google/wiki40b huggingface dataset:
Ranskankohokki

Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen ranskankohokki kasvaa 10–50 cm korkeaksi. Kasvi on pysty ja sen varret vaihtelevat haarattomista monihaaraisiin. Koko kasvi on karvainen, yläosasta nystykarvainen ja tahmea. Lehdet ovat varressa vastakkain. Kukinto on harvakukkainen, terttumainen ja toispuolinen. Lyhytperäisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön, lieriömäinen, karvainen ja enintään senttimetrin pituinen. Terälehdet ovat 10–12 mm pitkiä ja väriltään valkoisia tai punertavia, joskus myös punaläikkäisiä. Terälehtien lavat ovat ehyitä tai lanttokärkisiä. Suomessa ranskankohokki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on 6–9 mm pitkä kota.

Levinneisyys

Ranskankohokki on alun perin kotoisin Etelä- ja Keski-Euroopasta. Laji on levinnyt tulokkaana muun muassa Etelä-Norjaan ja -Ruotsiin. Suomessa ranskankohokkia on tavattu maan etelä- ja keskiosista, lähinnä sisämaasta.

Elinympäristö

Ranskankohokki on Suomessa satunnainen uustulokas, jota on tavattu lastauspaikoilla, myllyillä ja kylvönurmikoilta.
Lontoon olympiapuisto

Lontoon olympiapuisto on vuoden 2012 kesäolympialaisia ja kesäparalympialaisia varten rakennettu alue Stratfordissa, Lontoossa. Alueelle rakennettiin urheilijoiden olympiakylä ja lukuisia kilpailupaikkoja, mukaan lukien Olympiastadion ja Aquatics Centre. Olympiapuistoon rakennettiin 115 metriin kohoava intialaisen taiteilijan Anish Kapoorin suunnittelema näköalatorni, ArcelorMittal Orbit. Rakennelmassa on kaksi näköalatasannetta ja ravintola. Tornin kustannusarvio on 22,7 miljoonaa puntaa, josta maailman suurin teräsyhtiö ArcelorMittal maksaa 19,6 miljoonaa puntaa. Puistossa sijaitsi myös olympiakisojen mediakeskus International Broadcast Centre. Olympialaisten jälkeen alue sai uudeksi nimeksi Queen Elizabeth Olympic Park.

Queen Elizabeth Olympic Park

Queen Elizabeth Olympic Park avattiin yleisölle huhtikuussa 2014. Alue oli ennen olympialaisia joutomaata, jolla oli sata vuotta aiemmin ollut maailman suurin satamakompleksi. Puistoon ei ole pääsymaksua, mutta Copper Boxissa sijaitseva kuntosali, velodromi sekä vesiurheilukeskus ovat maksullisia. Itse olympiastadion on vielä suljettuna, mutta vuonna 2016 se siirtyy West Ham Unitedin käyttöön.
Vsevolod Garšin

Lapsuus

Vsevolod Garšin syntyi aatelisperheeseen. Isä oli Krimin sotaan osallistunut upseeri ja äiti laivastoupseerin tytär. Vsevolodin ollessa viisivuotias äiti rakastui kotiopettajaan ja jätti perheen. Aluksi poika asui isänsä luona, mutta myöhemmin äiti vei hänet Pietariin, jossa hän kävi lukion.
Garšin sairastui psykoosiin ensimmäisen kerran 17-vuotiaana. Hän kuvailee, kuinka eräänä päivänä oli kauhea ukkonen, jonka hän pelkäsi tuhoavan koko talon. Garsin taittoi pihapuusta kepin, laittoi sen toisen pään huoneensa kattoon ja toisen rintaansa vasten, koska uskoi, että hänen ruumiinsa voisi toimia ukkosenjohdattimena.

Opiskelu

Vuonna 1874 Garšin pääsi opiskelemaan Pietarin vuori-instituuttiin. Venäjän ja Turkin sodan aikana vuonna 1877 hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan, haavoittui Bulgariassa ja sai ylennyksen upseeriksi. Terveydentilansa takia hän erosi armeijasta ja jatkoi opintojaan Pietarin yliopistossa.

