google/wiki40b huggingface dataset:
HMS Vigilant (R93)

Toinen maailmansota

HMS Vigilant liitettiin palvelukseen otettaessa yhdessä sisaralustensa kanssa muodostamaan Kotilaivaston 26. Hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus suojasi Jäämeren saattueita sekä lentotukialuksia näiden suorittaessa rynnäköitä Norjan rannikolle.
HMS Vigilant siirtyi laivueen mukana Itä-Intian laivastoon vuoden 1944 lopulla. Alukset osallistuivat iskuihin Malesian ja Borneon rannikon kohteisiin. Alus osallistui 16. toukokuuta 1945 Malakan salmen taisteluun yhdessä HMS Saumarezin, HMS Verulamin, HMS Viragon ja HMS Venuksen kanssa. Taistelun aikana upotettiin keisarillisen Japanin laivaston raskas risteilijä Haguro.Laivue ei siirtynyt Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, vaan se palasi sodan päätyttyä Englantiin.

Tyypin 15 -fregatti

HMS Vigilant muutettiin 1952 J. J. Thornycroftin  telakalla tyypin 15 -fregatiksi, jossa yhteydessa aluksen viirinumero vaihtui F93:ksi.
Alus muutettiin 1955 edelleen koululaivaksi, minkä jälkeen se liitettiin osaksi Dartmouthin koululaivuetta (engl. Dartmouth Training Squadron). Laivueen tehtävänä oli tarjota merikadeteille mahdollisuus merenkulun käytännön opetteluun. Muutostyön aikana  alukselta poistettiin kaksiputkinen 40 millimetrin tykkitorni ja  sen siltarakennetta laajennettiin ja samalla sillan rakenteita avattiin. Lisäksi alukselle rakennettiin majoitustiloja poistetun tykinpaikalle.
HMS Vigilant myytiin romutettavaksi Shipbreaking Industriesille Faslaneen, jonne se saapui 4. kesäkuuta 1965.
Risto Vuorimies

Risto Vuorimies (s. 3. huhtikuuta 1948) on suomalainen valokuvaaja, muusikko ja musiikkitoimittaja.
Vuorimies on kuvannut levyjen kansia Love Recordsin artisteille ja yhtyeille, esimerkiksi Hurriganesille, Dave Lindholmille, Rauli Badding Somerjoelle ja Mikko Alatalolle. 
1970-luvun alussa Vuorimies opiskeli valokuvausta Tukholmassa ruotsalaisen Anders Petersenin johdolla. Opiskelutoverinsa Ben Kailan kanssa Vuorimies kuvasi tuolloin ruotsinsuomalaisia maahanmuuttajia, ja parikymmentä vuotta myöhemmin kuvista koottiin valokuvateos Siirtosuomalainen (Musta Taide, 1994). Se sai valtionpalkinnon.
Vuorimies on jäsenenä vuonna 1973 perustetussa SAFTRA-valokuvaosuuskunnassa, jonka muut jäsenet ovat Ben Kaila, Timo Kelaranta, Matti Koivumäki ja Veli-Heikki Uusitupa.
Vuorimies on suuri kuubalaisen musiikin ystävä ja hän on laulanut ja soittanut Septeto Son -yhtyessä sekä tehnyt radio-ohjelmia nimellä Papá Montero.
Rakkain terveisin Felix

Rakkain terveisin Felix (saks. Schöne Grüße von Felix) on saksalainen lasten animaatiosarja, joka perustuu Annette Langenin kirjoittamaan ja Constanza Droopin kuvittamaan kirjaan Rakkain terveisin Felix (Briefe von Felix). Se kertoo pienestä jäniksestä, joka matkustaa ympäri maailmaa ja kirjoittaa kirjeitä ystävälleen Sannalle, joka kotona odottaa malttamattomana kirjeitä Felixiltä.
Sarjaa on esittänyt Suomessa Yle TV2. Ohjelman aikana Felix käy muun muassa Ranskassa, Italiassa, Kreikassa, Espanjassa ja Yhdysvalloissa.
Wilhelm Carlsson

