google/wiki40b huggingface dataset:
Liiketunnistin

Passiivinen infrapunatunnistin

Laite, joka tunnistaa lämpösäteilyn vaihtelut kohteen liikkeen ansiosta. Sisältää kuoren, linssin, valoherkän kennon ja piirin, joka käsittelee ja lähettää tiedon esimerkiksi releelle.

Mikroaalto- ja ultraäänitunnistimet

Sisältää kuoren, lähettimen, vastaanottimen ja tietoja käsittelevän piirin.

Herkkyys

Mikäli vartioidussa kohteessa on esimerkiksi lemmikkieläimiä, on tarkoituksenmukaista, etteivät ilmaisimet reagoisi niihin. Ongelma järjestyy säätämällä tunnistin vähemmän herkäksi tai sitten käyttämällä prosessorilla varustettua uudempaa ilmaisinta, joka pyrkii tunnistamaan liikkeen aiheuttajan. Lemmikkieläinten rakennuksessa liikkumisesta aiheutuva ongelma voidaan myös kiertää sillä, että rikosilmoittimelta jätetään kytkemättä liikeilmaisimet päälle lemmikin ollessa yksin kotona ja että pelkkää ulkokuorta, eli ovia ja ikkunoita, valvotaan. Markkinoilla on myös tunnistimia, jotka jättävät lattiatasosta n. 1,2 metrin korkuisen tyhjän valvomattoman alueen, jolloin isokin lemmikki voi liikkua vapaasti huoneistossa.
Ozolian Lokris

Ozolian Lokris (Ozolialainen/Ozolinen Lokris, Ozolia; m.kreik. Ὀζολία Λοκρίς, Ozolia Lokris) eli Läntinen Lokris oli antiikin Kreikan maakunta. Se käsitti kahteen osaan jakautuneen Lokriin läntisen osan Korintinlahden pohjoisrannalla.

Maantiede

Ozolian Lokris käsitti Korintinlahden pohjoisrannikolla alueen, joka rajautui pohjoisessa Doriiseen ja Aitoliaan, lännessä Aitoliaan ja idässä Fokiiseen. Lännessä Ozolian Lokriin alue ulottui Antirrhionin niemelle eli Korintinlahden suulle ja idässä lähelle fokislaista Krisan rannikkokaupunkia. Krisanlahden länsiranta oli Lokriin aluetta.
Ozolian Lokriin alue on vuoristoista ja karua. Suuri osa alueesta on Fokiissa sijainneen Parnassos-vuoren ja Aitolian alueella sijainneen Koraks-vuoren rinnettä. Alueella sijaitsi Ozolian Lokriin merkittävin joki oli Hylaithos (nyk. Mórnos), joka laski Korintinlahteen alueen tärkeimmän sataman Naupaktoksen lähellä. Ozolian Lokriin tärkein kaupunki oli Amfissa.

Muut kaupungit

Ozolian Lokriin muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa Eupalion, Hessos, Krokyleion, Oineon, Olpai, Poteidania, Teikhion ja Tolofon.

Historia

Läntistä Lokrista asutti lokrien heimo (Lokroi) Ozolai (Λοκροὶ Ὀζόλαι). Myös nimitystä ”läntiset lokrit” (Λοκροὶ Ἑσπέριοι, Lokroi Hesperioi) käytettiin. Nimen Ozolia alkuperä on epäselvä, ja sille ehdotettiin antiikin aikana useita etymologioita. Jotkut johtivat sen verbistä ozein (ὄζειν), ”haista”, mikä kytkettiin Tafiassos-vuoren juurella olleesta lähteestä nousseeseen lemuun. Kreikkalaisessa mytologiassa tämä haju selitettiin sillä, että kentauri Nessos oli haudattu paikalle, ja haju tuli tämän mätänevästä ruumiista. Toinen selitys oli kasvien tuoksu. Muita selityksiä nimelle olivat asukkaiden muinoin asuina käyttämät nahat tai alueella kasvatettujen viiniköynnösten oksat.
Kreikkalaisessa perinteessä Ozolian Lokriin kaupunkeja pidettiin idempää Opuntian Lokriista tulleiden asukkaiden siirtokuntina. Historiallisena aikana Ozolian Lokris mainitaan ensimmäisen kerran vasta peloponnesolaissodan yhteydessä 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Thukydides mainitsee tuolloin asukkaat Aitolian ja Akarnanian asukkaiden tavoin puolibarbaarisena kansana. Näitä kansoja yhdisti Thukydideen mukaan myös niiden käyttämä asevarustus sekä taistelutapa.
Vuonna 426 eaa. lokrislaiset olivat liitossa Ateenan kanssa ja avustivat Demosthenestä hyökkäyksessä Aitoliaan, mutta tämän kärsittyä tappion lokrislaiset antautuivat ilman vastustusta Eurylokhoksen johtamille spartalaisille. Myöhempinä aikoina Ozolian Lokris kuului Aitolian liittoon.
HMS B.9