Ura

Kirjailijan ensimmäinen teos ilmestyi vuonna 1876. Tunnetuksi hänet teki omakohtainen kertomus Tšetyre dnja (”Neljä päivää”, 1877), joka ilmestyi Nikolai Nekrasovin, Mihail Saltykov-Štšedrinin ja Nikolai Mihailovskin toimittamassa Otetšestvennyje zapiski -lehdessä. Sota jätti syvän jäljen Garšinin äärimmäisen henkilökohtaiseen tuotantoon. Sen mielettömyyttä kuvaavat ”Neljän päivän” ohella kertomukset Trus (”Pelkuri”, 1879) ja ”Sotamies Ivanovin muistelmia” (Iz vospominani rjadovogo Ivanova, 1883). Täynnä humanistista paatosta ovat myös katunaisten traagisia kohtaloita kuvaavat kertomukset Proisšestvie (”Tapaus”, 1878) ja ”Taiteilijan lemmentarina” (Nadežda Nikolajevna, 1885). Fjodor Dostojevskilla ja Leo Tolstoilla oli huomattava vaikutus Garšiniin, vaikka hän ei hyväksynytkään jälkimmäiselle ominaista alistumisen filosofiaa. Sivistyneistön eettisiä ongelmia ja suhdetta vallankumoukseen kirjailija käsittelee kertomuksissa Vstretša (”Tapaaminen”, 1879), Hudožniki (”Taiteilijat”, 1879), Attalea princeps (1880) ja ”Punainen kukka” (Krasnyi tsvetok, 1883).
Lapsuudesta saakka tunneherkkä Garšin kärsi 1870-luvun alusta lähtien psyykkisistä ongelmista. Helmikuussa 1880 hän vetosi korkeimman toimeenpanevan komitean päällikön Mihail Loris-Melikovin murhaa yrittäneen Ippolit Mlodetskin puolesta. Mlodetskin teloituksen seurauksena hän sairastui maanis-depressiiviseen psykoosiin eli skitsoaffektiiviseen häiriöön ja joutui kahden vuoden ajaksi mielisairaalaan. Vuonna 1883 hän meni naimisiin ja alkoi työskennellä rautatieliiton sihteerinä. Vuonna 1888 hän teki itsemurhan hyppäämällä alas porraskuiluun. Kirjailijan viimeiseksi teokseksi jäi lasten satu ”Matkustava sammakko” (myös ”Sammakko, joka matkusti”, ven. Ljaguška-putešestvennitsa, 1887).

Tyyli

Garšin oli lyhyen kertomuksen mestari. Hänen proosansa on tunteellista, filosofista ja dramaattista. Sosiaalipsykologisten ja lyyrisfilosofisten kertomusten lisäksi hän kirjoitti satuja, mielikuvitusnovelleja ja kuvauksia.
Zenerdiodi

Zenerdiodi eli "zeneri" on diodityyppi, joka toimii päästösuuntaan lähes tavallisen diodin tavoin mutta estosuuntaisen jännitteen ylittäessä diodille ominaisen jännitteen, niin sanotun zenerjännitteen, se päästää virran kulkemaan myös estosuunnassa. Komponentti on nimetty Clarence Zenerin mukaan.

Käyttö

Koska zenerdiodin zenerjännite voidaan valmistusvaiheessa asettaa melko hyvällä tarkkuudella, zenerdiodeja käytetään jännitereferensseinä erilaisissa säätöpiireissä, kuten regulaattoreissa. Lisäksi niitä käytetään ylijännitesuojina. Jännitereferenssikäytössä estosuuntaisen zenerin läpi syötetään virtaa sarjavastuksen kautta, jolloin zenerin ylitse vaikuttaa sen zenerjännite.