Wilhelm Carlsson (13. elokuuta 1834 Huittinen – 12. marraskuuta 1875 Nastola) oli suomalainen kirkkoherra, paikallishistorian tutkija ja uskonnollinen kirjailija.
Carlssonin vanhemmat olivat itsellinen Kaarle Kaarlenpoika (Sillanmäki) ja Leena Heikintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1856 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1857. Carlsson vihittiin papiksi 1858. Hän  toimi Pirkkalassa kirkkoherran apulaisena ja vt. kirkkoherrana 1858–1865, kappalaisena Jämijärvellä 1865–1875 ja Nastolan kirkkoherrana 1875. Hänen kirjallinen tuotantonsa koostuu pääasiassa uskonnollisista teoksista mutta hän kirjoitti myös pari pitäjänkuvausta. Carlsson suomensi myös ulkomaista uskonnollista kirjallisuutta. Kaikkiaan Carlsson kirjoitti itse tai suomensi yhteensä noin 50 teosta.
Carlsson perusti kansakouluja ja kirjastoja.
Wilhelm Carlsson oli naimisissa vuodesta 1863 Julia Matilda Fredrika Sofia Aulénin kanssa.
Vesa Kämäri

Vesa Ilkka Kämäri (s. 1943) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti evp.
Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1967 ja hän suoritti Sotakorkeakoulun vuonna 1977.
Vesa Kämäri on toiselta koulutukseltaan diplomi-insinööri (1987).

Ura

Kämäri on toiminut urallaan muun muassa opetusupseerina Porin Prikaatissa vuosina 1967–1968 ja toimistopäällikkönä Pääesikunnassa.
1990-luvulla Kämäri oli everstinä Puolustusvoimien Tutkimuskeskuksen johtajana 1990–1992 ja Puolustusvoimien materiaalilaitoksen johdossa 1993–1994. Hän toimi myös Puolustusvoimien valmiuspäällikkönä ja Pääesikunnan sotavarustepäällikkönä vuodesta 1996 lähtien.
Myöhemmin Kämäri toimi Itäisen maanpuolustusalueen komentajana vuosina 2000–2003.
Kämäri ylennettiin kenraalikuntaan vuonna 1994. Nykyään hän on reservissä.
Fosfiitti

Fosfiitti-ioni eli fosfonaatti-ioni (HPO₃²⁻) on fosforihapokkeesta muodostuva anioni. Epäorgaanisia suoloja, jotka sisältävät fosfiitti-ionin, kutsutaan fosfiiteiksi.
Fosforihapoke on kahdenarvoinen eli diproottinen happo ja siitä voi muodostua kahdenlaisia anioneja, fosfiitteja (HPO₃²⁻) ja vetyfosfiitteja (H₂PO₃⁻). Molemmille ioneille on tyypillistä, että ne ja niitä sisältävät suolat ovat voimakkaita pelkistimiä. Alkalimetalli- ja kalsiumfosfiitti liukenevat hyvin veteen, kun muut metallifosfiitit ovat veteen niukkaliukoisia tai eivät liukene lainkaan. Lämmitettäessä fosfiitteja alennetussa paineessa ne kondensoituvat pyrofosfiiteiksi. Kuumennettaessa fosfiitteja normaalissa ilmanpaineessa tapahtuu noin 200 °C:n lämpötilassa disproportioituminen fosfiiniksi, fosfaatti-ioniksi ja vedeksi.
Artek

Tuotanto ja myynti

Artek osti sen huonekaluja Suomessa vuosikymmeniä valmistaneen Huonekalutehdas Korhosen liiketoiminnan itselleen vuonna 2014. Valaisimet valmisti vuosina 1953–1975 Valaistustyö Viljo Hirvonen / Valaistustyö Ky ja sittemminen Valaisinpaja sekä Cariitti Oy. Nykyään osa valaisimista valmistetaan ulkomailla, osa Suomessa, jossa niitä valmistaa Laaksonen & Poika. Artekilla oli tehdas Ruotsin Hedemorassa osoitteessa Callerholmsgatan 3. Tehdas aloitti toiminnan vuonna 1945. Rakennuksessa toimii nyt Österling Bygg Ab.
Artekin lippulaivamyymälä sijaitsee Helsingin Keskuskadulla, minkä lisäksi yrityksellä on Helsingissä käytettyjen Artek-huonekalujen myyntiin keskittynyt 2nd Cycle -myymälä Pienellä Roobertinkadulla. Kotimaan ulkopuolella Artekilla on myymälät Tokiossa ja Antwerpenissä.
FC Tokyo