Palvelus

HMS B.9 siirrettiin kesällä 1912 Maltalle sisaralusten HMS B.10:n ja HMS B.11:n kanssa. Italian liityttyä ympärysvaltoihin piti Ranskan ja Britannian lähettää aluksia Italian tueksi Adrianmerelle sijoitettua Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Britannia päätti lähettää osastoon Välimerellä olevat B-luokan sukellusveneet ja HMS B.7, HMS B.8 ja HMS B.9 saapuivat Venetsiaan 11. lokakuuta 1915. Osasto viipyi Venetsiassa lokakuuhun 1916, jolloin H-luokan sukellusveneet saapuivat alueelle.
Alus lähti sisaralustensa mukana 30. lokakuuta kohti Maltaa, jossa ne poistettiin palveluksesta odottamaan päätöstä kohtalostaan. Vuonna 1917 alukset muutettiin partioveneiksi aseistamalla ne 12 naulan tykillä ja rakentamalla ohjauskansi. Muutostöiden jälkeen ne palasivat valvomaan Otrantonsalmen sulkua.
Alus myytiin 31. lokakuuta 1919 romutettavaksi.
Litterär Tidskrift

Litterär Tidskrift utgifven i Helsingfors oli Helsingissä vuosina 1863–1865 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.
Lehti perustettiin vuonna 1863 lakanneen J. V. Snellmanin Litteraturbladin korvaajaksi. Sitä toimittivat Helsingfors Dagbladissa työskennelleet J. G. Frosterus, J. J. Chydenius, Karl Collan ja A. H. Chydenius. Kulttuuripoliittisesti liberaali kuukausilehti sisälsi monipuolisia artikkeleita ajankohtaisista tieteellisistä ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Enimmillään 600 tilaajaa saanut Litterär Tidskrift lakkasi vuoden 1865 alussa.
Tyttilampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,6 metriä mpy.
Gunnar Calenius

Elämä ja ura

Gunnar Caleniuksen vanhemmat olivat puutarhuri Johan Calenius ja Olga Cavén. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli toimistoalalla ja sai säveltaiteellista yksityisopetusta. Calenius esiintyi Helsingissä Kaivohuoneen Operettiteatterissa 1916 ja Apollo-teatterissa 1920–1921 ja sittemmin kiertueilla. Myöhemmin hänet kiinnitettiin Suomalaiseen Oopperaan, jossa hän oli esiintynyt ensi kerran helmikuussa 1921 kappaleessa Taikahuilu. Caleniuksen aktiivinen kausi Suomalaisessa Oopperassa kesti vuodesta 1926 vuoteen 1957.
1930-luvun taitteessa Calenius levytti kymmenkunta laulua. Hän näytteli muutaman sivuroolin suomalaisissa elokuvissa 1930- ja 1940-luvuilla.
Orestis

Orestis (m.kreik. Ὀρεστίς, myös Orestias, Ὀρεστίας) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa, nykyisen Kastorián alueyksikön alueella pohjoisessa Kreikassa.

Maantiede

Orestis sijaitsi Makedonian lounaisosassa Pindos-vuoriston alueella, Haliakmon-joen yläjuoksulla. Ainakin pääosa alueesta oli vuoriston itäpuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsi Lynkestis eli Lynkos, koillispuolella Eordaia, kaakkoispuolella Elimeia, eteläpuolella Tymfaia ja lännessä Epeiroksen Parauaia.
Orestiin tärkein kaupunki oli Argos Orestikon. Se sijoitetaan nykyisen, siitä nimensä ottaneen Árgos Orestikón kaupungin tienoille. Stefanos Byzantionlaisen mukaan samannimisiä kaupunkeja oli kaksi, toinen Epeiroksessa ja toinen Makedonian Orestiissa, mikä on joskus aiheuttanut sekaannusta.