Mitoitus

Toimintapiste mitoitetaan aina käyrän jyrkälle osalle, jotta Uz pysyy vakiona.
Union pour un Mouvement Populaire

Historia

Puolue tuki pääasiassa Chiracia, mutta osoitti myös riippumattomuutta. Chiracin ja Jean-Pierre Raffarinin hallituksen epäsuosio sai suuren osa sen jäsenistä kannattamaan Chiracin kilpailija Nicolas Sarkozya. Puolue on myös vastustanut Turkin EU-jäsenyyttä, mitä Chirac ilmoitti kannattavansa.
UMP:n ensimmäinen johtaja Alain Juppé, Chiracin läheinen kumppani, erosi 15. heinäkuuta 2004 tultuaan tuomituksi korruptiosta Pariisin alueella. 29. marraskuuta 2004 Nicolas Sarkozy ilmoitti eroavansa valtiovarainministerin tehtävistä ja ottavansa puolueen johdon. Sarkozy voitti vuoden 2007 presidentinvaalit UMP:n ehdokkaana. Suurin osa puolueesta tuki häntä, mutta merkittäviä poikkeuksia olivat presidentti Chirac, pääministeri Dominique de Villepin, puolustusministeri Michèle Alliot-Marie ja kansalliskokouksen puhemies Jean-Louis Debre.
Joseph Grimaldi

Joseph Grimaldi (1778–1837) oli englantilainen pantomiimitaiteilija, jota pidetään klassisen klovnin roolin keksijänä. Hän otti käyttöön pikkulapsen pukua jäljittelevän värikkään asun ja meikin, johon kuului valkoinen naama, punaiset huulet, liioiteltu poskipuna ja kaarevat kulmakarvat. Meikin käyttö oli suuri muutos, koska aikaisemmin pantomiimiesiintyjät olivat käyttäneet naamioita.
Grimaldi syntyi teatterisukuun; sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat esiintyneet näyttämöllä. Joseph, jota kutsuttiin Joeksi, esiintyi itse kaksivuotiaasta, ja aluksi hän kulki isänsä esityksessä rohkaisemassa yleisöä aplodeihin mutta sai iän myötä vaativampia rooleja.
Grimaldin omista ohjelmanumeroita suosituimmaksi nousi Harlekiini ja Hanhiemo. Hän kehittyi pantomiimitaiteilijana mutta esitti myös lauluja. Hän rakensi kummallisia hahmoja kuten Kasvismiehen. Hän oli akrobaatti ja jonglööri, miekkailija ja tanssija. Hän suunnitteli ja rakensi lavasteita ja pukuja ja toimi tanssiesitysten koreografina.
Grimaldin yksityiselämässä oli monia suruja: hänen veljensä karkasi merille, nuori vaimo kuoli lapsivuoteeseen ja poika alkoholisoitui ja kuoli 21-vuotiaana. Grimaldi itse loukkaantui monissa tapaturmissa ja piti jäähyväisnäytöksensä 2 000 katsojalle maaten näyttämöllä. Näyttämön täyttivät lukuisat Grimaldin klovnikollegat, mutta Grimaldi itse lauloi tunnetuimman numeronsa.
Grimaldi kirjoitti muistelmansa, ja kustantajan pyynnöstä nuori Charles Dickens toimitti ne elämäkerraksi.
Nykyisinkin klovnit kunnioittavat hänen muistoaan muistojumalanpalveluksessa, joka järjestetään helmikuun ensimmäisenä sunnuntaina.
Valentin Zykov

