempi. Höyhenpuku on musta, nokka, silmärengas ja jalat ovat punaiset ja silmä keltainen. Äänet ovat hyvin voimakkaita ja laji metelöi myös öisin. Pohjoisimpien populaatioiden puku on mustin, eteläisempien tumman harmaa. Nuoren linnun puku on ruskeasävyinen ja sen nokan kärki on tumma.

Esiintyminen

Laji esiintyy Pohjois-Amerikan länsirannikolla Aleuteilta Alaskasta Kalifornian niemimaalle. Puolet pesivästä kannasta pesii Alaskassa ja lähes puolet Brittiläisessä Kolumbiassa. Etelämpänä pesii joitakin satoja pareja. Maailman populaatio on kooltaan 8 900–11 000 yksilöä. Laji ei ole uhanalainen vähäisestä lukumäärästä huolimatta.

Elinympäristö

Kallioiset rannat Tyynenmeren rannikolla. Pesii pääasiassa saarilla ja riutoilla. Pohjoiset populaatiot ovat ilmeisesti lyhyen matkan muuttolintuja. Muuttaa perhekunnittain.

Lisääntyminen

Alaskanmeriharakka pesii yksittäisparein ja puolustaa kiivaasti reviiriään. Pesä on lähellä vesirajaa ja on tavallisesti vain kuoppa maassa tai simpukankuorikasassa, mutta on joskus rakennettu ruohoista ja risuista. 2 tai 3 munaa munitaan touko-kesäkuussa. Molemmat puolisot hautovat ja poikaset kuoriutuvat 26–28 päivän kuluttua. Poikaset ovat pesäpakoisia ja seuraavat emojaan jo muutaman päivän ikäisinä. Matalilla rannoilla ja riutoilla pesivät emot kuljettavat poikasia heti mukanaan ravinnon etsinnässä, mutta jyrkillä kalliorannoilla pesivät parit joutuvat aluksi tuomaan poikasille ruokaa. Matalilla rannoilla pesivillä pareilla on parempi poikastuotto kuin jyrkkien rantojen asukkailla. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 40 päivän ikäisinä. Alaskanmeriharakat pesivät ensimmäisen kerran todennäköisesti 3-vuotiaina.

Ravinto

Ruokailee vesirajassa syöden simpukoita, ostereita, etanoita ja muita nilviäisiä. Nuoret linnut oppivat simpukoiden avaamisen emoiltaan ja seuraavat näitä jopa vuoden verran. Syövät myös muita selkärangattomia, kuten rapuja.
Theodor Wegelius

Karl Theodor Aleksander Wegelius (7. maaliskuuta 1850 Helsinki – 16. kesäkuuta 1932) oli suomalainen pankkimies ja senaattori.
Wegeliuksen vanhemmat olivat kamreeri Karl Gabriel Wegelius ja Anna Topenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1869 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1874. Wegelius oli Suomen Yhdyspankin johtokunnan jäsenenä 1875–1897 ja 1910–1917 sekä Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana 1898–1906. Hän oli senaatin talousosaston jäsen ja valtiovarain toimituskunnan päällikkö Mechelinin senaatissa 1906–1908.
Wegelius oli mukana säätyvaltiopäivillä porvarissäädyn jäsenenä 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1906. Hän oli porvarissäädyn sihteerinä 1877–1878, puhemiehenä 1897 ja varapuhemiehenä 1899. Wegelius oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1881–1893 ja toimi valtuuston sihteerinä 1875–1880. Wegelius kuului Hypoteekkiyhdistyksen, Henkivakuutus Oy Kalevan ja Palovakuutus Oy Fennian johtokuntiin ja oli Ekonomiska samfundetin puheenjohtajana 1900–1901 sekä vuodesta 1918 eteenpäin.
Inverse Records

Inverse Records on vuonna 2011 perustettu suomalainen rock-, heavy- ja metallimusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö, joka tuottaa myös julkaisupalveluita. Sen päätoimipaikka on Jyväskylä. Inverse Records on osa Inverse Music Groupia, johon kuuluu myös Secret Entertainment.
David Miliband

David Wright Miliband (s. 15. heinäkuuta 1965) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Brownin hallituksen ulkoministerinä 28. kesäkuuta 2007 lähtien. Vuosina 2006–2007 hän oli ympäristö-, ja terveys-, ja maaseutuministeri.