Historia

Orestiin aluetta asutti alun perin sille nimensä antanut orestien (Orestai, Ὀρέσται) heimo. Nämä olivat antiikin lähteiden mukaan alkuperältään epeiroslaisia, joidenkin lähteiden mukaan molosseja. Heimolla oli omat kuninkaansa. Orestien tiedetään sotineen muiden epeiroslaisten kanssa muun muassa Akarnaniaa vastaan. Makedonialaiset valtasivat alueen ja liittivät sen valtakuntaansa Filippos II:n aikana 300-luvulla eaa.
Roomalaisten Filippos V:n kanssa tekemässä rauhassa vuonna 196 eaa. Orestis julistettiin vapaaksi, koska se oli ensimmäisenä kapinoinut Makedoniaa vastaan. Rooman vallattua Makedonian vuonna 168 eaa. ja jaettua sen neljään osaan Orestis kuului todennäköisesti neljänteen osaan.
Nykyinen samalla seudulla sijaitseva Orestídan kunta on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta.
Seriini

Glykolysaatio

Proteiineissa seriinin hydroksyyliryhmä voidaan glykosyloida. Tällä saattaa olla merkitystä joidenkin diabeteksen vaikutusten ymmärtämisessä. Seriini on myös tyypillinen kinaasien fosforylaation kohde eukaryoottisolujen säätelyssä.

Biosynteesi

Seriinin synteesi alkaa 3-fosfoglyseraatin hapettamisella, josta muodostuu 3-fosfohydroksipyruvaattia ja NADH:ta. Transaminaatioreaktiosta glutamaatin kanssa syntyy 3-fosfoseriiniä ja fosfaatin poistaminen jättää jäljelle seriinin.
S/S Nord II

S/S Nord II oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön jonkin aikaa omistama yhdistetty rahti- ja matkustajahöyrylaiva.
Laiva rakennettiin 1902–1903 Sir Raylton, Dixon & Co. Ltd:n telakalla Middlesbroughissa Englannissa ja sen oli tilannut helsinkiläinen Ångfartygs Ab Nord -varustamo. Laivan viimeistelytyöt tehtiin Hietalahden telakalla Helsingissä ja se alkoi vuodesta 1903 alkaen kuljettaa Amerikkaan matkaavia siirtolaisia ja voita Suomesta Englantiin. Reitti kulki Hangosta Kööpenhaminan kautta Newcastleen ja Grimsbyyn. Nord-varustamo alensi siirtolaisten Amerikan-matkan hintaa 100 markkaan ja pian Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö tarjosi vastaavaa matkaa 79 markalla. Kova hintakilpailu aiheuttikin tappioita molemmille varustamoille. 
Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö osti 26. lokakuuta 1904 Nord-varustamon ja sen kolme laivaa lopettaakseen Englannin-liikenteessä syntyneen kovan kilpailun. Laivat otettiin kaupan jälkeen pois liikenteestä ja jätettiin Englantiin odottamaan sopivaa ostajaa. Nord II myytiin maaliskuussa 1905 Grimsbyssä toimivalle Great Central Railway-yhtiölle ja se sai uudeksi nimekseen S/S Wrexham.
Laiva haaksirikkoutui 19. kesäkuuta 1918 Valkealla merellä Yugina-joen suun edustalla lähellä Chavangaa. Se oli tällöin tulossa lastattuna Murmanskissa.   
S/S Nord II:n pituus oli 73,11 metriä, leveys 10,72 metriä ja syväys 5,64 metriä. Laivan vetoisuus oli 1 432 bruttorekisteritonnia (818 nettorekisteritonnia) ja nopeus 12,5 solmua. Laivan kolmisylinterisen trippelihöyrykoneen teho oli 1 700 hevosvoimaa. Hyttipaikkoja oli 24 I luokassa ja 28 II luokassa. Lisäksi oli 137 paikkaa siirtolaisia varten.
Niuen lippu