Seuraura

Zykov on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän pelasi kauden 2011–2012 pääasiassa Venäjän nuorten sarja MHL:n Krasnaja Armijassa, jonka jälkeen TsSKA Moskova varasi Zykovin KHL:ään 50. pelaajana kesällä 2012. Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Baie-Comeau Drakkar 76. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Zykov siirtyi Drakkariin kaudeksi 2012–2013, jolloin hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Petr Strakan jälkeen tehoilla 40+35=75. Zykov jakoi QMJHL:n maalipörssin yhdeksännen sijan Victoriaville Tigresin Philippe Halleyn kanssa. Hän voitti myös liigan tulokkaiden piste- ja maalipörssin, palkittiin QMJHL:n parhaana tulokkaana, parhaana hyökkäävänä tulokkaana Michel Bergeron Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Zykov valittiin myös koko CHL:n vuoden tulokkaaksi ja valittiin tammikuussa 2013 CHL:n viikon pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Los Angeles Kings varasi Zykovin toisella kierroksella 37. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän oli Drakkarin toiseksi paras pistemies Jérémy Grégoiren jälkeen tehoilla 23+40=63. Zykov voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +32. Toukokuussa 2014 hän teki Kingsin kanssa kolmivuotisen ja 2,207 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Zykov pelasi kauden 2014–2015 vielä QMJHL:ssä, jossa Drakkar kauppasi hänet Gatineau Olympiquesiin vaihdossa Václav Karabáčekiin ja kesän 2016 kolmannen kierroksen varausvuoroon tammikuussa 2015.
Kauden 2015–2016 Zykov aloitti AHL-joukkue Ontario Reignissa. NHL:n siirtotakarajalla helmikuun 2016 lopulla Los Angeles Kings kauppasi hänet ja kesän 2016 ehdollisen viidennen kierroksen varausvuoron Carolina Hurricanesiin vaihdossa Kris Versteegiin.
Saralammi (Ähtäri, Patamanperä, pohjoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Kortteisen–Kivijärven alueeseen (35.473) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 196,3 metriä mpy.
Melek Mazici

Melek Mazici (s. 25. marraskuuta 1956 Istanbul, Turkki) on turkkilais-suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hän on asunut ja työskennellyt Suomessa vuodesta 1981 lähtien. Mazici on työskennellyt myös Lontoossa, Tukholmassa, Pariisissa, Brysselissä ja New Yorkissa.
Mazici opiskeli Turkin valtion kuvataideakatemiassa Istanbulissa vuosina 1975–1981 pääaineenaan maalaustaide. Hän on myös opiskellut Kuvataideakatemiassa Helsingissä vuosina 1984–1989 erikoistuen taidegrafiikkaan. Vuosina 1989–1990 Mazici täydensi opintojaan stipendiaattina Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa.
Mazici aloitti uransa taidegrafiikan parissa. Taidegrafiikan lisäksi hän on käyttänyt ilmaisumuotoinaan installaatioita ja akryylimaalauksia. 
Mazicin töiden lähtökohtana ovat usein orgaaniset muodot, kuten kukat tai maisemat. Nämä aiheet saavat hänen teoksissaan usein merkityksen mielen maisemina ja läpinäkyvyytenä, jotka antavat katsojalle mahdollisuuden peilata omia tunnetilojaan teosten kautta. Mazicin muotokieli on elänyt ja kehittynyt eri maiden, maisemien ja mielentilojen kautta vuosikymmenten taiteellisen uran aikana. Taideteoksiinsa Melek ottaa värit Turkista ja tunnelman Suomesta. 
Vuodesta 1980 Mazici on pitänyt säännöllisesti yksityisnäyttelyitä ja osallistunut lukuisiin yhteisnäyttelyihin mm. Suomessa, Turkissa, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Japanissa, Saksassa ja Irlannissa. Mazicin teoksia on julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa ympäri maailman. Suomessame hänen teoksiaan kuuluu muun muassa Suomen valtion taidekokoelmaan, Helsingin kaupungin taidemuseon sekä Porin taidemuseon kokoelmiin. Turkissa Mazicin on töitä on ollut esillä usein Galeri Nev -galleriassa, ja hänen teoksiaan on hankittu myös merkittävimpiin yksityiskokoelmiin.  
Melek Mazicille on myönnetty valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha kahdesti, vuosina 2000 ja 2010.
Melek Mazicin teoksista kertova kirja Transparency palkittiin tunnustuspalkinnolla vuonna 2014 Suomen kauneimpien kirjojen kilpailussa.
Finnkino Itis

Itis on Finnkinon elokuvateatteri, joka sijaitsee Itis kauppakeskuksessa. Itis Finnkinossa on yhdeksän salia, joissa on yhteensä 1 063 asiakaspaikkaa. Elokuvateatterissa on Suomen ensimmäinen huipputekniikalla varustettu Imax-teatterisali. Elokuvateatteri avattiin 30. marraskuuta 2018. 
Anttilan entisiin tiloihin saneerattu teatteri on Finnkinon suurin investointi Helsingin keskustassa sijaitsevan Tennispalatsin teatterin avaamisen jälkeen, joka avattiin 1997.
Tila-auto