Historia

Tokyo Gas Football Club perustettiin vuonna 1935 ja seura pelasi tuolloin Japanin kaupungin omassa sarjassa. Vuonna 1986 seura siirtyi pelaamaan Kantōn alueen sarjassa. Kansalliseen sarjaan joukkue siirtyi 1991 ja nousi heti seuraavana vuonna pääsarjaan. Vuonna 1998 seura voitti historiansa ainoan pääsarjatason mestaruuden. Kun vuonna 1999 Japan Football Leaguen joukkueita siirrettiin J. Leagueen, oli juuri uudelleennimetty seura FC Tokyo yksi näistä, tosin J. Leaguen toiseen divisioonaan. Seura nousi heti avauskaudellaan pääsarjaan, jossa on pelannut siitä lähtien.
Inez Leander

Inez Katarina Leander (1878 – 1969) oli ruotsalainen kuvataiteilija, graafikko och kirjailija.
Leander opiskeli Tukholman Taideakatemiassa sekä Münchenissä ja Parisissa. Hänen teoksiaan on esillä Ruotsin Kansallismuseossa, Tukholman Modernissa Museossa, Lundin yliopistolla, Tomelilla museossa, Tessinin Instituutissa ja Foyer Internationalissa Pariisissa. Leander maalasi laatukuvia, Lundin tuomiokirkon interiöörejä, runollisia maisemia, asetelmia sekä Martin Kockin muotokuvan.
Chris Taft

Ammattilaisura

Golden State Warriors varasi Pittsburghin yliopistossa pelanneen Taftin vuoden 2005 NBA:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden toisella kierroksella. Tulokaskaudellaan Taft pelasi vain 17 ottelua, kunnes selkävaivat veivät hänet sairastuvalle, ja lopettivat hänen ammattilaisuransa kuudeksi vuodeksi.
Taft yrittää paluuta kaudella 2012-2013, tehtyään sopimuksen Korisliigassa pelaavien Korihaiden kanssa.
Joulukuussa 2012 Korihait antoi potkut Taftille tereveydellisistä syistä.
Oggi ja torakat

Oggi

Oggi (engl. Oggy) on sinisen värinen hieman pulska kissa, joka rakastaa syömistä ja television katselua. Hän joutuu usein tekemisiin kolmen torakan kanssa, jotka tekevät hänelle usein kepposia. Hänellä on sisko nimeltä Monica. Oggilla on viha-rakkaus-suhde torakoihin, yleensä hän vihaa niitä, mutta joissain jaksoissa on paljastunut, että Oggi sisimmissään rakastaa torakoita, esimerkiksi jaksossa So Lonely.

Torakat

Joey: Violetti-vaaleanpunaisen värinen torakka, joka on torakoista pomottavin ja nuorin.
Marky: Vihreä-harmaan värinen torakka, joka on pitkä ja hiukan hajamielinen ja vanhin.
Dee Dee: Oranssi-violetin värinen torakka, jolla on melkein aina nälkä hän on toisiksi vanhin.

Jack

Jack on väriltään vihreä kissa, joka on Oggin serkku. Hän yleensä joutuu ajoittain torakoiden tekemien kepposten kohteeksi. Hän on hyvin vahva ja kekseliäs, ja on rakentanut monenlaisia koneita. Hän on rakastunut Oggin siskoon Monicaan, Jack on myös Monican serkku.

Monica

Monica on Oggin sisko, joka kulkee yleensä rullaluistimet jalassa. Hän harrastaa monenlaisia urheilulajeja, kuten benji-hyppyä. Oggin serkku Jack rakastuu Monicaan ja yrittää tehdä häneen vaikutukseen.

Bob

Bob on isokokoinen koira, joka ei pidä Oggista. Hän on lihava, mutta silti vahva. Bob harrastaa muun muassa puutarhan hoitoa, nyrkkeilyä ja Oggin hakkaamista (silloin kun Oggi häiritsee häntä). Bob asuu Oggin naapurissa.