Niuen lippu on Uuden-Seelannin liitännäisvaltion Niuen virallinen lippu. Se on ollut käytössä vuodesta 1975 lähtien. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Union Jack viitaten Uuden-Seelannin pitkään historiaan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa,  johon on lisätty viisi tähteä. Neljä pientä tähteä viittaavat Uuteen-Seelantiin ja iso tähti on Niue. Lipun keltainen väri symboloi Niuen kirkasta auringonpaistetta sekä Uuden-Seelannin ja Niuen välistä ystävyyttä.
Savon Sanomat

Savon Sanomien jakamia palkintoja

Savon Sanomien miespuolinen henkilöstö on 1970-luvun alusta asti vuosittain palkinnut Hilmanpäivänä 21. marraskuuta ”savolaisen naisen, joka on töillään ja toimillaan osoittanut esimerkillistä taitavuutta, tietävyyttä ja aikaansaavuutta”.
Lehti jakoi vuonna 2011 kolmannen Savon Sanomien vuoden väitöskirjapalkinnon parhaasta Kuopion yliopistossa hyväksytystä väitöksestä.
Uuno Turhapuro armeijan leivissä

Juoni

Uuno saa kutsun suorittamaan loppuun asepalveluksensa, jossa kerkesi aikoinaan olla vain yhden päivän. Uunon appiukko vuoristoneuvos Tuura on juuri nimitetty puolustusministeriksi, ja Uuno pyytää tältä vapautusta. Tuura kuitenkin määrää Uunon asepalvelukseen ja antaa komppanian päällikölle käskyn: "Uunolle ei saa antaa iltalomaa ennenkuin hänestä on tehty mies!"
Lopulta Uuno ylenee majuriksi asti, ja sotkee vaimonsa Elisabethin mukaan pelleilyynsä. Elisabeth maskeeraa itsensä Uunon näköiseksi, ja tuuraa Uunoa yhden päivän armeijassa, jotta tämä saisi viettää vapaan illan. Uuno sotkee perusteellisesti Tuuran asiat, niin lehtihaastattelut kuin puolustusvoimien budjettiesitykset valtiolle.
Lopulta Tuura joutuu sotaoikeuteen sillä hänen tulkitaan aloittaneen sodan Ruotsia vastaan, ja elokuva päättyy kohtauseen jossa Uuno toimii Tuuran puolustusasianajajana sotaoikeudessa.
Lopuksi kamera vetäytyy valkokankaalta, ja näemme salintäydeltä naisia ja Uunon näköisiä miehiä, jotka arvioivat näkemäänsä. Joukossa ovat myös Elisabeth ja Uuno joka lausuu: "Kyl minust toi Loiri ampuu tos tyypis karkeesti yli - ei tommost oo eläväs elämäs."

Muuta tietoa

Elokuva on ensimmäinen Ere Kokkosen käsikirjoittama Uuno-elokuva. Tosin Uunojen käsikirjoituksiin ovat Pasasen ja Kokkosen lisäksi tuoneet omia ideoitaan myös Vesa-Matti Loiri ja Simo Salminen. Esimerkiksi upseerikerholla nähtävä biljardikohtaus kirjoitettiin mukaan Vesa-Matti Loirin omasta vaatimuksesta ja hän itse suunnitteli sen vanhan TV-esiintymisensä pohjalle. Ajatus tarinan kiertymisestä sodaksi Ruotsia vastaan puolestaan syntyi Spede Pasasen päästä. Elokuvaa kuvattiin Santahaminan varuskunnassa Helsingissä.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sotilasfarssin kliseitä noudattavaksi sähläilyksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Tero Virjonen

Tero Virjonen (s. 7. huhtikuuta 1978) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Uransa ajan hän edusti Turun Urheiluliittoa ja hän huolehti itse omasta valmennuksestaan vuodesta 2000 lähtien. Kalevan kisoista Virjonen saavutti hopeaa ja pronssia 200 metrin juoksussa. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa neljä kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa sekä pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2004 jälkeen.
Colleen Dion

Colleen Dion (käytetään myös nimeä Colleen Dion-Scotti, s. 26. joulukuuta 1964, Newburgh, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten saippuasarjasta Kauniit ja rohkeat, jossa hän näytteli Felicia Forresteriä. Colleen osallistui 12-vuotiaana koulunsa näytelmään.
HMCS Prestonian