Tila-auto (engl. multi purpose vehicle, MPV) tarkoitti aiemmin pakettiautoista tehtyjä henkilöautomuunnoksia, mutta nykyään tila-autot ovat aivan oma luokkansa. Suurimmat tila-autot saattavat yhä perustua pakettiautoihin, mutta keskikokoiset ja pienet tila-autot perustuvat usein tavallisiin B- ja C-segmentin autoihin. Nykyisen tila-autojen esiinmarssin Euroopassa aloitti Renault Scénic 1990-luvun lopussa. Sedan-, hatchback- ja farmarimalleja korkeammat autot on tarkoitettu varsinkin suurta sisätilaa tarvitseville ja arvostaville lapsiperheille.
Giovanni Domenico Tiepolo

Giovanni Domenico Tiepolo (30. elokuuta 1727 Venetsia – 3. maaliskuuta 1804 Venetsia) oli venetsialainen rokokootaidemaalari. Hän oli Giovanni Battista Tiepolon poika.
Domenico opiskeli isänsä johdolla ja oli jo 13-vuotiaana tämän tärkein avustaja. 20-vuotiaana hän teki jo myös omia töitä. Isänsä apuna Domenico oli tekemässä Würzburgin linnan, Vicenzassa Villa Valmaranan ja Madridissa Kaarle III:n palatsin freskoja.
Domenicon oma maalaustyyli kehittyi isän kuoltua vuonna 1770. Hänen maalauksensa alkoivat ottaa realistisempia muotoja, vaikka isän koristeellinen vaikutus säilyi. Domenico maalasi myös enemmän maallisia hahmoja, kun hänen isänsä oli tunnettu uskonnollisista ja mytologisista aiheistaan.
The Station Agent

Juoni

Finbar McBride on hiljainen naimaton mies, joka kärsii lyhytkasvuisuudesta. Hän on innostunut rautateistä ja työskentelee yhtä ujon ystävänsä Henry Stilesin kanssa pienoisrautateitä myyvässä liikkeessä. 
Henry kuolee yllättäen ja jättää Finbarille perinnöksi pienen maapalstan, jolla sijaitsee pieni rautatieasema. Hän muuttaa asumaan sinne aikomuksenaan erakoitua, mutta hän joutuukin monin tavoin osaksi pienen maalaisyhteisön elämää. Joe Orama on puhelias kolmikymppinen amerikankuubalainen, joka hoitaa sairaan isänsä kioskia. Olivia Harris on noin 40-vuotias taiteilija, joka yrittää yhä selviytyä parin vuoden takaisesta poikansa kuolemasta ja siitä seuranneesta avioerostaan. Cleo, nuori afroamerikkalainen tyttö jakaa Finbarin kiinnostuksen rautateihin, ja Emily on paikallinen kirjastonhoitaja.
Caroline Kennedy

Caroline Bouvier Kennedy (s. 27. marraskuuta 1957, New York City) on yhdysvaltalainen kirjailija, lakimies ja diplomaatti. Hän on Yhdysvaltojen entisen presidentin John F. Kennedyn ensimmäinen ja ainoa elossa oleva lapsi. 
Caroline Kennedy eli kolme vuotta Valkoisessa talossa ja vietti siellä ennen muuttoa kuusivuotissyntymäpäiviään. Isänsä murhan jälkeen hän muutti äitinsä ja veljensä kanssa New Yorkin Manhattanille 1040 Fifth Avenuelle kattohuoneistoon.
Vuonna 1972 hän meni Concorden yliopistoon Massachusettsissa. Tämän jälkeen hän työskenteli setänsä, senaattori Edward M. Kennedyn alaisena sekä New York Daily News -lehdessä. Pian näiden jälkeen hän meni töihin Metropolitan Museoon New Yorkiin 1980, josta hän löysi miehensä Edwin Schlossbergin. Heillä on kaksi tytärtä, Rose Kennedy Schlossberg, joka syntyi 1988, (nimi tulee kunnioitetusta isoäidistä) sekä Tatiana Celia Kennedy Schlossberg, joka syntyi 1990, (nimi tulee Edwinin isoäidin mukaan) ja yksi poika, John Bouvier Kennedy Schlossberg. Hän syntyi 1993 (nimi tulee presidentti isän mukaan).
Hänen veljensä John Kennedy Jr. kuoli 1999 lento-onnettomuudessa vaimonsa Carolyn Bessette Kennedyn kanssa. Näin ollen Caroline Kennedy jäi ainoaksi presidentin jälkeläiseksi.
Nykyään Caroline Kennedy toimii isänsä nimeä kantavan kirjaston johtokunnan kunniapuheenjohtajana.
Hän toimi Yhdysvaltain Japanin suurlähettiläänä 2013-2017.
Einar Ottelin