Elämäkerta

Milibandin vanhemmat ovat holokaustia paenneita puolanjuutalaisia. Hänen isänsä oli Belgiassa syntynyt marxismin teoreetikko Ralph Miliband. Myös hänen veljensä Ed Miliband on parlamentaarikko ja toimi samassa hallituksessa Davidin kanssa ympäristö- ja energiaministerinä 3. lokakuuta 2008 lähtien.
Miliband opiskeli filosofiaa, valtiotiedettä ja kansantaloustiedettä Oxfordin yliopiston Corpus Christi Collegessa ja valmistui erinomaisin arvosanoin. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti Massachusetts Institute of Technologyssa Yhdysvalloissa.
Miliband valittiin parlamenttiin vuonna 2001 ja hän pääsi nuoremmaksi ministeriksi opetusministeriöön kesäkuussa 2002. Vuoden 2004 lopulla hän pääsi pääministerin avustajaksi (Cabinet Office Minister) ja vuoden 2005 vaalien jälkeen kuntien ja paikallishallinnon ministeriksi varapääministeri John Prescottin alaisuudessa.
Ulkoministerinä Miliband on kannattanut Euroopan unionin laajentumista ja Venäjän, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maiden ottamista jäseneksi.
Miliband on naimisissa Louise Shackeltonin kanssa, joka soittaa viulua Lontoon sinfoniaorkesterissa. Miliband ja Shackelton ovat adoptoineet kaksi poikaa Yhdysvalloista, Isaacin joulukuussa 2004 ja Jacobin lokakuussa 2007.
Lampiherttu

Levinneisyys

Lampiherttua tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ecash

ECash-mikromaksamisjärjestelmä oli verkkoraha eli elektroninen käteinen raha. Se otettiin käyttöön Suomessa maaliskuussa 1996. Pankkien painostuksesta palvelu ajettiin alas.
Skyline (elokuva)

Tuotanto

Kuvaukset alkoivat Kaliforniassa helmikuussa 2010 ja ne saatiin päätökseen maaliskuun lopulla. Kuvauksista suurin osa tehtiin Greg Strausen asunnolla.

Oikeustoimet

Elokuussa 2010 kerrottiin Sony Pictures Entertainmentin aikeista haastaa Greg ja Colin Strausen oikeuteen heidän käytettyään Sonyn World Invasion: Battle Los Angeles elokuvaa varten tuotettuja visuaalisia efectejä heidän samantyylisessä Skyline elokuvassa.
Maaliskuussa 2011 riita sovittiin kun tarkastelujen jälkeen visuaalisia efektejä ei suoraan käytetty toisessa elokuvassa.

Jatko-osa

Vuonna 2017 julkaistiin Beyond Skyline niminen jatko-osa.
Venäläisvastaisuus

Venäläisvastaisuus voi esiintyä joko Venäjän keskushallintoon (tämän valtiomuodosta riippumatta) ja valtakoneistoon tai yleisesti venäläisiin kohdistuvana vihamielisyytenä ja syrjintänä. Vuonna 2014 tehdyssä tutkimuksessa venäläisvastaisuus oli korkeimmillaan Ranskassa, jossa 69 % väestöstä suhtautui venäläisiin kielteisesti ja toiseksi eniten Israelissa 68 %:lla.

Valtion vastaisuus

Vuonna 2009 eurooppalaisen Gallup Internationalin mielipidemittauksen mukaan "suomalaiset ovat Euroopan toiseksi Venäjä-vastaisin kansa" kosovolaisten jälkeen: 62 % haastatelluista suhtautui kielteisesti Venäjään. Mittauksessa haastateltiin 50 000 ihmistä 60 maasta, Suomessa 621 ihmistä. On kuitenkin muistettava, että eri puolilla Suomea asuvat ihmiset suhtautuvat venäläisiin eri tavalla. Yhdysvaltoihin suhtautui samassa mittauksessa kielteisesti 56 %. Saman tutkimuksen mukaan Venäjään suhtautuu kielteisesti 42 % tšekkiläisistä ja sveitsiläisistä, 37 % saksalaisista, 32 % tanskalaisista ja puolalaisista sekä 23 % virolaisista. Venäjä olikin G8-maista maailmanlaajuisesti kaikkein epäsuosituin.
Meze

Meze on Lähi-idän, itäisen Välimeren ja Balkanin alueilla suosittu alkuruokalajitelma. Sana meze tulee persian kielen sanasta مزیدن mazzidan, maistaa. Mezet ovat samankaltaisia kuin espanjalaiset tapakset.
Mezet ovat pieniä lautasella tarjottavia alkuruokia, jotka on suunniteltu nautittavaksi alkoholin kera tai muuten vain naposteltaviksi. Iranissa niitä tarjoillaan alkoholin ohella juhlissa tai vieraille. Kreikassa, Libanonissa, Syyriassa ja Turkissa mezejä tarjotaan nautittavaksi anisviinan kanssa kahviloissa ja baareissa. Niitä voidaan suurempina annoksina syödä myös pääruoaksi.
Mezeinä saatetaan Turkissa tarjota esimerkiksi oliiveja, pieniä viinilehtikääryleitä, leipää, valkosipulilla maustettua jogurttia ja tulista tomaatti-persilja-tahnaa.
Brian Murphy