Kanadan laivasto

HMCS Penetang aloitti palvelukseen oton jälkeen kouluttautumisen tuleviin tehtäviinsä Pohjois-Atlantilla. Alus liitettiin tammikuussa 1945 Kanadan laivaston Halifaxiin sijoitettuun 28. saattajaryhmään, jossa se palveli Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka. Se poistettiin palveluksesta 9. marraskuuta 1945 Halifaxissa sijoitettuna reserviin.
Alus ostettiin takaisin Marine Industriesilta, jolle se oli hieman aiemmin myyty romutettavaksi. Se muutettiin Prestonian-luokan saattuefregatiksi 1953. HMCS Prestonian palasi muutostöiden päätyttyä palvelukseen 22. elokuuta 1953, jolloin sen  NATO runkonumeroksi tuli oli FFE 307. Alus poistettiin palveluksesta 24. huhtikuuta 1956.

Norjan laivasto

HMCS Prestonian lainattiin Norjan laivastolle, joka nimesi sen KNM Trolliksi. Norjan valtio lunasti aluksen 1959 ja luokitteli sen 1965 sukellusveneiden emälaivaksi nimettynä KNM Horteniksi. Alus poistettiin 1972 palveluksesta ja se romutettiin.
Vegard Ulvang

Yksityiselämä

Vegard Ulvang elää avioliitossa Grete Ingeborg Nykkelmon kanssa, joka myös on entinen kansainvälisen tason huippuhiihtäjä.
Vuonna 1993 Ulvang nousi julkisuuteen myös urheilu-uransa ulkopuolella kahden häntä kohdanneen ikävän tapauksen johdosta: Hänen ollessaan patikoimassa ystävänsä Vladimir Smirnovin kanssa Mongoliassa viranomaiset pidättivät seurueen epäiltynä paikallisen oppaansa ryöstömurhasta. Useiden päivien kuluttua tilanne laukesi, kun selvisi, että opas oli varastanut seurueelta lentolipun ja paennut Venäjälle, missä miliisi oli pidättänyt hänet. 
Saman vuoden lokakuussa Ulvangin isoveli Kjetil katosi salaperäisesti ollessaan lenkkeilemässä lumimyrskyssä. Vegard Ulvang osallistui itsekin kahden viikon ajan veljensä etsintöihin; veljeä ei kuitenkaan löydetty ja Vegardin oli lähdettävä takaisin Italiaan harjoittelemaan 1994 olympialaisia varten. Etsinnät lopetettiin kuukauden jälkeen ja 7 kuukautta myöhemmin, kun poliisi aloitti taas etsinnät veli löydettiin hukkuneena lähijärvessä. 
Syksyllä 2011 Vegard Ulvang hiihti norjalaisen retkikunnan mukana etelänavalle. Retkikunta seurasi Roald Amundsenin 100 vuotta aiemmin käyttämää reittiä. Vegard Ulvang ja Harald Dag Jolle saapuivat etelänavalle 14.12.2011 päivälleen 100 vuotta Amundsenin retkikunnan jälkeen 1300 kilometrin hiihdon päätteeksi.
Iso Tiilijärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 51 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se sijaitsee ensimmäisellä Salpausselällä Tiirismaan luonnonsuojelualueeen länsipuolella ja se rajoittuu Rätäksuon alueeseen lännessä ja Soisalmensuohon kaakossa. Järven pohjoisrannalla on Tiirismäki, jonka laella on Tiirismaan radio- ja tv-masto. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen suurin syvyys on 15 metriä järven luoteispäässä. Järven rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä. Järven rannoilla sijaitsee joitakin kiinteistöjä ja vapaa-ajan asuntoja. Sen järven luoteispäässä on vedenottamo.

Luontoarvoja

Iso Tiilijärvi on oligotrofinen järvi, jonka vesi on poikkeuksellisen kirkasta niukkaravinteisuutensa vuoksi. Veden näkösyvyys on useita metrejä. Järvellä on taipumus happamoitua, mitä on torjuttu kalkitsemisella vuonna 1979. Iso-Tiilijärvi on Lahden Sukeltajat Bay City Divers ry:n lähisukelluskohde. Sitä käytetään myös biologian opetuksessa. Kalastusoikeudet kuuluvat Vesalan kalastuskunnalle.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Kotojärven valuma-alueeseen (14.244) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,0 metriä mpy. Siihen laskee ainoana järvenä Keski-Tiilijärvi. Järven laskuoja Kiisoja lähtee vedenottamon läheltä järven luoteisosasta ja se laskee 2,3 kilometrin päässä Kutajärveen. Ojalle tulee pudostusta 62 metriä.
Kaikista kapinallisin