Einar Arno Ottelin (2. kesäkuuta 1870 Porvoo – 13. lokakuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen toimittaja joka karkotettiin kirjoittelunsa takia ensimmäisen maailmansodan aikana Kazakstaniin Venäjälle.
Ottelinin vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Konrad Fredrik Ottelin (1834–1881) ja Karolina Wilhelmina Ervast. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1889.
Ottelin oli toimittajana useissa eri sanomalehdissä Porvoossa, Vaasassa, Viipurissa ja Tampereella. Vuonna 1916 venäläiset viranomaiset karkottivat Ottelinin Kazakstaniin ja lakkauttivat pienen Tampereella ilmestyneen ruotsinkielisen Tammerfors Nyheter-lehden jossa Ottelin oli ollut toimittajana. Ottelin pääsi palaamaan Suomeen Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen ja hän oli viimeksi vuodesta 1917 alkaen Hufvudstadsbladetin toimittajana.
Norssalmen silta

Katusillan rakentaminen

Ajoneuvoliikenteen silta rakennettiin ensin kiireellisempänä, syynä oli se, että Mussalon höyryvoimalaitoksesta oli tarkoitus johtaa kaukolämpöä Kotkaan marraskuusta 1983 alkaen ja edullisin reittivaihtoehto kaukolämpöputkille oli rakennettavan sillan kautta. Aikataulusyistä sillan rakentaminen oli jaettu useaan urakkaan. Ensimmäinen urakkasopimus solmittiin marraskuussa 1982. Työ käsitti sillan kolme välitukea, jotka valettiin teräsbetonipaaluilla tuettujen peruslaattojen varaan syvään veteen. Välitukien perusmuurin alin osa on valettu vedenalaisena valuna. Vesirajassa on suojana ruostumattomasta teräksestä tehty levy. Urakoitsijana oli Vesi-Pekka Oy.
Sillan päällysrakenne on toteutettu niin kutsutulla vaihesiirtomenetelmällä. Valuosat tehtiin Kotkansaaren puolella. Silta muodostuu yhdestätoista osasta, joista sillan päihin tulleet osat ovat pituudeltaan 11,8 metriä ja muut yhdeksän osaa 22,5 metriä pitkiä. Osien leveys on 13 metriä ja korkeus 2,9 metriä. Siltaosat työnnettiin paikoilleen noin 25 senttimetrin pituisin siirroin. Siirtovaihe alkoi 2. toukokuuta 1983 ja kesti tasan kolme kuukautta. Sillan kotelorakenteeseen asennettiin siirtotyön yhteydessä kaksi halkaisijaltaan 60-senttistä kaukolämpöputkea. Kaukolämpöputkien osalta työ oli valmis elokuun 1983 lopulla. Sen jälkeen vaihdettiin siirtovaiheessa käytetyt laakerit lopullisiin, valettiin sillan reunapalkit, kiinnitettiin kaiteet ja tehtiin muut viimeistelytyöt. Silta voitiin avata kevyelle liikenteelle joulukuussa 1983 ja ajoneuvoliikenteelle vuonna 1985. Sillan päällysrakenteen urakoi Pohjansepot Oy, siirtotyön ja jännittämisen aliurakoitsija oli Prestressing Oy.