Olivia

Olivia on valkoinen tyttökissa, jonka ensiaskeleet nähtiin 4. kaudella. Olivia on Oggin tyttöystävä.

Elokuva

Oggi ja torakat -elokuva (Oggy et les Cafards, le film) sai ensi-iltansa Rankassa 7. elokuuta  2013.
Pallacanestro Varese

Historia

Seura perustetiin vuonna 1945. Jo neljän vuoden päästä perustamisesta joukkue sijoittui hopealle. Ensimmäisen Italian mestaruuden joukkue voitti vuonna 1961 ja seuraavan mestaruuden vuonna 1964. Seuran Euroopan hallinta alkoi 1970-luvulla, kun Varese osallistui joka ikiseen FIBA Euroliigan finaaliin vuosina 1970-1979. Vuonna 1970 joukkue voitti harvinaisen triplamestaruuden, kun joukkue voitti Euroliigan, Italian liigan ja Italian Cupin. Lisäksi joukkue voitti samana vuonna Intercontinental Cupin.
1980-luvulta alkoi seuran hiljaisempi kausi, ja vuonna 1992 joukkue jopa tippui Serie A2:een. Varese onnistui uusimaan Italian mestaruutensa vasta vuonna 1999, jolloin viimeisestä mestaruudesta oli kulunut 21 vuotta. Kaudella 2007–2008 joukkue putosi uudestaan LegaDuehen, mutta onnistui nousemaan heti yhden kauden jälkeen.
Matti Närhi

Juha Matti Närhi (s. 17. elokuuta 1975 Viitasaari) on suomalainen arvokisoissa kilpaillut keihäänheittäjä. Närhen urheiluseura oli Viitasaaren Viesti.
Nuorena Närhi oli yksi maailman lupaavimmista keihäänheittäjistä. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 1993, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1994 ja alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 1997. Vuonna 1998 Närhi pääsi mukaan ensimmäisiin aikuisten arvokisoihinsa EM-kilpailuihin Budapestiin, jossa hän selviytyi loppukilpailuun ja sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 82,59. Närhi oli yhdessä Aki Parviaisen kanssa syrjäyttänyt vanhat konkarit Kimmo Kinnusen ja Seppo Rädyn Suomen mieskeihäänheiton terävimmältä huipulta.
Närheltä odotettiin paljon vuodelle 1999, mutta epäonnekseen reiden lähentäjä kramppasi kuitenkin juuri ennen Sevillan MM-kilpailuja. Närhi kuitenkin heitti karsinnassa tuloksen 85,05 ja pääsi loppukilpailuun. Lopulta Aki Parviaisen kultamitalijuhliin päättyneen loppukilpailun kolmannessa heitossa Närheltä kuitenkin katkesi akillesjänne ja hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 79,47.
Sinnikkäästi Närhi kuitenkin kuntoutti itsensä seuraavalle kesälle, vaikka ei vielä täysin huippukuntoon kerennytkään. Olympiapaikka jäi lunastamatta ja katse oli suunnattu jo seuraavaan kauteen. Myös vuosi 2001 oli vaivoja täynnä, ja kaiken huipennus oli olkapään hajoaminen Edmontonin MM-kilpailujen karsinnan avausheitossa. Närhi harkitsi uransa jatkoa, ja päätti yhdessä valmentajansa Kari Ihalaisen kanssa yrittää vielä kerran ja tavoitteeksi asetettiin Ateenan olympiakisoihin 2004 kaikki tai ei mitään -asenteella. 
Vuosi 2002 menikin olkapäätä parannellessa, ja vielä 2003 heitot jäivät 77 metriin, mutta tärkeintä olikin pitää käsi ehjänä ja kokeilla sen kestävyyttä. Toipumisaikana Närhen nimi pudotettiin pois Suomen Olympiakomitean ja Urheiluliiton tukilistoilta pois. Hän myös valmistui diplomi-insinööriksi. Myös painoharjoittelua piti hieman soveltaa, koska kaksi kertaa leikattu selkä asetti sille omat rajoituksensa.
Talvikausi 2003–2004 meni harjoitellessa viisaasti, ja kevään ensimmäinen kisa Äänekosken sateessa sujui hyvin. Pihtiputaan Keihäskarnevaalit osoittivat Närhen olevan parhaiden vuosiensa vireessä. Keihäs lensi 86,61 metriä ja paikat kestivät ehjinä. Keihäskarnevaalien voitto varmisti olympiapaikan saman tien. Olympialaisissa Närhi selvitti tiensä keihäsfinaaliin ja sijoittui kymmenenneksi tuloksella 80,28.
Sasha Ikonen