Juoni

17-vuotias nuorisorikollinen Colin Smith (Tom Courtenay) joutuu kasvatuslaitokseen, jonka vapaamieliset virkailijat huomaavat hänen juoksijankykynsä ja antavat hänelle vapauden harjoitella laitoksen ulkopuolella tulossa olevan nuorisovankiloiden välisen kilpailun edellä. Takaumina näytetään pojan taustaa ja rikollisuraan vaikuttaneita tapahtumia. Auktoriteetteja vastaan kapinoivan nuorukaisen peräänantamattomuus paljastuu kilpailun lopun kepposessa.

Vastaanotto

Elokuva sai teatteriensi-iltansa Suomessa Helsingin Adlonissa 1963, ja se on esitetty TV1:ssä 1976. Helsingin Sanomien Mauri Taviola luonnehti tv-esityksen alla sitä eräänlaiseksi kevyen luokan rikoselokuvaksi ja yhteiskunnalliseksi analyysiksi, jonka arkirealismi ja kurjien olojen kuvaus olivat 1960-luvun alussa raikkaita keinoja mutta hänestä 1970-luvun katsojalle jo ikävystyttäviä.
Kaikista kapinallisin valittiin sijalle 61 British Film Instituten vuonna 1999 kokoamalla listalla 1900-luvun sadasta parhaasta brittielokuvasta.The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaikista kapinallisimman vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jenny Markelin-Svensson

Jenny Maria Gustava Markelin-Svensson (vuoteen 1911 Markelin; 30. lokakuuta 1882 Helsingin maalaiskunta – 17. maaliskuuta 1929 Helsinki) oli ammattientarkastaja ja Suomen ensimmäinen naispuolinen insinööri.
Markelin-Svenssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Fredrik Albert Markelin ja Amanda Fredrika Nummelin ja puoliso vuodesta 1911 rakennusteknikko Emil Svensson. Hän tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista 1899 ja valmistui insinööriksi ensimmäisenä naisena Polyteknillisestä opistosta 1905. Markelin-Svenssonin oppialana oli tie- ja sillanrakennus.
Markelin-Svensson perehtyi valmistumisensa jälkeen työoloihin Suomessa ja apurahojen turvin ammattientarkastukseen eri puolilla Eurooppaa. Vuonna 1908 hänet nimitettiin ammattientarkastaja  Vera Hjeltin apulaiseksi ja 1909 apulaistarkastajaksi Viipurin ja Lahden tarkastuspiireihin. Hjeltiä Markelin-Svensson avusti vielä 1911–1913 valtion työsuojelu- ja huoltonäyttelyn hoidossa. Vuonna 1913 hän siirtyi Helsingin kaupungin palvelukseen, terveydenhoitolautakunnan naispuoliseksi työntarkastajaksi. Hän perehtyi ammattientarkastukseen ja työsuojeluun Skandinaviassa 1914, ja vuonna 1916 hän esitti ammattientarkastajien koulutuksen kehittämistä Suomessa.
Kun sosiaalihallitus perustettiin 1918, Markelin-Svensson siirtyi sen palvelukseen ja toimi Suomen ensimmäisenä naispuolisena ammattienylitarkastajana. Myöhemmin hän oli sosiaaliministeriön apulaisylitarkastaja aina varhaiseen kuolemaansa saakka. Markelin-Svensson oli aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaja myös sanomalehtikirjoitusten, esitelmien ja luentojen sekä alan yhdistysten ja järjestöjen luottamustehtävien kautta.
Karl Dikert

Karl Bror Felix Dikert (13. tammikuuta 1895 Helsinki – 24. huhtikuuta 1918 Kämärä) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat konemestari Karl Oskar Dikert ja Anna Emilia Hansson.

Opinnot

Dikert kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaisessa lyseossa ja yhden kauden Tampereen teknillisessä opistossa.