Rautatiesilta

Katusillan viereen rakennettu ratasilta on jänneväleiltään ja rakennekorkeuksiltaan yhteneväinen katusillan kanssa. Se on tyypiltään jännitetty kotelopalkkisilta ja rakennettu paikallavaluna. Siltaurakoitsija oli Yleinen Insinööritoimisto Oy. Ratasilta rakennettiin vuonna 1988.
Daeg Faerch

Daeg Neergaard Faerch (s. 27. syyskuuta 1995 San Diegon piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esitti vuoden 2007 Halloween-kauhuelokuvassa nuorta Michael Myersia.
Halolankallion kalliomaalaus

Kallio ja sen sijainti

Kalliomaalaus sijaitsee Nuasjärven itäosassa Mujehoulunjoen suussa, mistä järvelle pistää esiin Tikkalanniemi. Niemen rantakallio on pahoin halkeillut ja maalaus sijaitsee lounaaseen aukeavassa seinämässä, joka kaartuu hieman maalauksen ylle. Kohde sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Vuokatista ja sen hiihtokeskuksesta.

Maalaus

Maalauksen ainoa kuvio esittää ihmishahmoa, joka on 13 senttimetriä pitkä ja 15 leveä, ja se sijaitsee noin metrin korkeudella järven pinnasta. Ihminen ojentaa oikean kätensä suoraksi alaviistoon sivulle ja riiputtaa vasenta kättään alaspäin. Kädet eivät näytä päättyvän, vaan niihin on lisätty jotakin, mitä ei enää hahmota. Oikea käden jatkeeksi on maalattu heikosti erottuvaa punaväriä, jonka alla olisi kaksi punaväripistettä. Lyhyet jalat ovat haara-asennossa. Pää on maalattu soikeaksi. Punaväri peittyy osittain tummanharmaan jäkälän alle.
Verbenat

Ulkonäkö ja koko

Tarhaverbenat kasvavat vain 20–40 cm:n korkuisiksi, kun taas rohtoverbena on 60 cm:n korkuinen ja jättiverbena on 70–120 cm korkea. Koristekasveina kasvatettujen lajien kukkien väri on violetti, sininen, punainen, vaaleanpunainen tai valkoinen.

Levinneisyys

Luonnonvaraisena verbenoita tavataan lähinnä läntisellä pallonpuoliskolla kuumalla ja lämpimällä vyöhykkeellä. Myös itäisellä pallonpuoliskolla esiintyy kaksi lajia luonnonvaraisina.

Käyttö

Tarha-, sametti-, riippa-, tuoksu-, sini- ja jättiverbenoita käytetään koristekasveina puutarhoissa. Riippa- ja samettiverbena sopivat maanpeittokasveiksi sekä kasvatettaviksi amppelissa. Jättiverbena soveltuu leikkokukaksi.
Viljellyt verbenat viihtyvät kosteahkossa hyvin ravitussa maassa aurinkoisella kasvupaikalla. Niiden taimet pitää taimikasvattaa.
Länsimainen kirjallisuuskaanon

Länsimainen kirjallisuuskaanon tarkoittaa sitä osaa länsimaisesta kirjallisuudesta, jota länsimaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet tärkeimpinä ja vaikutusvaltaisimpina länsimaisen kulttuurin muovaamisessa. Länsimaisen kaanonin käsitteeseen liittyy myös länsimainen taidemusiikki ja kuvataide.
Teuvo Rönkkönen

Teuvo Rönkkönen (22. helmikuuta 1933 Parikkala – 23. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti, tietokirjailija ja kenttäpostin tutkija. Hän on kirjoittanut julkaisuja muun muassa kenttäpostin ja rannikkopuolustuksen historiasta.
Bodyguard

Juoni

Bodyguard kertoo Oscar-ehdokkaana olevasta laulajatähdestä Rachel Marronista (Houston), sekä henkivartija Frank Farmerista (Costner). Marron saa tappouhkauksia, ja Farmer palkataan suojelemaan häntä. Yhteistyö ei aluksi suju, sillä Marron ei pidä Farmerin tarkoista turvatoimista. Lopulta he kuitenkin rakastuvat toisiinsa.

Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kirjoitti elokuvan tarjoavan varman päälle tehtyä, sliipattua jännitystä ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.