Brian Murphy (s. 25. syyskuuta 1932) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut tunnettuja rooleja muiden muassa tilannekomediasarjoissa Man About the House, George and Mildred ja Vielä virtaa.
Kitapurjeen kohottajalihas

Kitapurjeen kohottajalihas (lat. musculus levator veli palatini) on paksu ja nauhamainen lihas ihmisen päässä, joka kohottaa pehmeää suulakea eli kitapurjetta. Kyseessä on parillinen lihas, joita on kaksi lateraalisesti sisäsieraimiin (lat. apertura nasalis posterior) nähden. Toimiessaan lihas nostaa kitapurjeen takaosaa ja vetää sitä hieman taaksepäin. Yhdessä lähellä olevan tensor veli palatini -lihaksen kanssa kitapurjeen kohottajalihas tekee pehmeästä suulaesta kireän horisontaalisen levyn, joka erottaa nenänielun suunielusta. Näiden lihasten tärkeä tehtävä on nenänielun sulkeminen nielaistaessa.
Kitapurjeen kohottajalihas lähtee ohimoluun tympaanisen osan (lat. pars tympanica oss temporale) alapinnasta läheltä korvatorvea ja kulkee suulaen aponeuroosiin (lat. aponeurosis palatina). Lihasta hermottaa vagushermosta lähtevä haara, kuten useimpia muita suulaen ja kurkun lihaksia.
Nikolai Krestinski

Nikolai Nikolajevitš Krestinski (25. lokakuuta (J: 13. lokakuuta) 1883 Mogiljov, Venäjän keisarikunta – 15. maaliskuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko. Hän sai surmansa Stalinin vainoissa.
Krestinskin isä oli kymnaasin opettaja. Krestinski liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1903 ja valitsi puolueen sisäisessä jaossa bolševikkien puolen. Hän opiskeli Pietarin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa ja valmistui juristiksi vuonna 1907. Sen jälkeen hän työskenteli asianajajana. Krestinski oli bolševikkien edustajana kolmannessa ja neljännessä valtakunnanduumassa 1907–1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänet karkotettiin Jekaterinburgiin. Karkotus päättyi armahdukseen helmikuun vallankumouksen jälkeen ja Krestinski valittiin Jekaterinburgissa bolševikkien Uralin aluekomitean johtoon. Hänet valittiin heinäkuussa 1917 myös puolueen keskuskomiteaan. Hän edusti bolševikkeja syyskuun 1917 demokraattisessa neuvottelukokouksessa sekä perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa. Lokakuun vallankumouksen aikana hän johti Jekaterinburgissa paikallista sotilaallista vallankumouskomiteaa.
Krestinski työskenteli Neuvosto-Venäjän alkuaikoina maan taloushallinnossa. Hän toimi valtiovarainasiain kansankomissaarina elokuusta 1918 vuoteen 1922. Hän oli yksi maaliskuussa 1919 perustetun puolueen politbyroon alkuperäisistä jäsenistä. Marraskuusta 1919 maaliskuuhun 1921 hän oli myös keskuskomitean siheeri. Krestinski asettui jo varhain puolueen sisäisissä kiistoissa Lev Trotskin tukijaksi, joten hänet päätettiin syrjäyttää johtoasemista. Hänet pudotettiin maaliskuussa 1921 politbyroosta ja keskuskomiteasta. Saman vuoden lokakuussa hänet nimitettiin Neuvosto-Venäjän Berliinin-lähettilääksi, missä tehtävässä hän oli vuoteen 1930. Hän myös edusti Neuvosto-Venäjää vuoden 1922 Genovan konferenssissa. Krestinski tuki 1920-luvun lopulla trotskilaista vasemmisto-oppositiota, mutta irtisanoutui siitä 1928. Palattuaan kotimaahan hän toimi vuodesta 1930 Neuvostoliiton ulkoasiain apulaiskansankomissaarina ja maaliskuusta toukokuuhun 1937 oikeusasiain apulaiskansankomissaarina.
Krestinski erotettiin kommunistisesta puolueesta ja hänet vangittiin toukokuussa 1937. Hän oli yksi syytetyistä maaliskuussa 1938 järjestetyssä niin sanotussa Moskovan kolmannessa oikeudenkäynnissä yhdessä Nikolai Buharinin ja Aleksei Rykovin kanssa. Heitä syytettiin vastavallankumouksellisen ”oikeistolais-trotskilaisen blokin” jäsenyydestä ja Saksan agentteina toimimisesta. Ensimmäisessä kuulemisessaan 2. maaliskuuta Krestinski kiisti kaikki syytteet ja julisti olevansa syytön, mutta seuraavana päivänä hän antoi uuden lausunnon, jossa tunnusti kaikki syytteet. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1963.