Jääkäriaika

Karl Bror Felix Dikert liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. helmikuuta 1916. Hän osallistui Polangenin erikoiskurssille vuonna 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto

Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto on Suomen opetusministeriön vuodesta 1968 lähtien yksittäiselle henkilölle tai ryhmälle myöntämä palkinto ansioista tiedonjulkistamisessa.
Vuosina 1968–1972 palkinnon saajat valitsi tietokirjallisuuden palkintolautakunta. Nykyisin esityksen palkinnon saajista tekee tiedonjulkistamisen neuvottelukunta. Palkinto annetaan ensisijaisesti edellisen vuoden aikana julkaistuista kirjoista, radio- ja TV-esityksistä, sanoma- ja aikakauslehdistä tai muista tietotuotteista. Saajien lukumäärä ja palkinnon suuruus päätetään vuosittain. Tiedonjulkistamisen alalla erityisen ansioituneelle henkilölle voidaan myöntää elämäntyöpalkinto.
Vuonna 2017 elämäntyöpalkinnon suuruus oli 20 000 euroa ja muiden palkintojen 15 000 euroa.
Suurperhe

Alueellinen kehitys

Suurperheen käsite vaihtelee maittain ja alueittain. Kiinassa se on toiminut yhteiskuntarakenteen perustana pitkiä aikoja. Suurperheet ovat olleet yleisiä paimentolais- ja luontaistaloudessa elävillä kansoilla. Euroopassa suurperheitä on ollut viime vuosikymmeninä enää eteläslaaveilla. Suomessa suurperheitä oli Karjalassa ja Savossa 1800-luvun alkupuolella kaskikauden loppuvaiheilla. Syynä niiden väliaikaiselle lisääntymiselle oli voimakas väestönkasvu ja uudisasutusmahdollisuuksien supistuminen. Karjalassa oli ennen sotia myös yhtiömuotoisia suurperheitä, jotka omistivat maata ja viljelivät sitä. Niitä verotettiin yhtiömuotoisesti.

Yhteiskuntarakenteen vaikutukset

Suurperhe oli tavanomainen perhemuoto maatalousyhteiskunnassa. Yleisesti ajatellaan, että teollistuminen loi nykyaikaisen ydinperheen ja suurperheet vähenivät, sillä tehdaspaikkakunnilla asuttiin ahtaammin kuin maaseudulla. Perheen tehtäväkin muuttui, kun palkkatyön myötä irtosivat työ ja koti toisistaan. Uusien tutkimusten mukaan ydinperheet, entistä myöhäisempi avioitumisikä, ehkäisy ja tiiviimpi perherakenne (nukkuminen perheittäin erikseen palveluskunnasta) ovat länsimaissa osittain teollistumista vanhempia ilmiöitä. Ydinperheajatuksen läpimurto onkin suuressa määrin ihanteiden ja ideologian muutos. Siihen liittyy irrottautuminen sääty-yhteiskunnasta ja patriarkaalisuudesta.

Etymotologia

Perheen muuttumista kuvaa myös sanaston muutos. Ruotsinkielisissä alan teksteissä puhuttiin pitkälti 1800-luvulle saakka hus-sanan johdannaisista hushåll, husfolk, husfärhör, husaga. Talo oli siis talouden ja yhteiselämän yksikkö. 1800-luvun kuluessa siirryttiin yhä enemmän käyttämään sanaa familj, joka vähitellen vakiintui tarkoittamaan perhettä nykymerkityksessä. Sana tunnettiin kyllä aikaisemminkin, mutta sillä ei ollut käyttöä, kun perheestä ei puhuttu ilman taloa, työyhteisöä, palkollisia ja sukulaisia. Sama vähittäinen muutos tapahtui myös saksan, englannin ja ranskan kielissä. Suomen sana perhe on hyvin vanha, mutta sen käyttö nykyisessä merkityksessä alkoi vasta 1800-luvun jälkipuolella. Yleensä sitä vanhemmissa teksteissä käytetään sanoja talo, huonekunta, ruokakunta tai perhekunta.

Monilapsiset perheet

Suurperheitä syntyy myös vanhempien uskonnollisen vakaumuksen perusteella, joka kieltää ehkäisyn, kuten amisheilla, hutteriiteilla, mennoniiteilla, vanhoillislestadiolaisilla ja herrankansalaisilla.
Bortom synd och skam

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
Skakavac

Skakavacin vesiputous on Bosnia ja Hertsegovinan korkein vesiputous. Sen pudotus Budovik-vuoren rinteellä on 98 metriä. Putous sijaitsee lähellä Sarajevoa. Nahorevon kylästä putoukselle on tunnin patikkamatka.