Sasha Ikonen  on suomalainen urheilutoimittaja. Hänet nimitettiin heinäkuussa 2014 Yle Urheilun toimituspäälliköksi, mitä ennen hän työskenteli vuodesta 1998 MTV3-kanavalla. Hän toimi MTV3:lla urheilu-uutisten toimittajana ja ankkurina, studiolähetysten juontajana, toimituspäällikkönä ja tuottajana. Ikonen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän aloittaa TV2:n kanavapäällikkönä marraskuussa 2019.
Ville Kähkönen

Ville Antero Kähkönen (s. 23. kesäkuuta 1984 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn kilpailija. Hän edusti Ounasvaaran hiihtoseuraa. 
Kähkönen kilpaili ennen A-maajoukkueeseen pääsyä B-maailmancupissa, jossa hän parhaimmillaan voitti yhden osakilpailun sprintissä Saksan Klingenthalissa vuonna 2006. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa  Ruotsin Sollefteassa vuonna 2003 hän oli sprintissä seitsemäs, joka hänen parhain saavutuksensa. Hänen paras saavutus maailmancupin yksilölajeissa on 12. sija vuoden 2007 Italian Lago di Teseron yhteislähtökilpailusta. Joukkuekilpailuissa hän on voittanut yhden osakilpailun. 
Kähkönen valittiin myös yhdistetyn joukkueeseen Sapporon MM-kilpailuihin. Sapporossa hän osallistui normaalikilpailuun ja sijoittui sijalle 14. Kähkönen lopetti kilpailu uransa yhdistetyssä vuonna 2011.
Lucia Popp

Lucia Popp (12. marraskuuta 1939 – 16. marraskuuta 1993) oli Tšekkoslovakiassa syntynyt sopraanolaulaja. 
Popp esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti Bratislavassa ollessaan 23-vuotias. Tällöin hän lauloi Yön kuningattaren osuuden Mozartin Taikahuilussa. Kun Herbert von Karajan kuuli Poppin laulavan 1963, hän tarjosi tälle tilaisuutta tulla esiintymään Wienin valtionoopperaan. Popp hyväksyi ja saikin pian kolmen vuoden esiintymissopimuksen. 
Vuonna 1966 Popp pääsi esiintymään Covent Gardenin oopperaan Lontooseen, jossa hänellä oli osuus Giuseppe Verdin oopperassa Un ballo in maschera. Sopraano pääsi pian laulamaan myös New Yorkin Metropolitan-oopperaan. 
Poppin tunnetuin rooli oli pitkään Yön kuningatar Taikahuilussa. Pian hän omaksui rooleja myös muista Mozartin teoksista sekä esimerkiksi Richard Straussin ja Leoš Janáčekin oopperoista. Hän teki yhteistyötä useiden tunnettujen kapellimestarien, kuten Leonard Bernsteinin, Lorin Maazelin, Neville Marrinerin, Charles Mackerrasin, Rafael Kubelikin, Bernard Haitinkin ja Georg Soltin kanssa. 
Popp menehtyi pahanlaatuiseen aivokasvaimeen 1993, ollessaan 54-vuotias.
Kalle Ahola

Kalle Tapio Ahola (s. 24. tammikuuta 1972) on suomalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Ahola tuli tunnetuksi Don Huonot -yhtyeen laulusolistina. Yhtyeen hajoamisen jälkeen hän siirtyi soolouralle. 
Ahola on näytellyt pääosaa Raimo O. Niemen elokuvassa Kissan kuolema (1994). Hän on näytellyt myös TV-sarjoissa Ruusun aika ja Pirunnyrkki.
Joulukuussa 2008 Ahola ilmoitti koonneensa uuden yhtyeen nimeltä Durak. Aholan lisäksi yhtyeessä soittavat Janne Kasurinen, kitara, Mikko Ahonen, basso ja Ville Kela, rummut. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen oli 16. joulukuuta 2008 Helsingin Semifinalissa.
All About Steve

All About Steve on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Phil Traillin ohjaamassa elokuvassa näyttelivät Sandra Bullock, Bradley Cooper, Thomas Haden Church, Ken Jeong, DJ Qualls, Katy Mixon, Beth Grant, Howard Hesseman, Luenell, Jordan Morris, Keith David, Noah Munck ja Patrick Brown.
All About Steve tuotti taloudellisesti voittoa, mutta kriitikoilta se sai nuivan vastaanoton ja sille annettiin kaksi Razzie-palkintoa, huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta parista. Sandra Bullock tuli Razzie-gaalaan vastaanottamaan palkintonsa. Pitämässään puheessa hän esitti epäilyksen, etteivät kaikki palkitsemisesta päättäneet olleet todella katsoneet elokuvaa ja ymmärtäneet sen tavoittelemaa sanomaa.
Tom Tailor

Historia

Yritys perustettiin Hampurissa 26. tammikuuta 1962. Vuonna 1965 Uwe Schröderistä tuli perustaja Hans-Heinrich Pünjerin liikekumppani ja yrityksen hallituksen jäsen. Vuonna 1979 esiteltiin yhtiön ensimmäinen urheiluasutuoteryhmä. 1980-luvun puolivälissä Michael Rosenblat vei Tom Tailorin Yhdysvaltoihin. Rosenblatista tuli 1990-luvun alussa myös yhtiön osakas ja sen hallituksen jäsen.
Tom Tailor avasi 1994 ensimmäisen oman kauppansa. Vuonna 1995 yritys lanseerasi lastenmuotimerkin. Vuotta myöhemmin perustettiin ensimmäinen kauppa Saksan ulkopuolelle, Wieniin. Samana vuonna yhtiö esitteli myös ensimmäisen farkkutuoteryhmänsä. Naisten tuoteryhmä lanseerattiin 1999.
Juuri ennen uutta vuosituhatta yritys muuttui osakeyhtiöksi. Uwe Schröderistä tuli yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja Michael Rosenblatista varapuheenjohtaja. Vuonna 2002 Burkhard Stuhlemmer nimettiin yhtiön hallitukseen, tuoteryhmä "Mini" perustettiin ja ensimmäinen lapsille suunnattu Tom Tailor -kauppa avattiin. Vuonna 2006 avattiin Tom Tailor E-Shop -verkkokauppa (Saksa, Itävalta, Alankomaat). Seuraavana vuonna markkinoille tulivat nuorten muotilinjat Tom Tailor Denim Male ja Denim Female.
Pyronaridiini

Ominaisuudet ja käyttö

Pyronaridiini tehoaa useisiin Plasmodium-suvun alkueläimiin. Sen vaikutusmekanismi ei ole tarkasti tiedossa, mutta todennäköisesti sama kuin kinoliinijohdannaisillakin eli se estää malarialoisioille myrkyllisen aineenvaihduntatuotteen hemiinin metaboliaa. Pyronaridiini voi myös inhiboida DNA-topoisomeraasientsyymiä. Pyronaridiiniä on käytetty malarian hoitoon Kiinassa 1980-luvulta alkaen. 2010-luvulta alkaen sitä on käytetty yhdessä artesunaatin kanssa ja se on hyvin tehokas. Pyronaridiini on suhteellisen hyvin siedetty ja haittavaikutukset ovat harvinaisia.
Teuvo Ypyä

Teuvo Ypyä (s. 1955) on kemiläinen kultaseppämestari ja kuvanveistäjä. Lukion jälkeen Ypyä siirtyi vuonna 1976 opiskelemaan Lahden muotoiluinstituutin kultaseppäkouluun. Vuonna 1977 hän suoritti gemmologian (jalokivitieteen) perustutkinnon ja 1982 Ison-Britannian gemmologisen seuran diplomitutkinnon, 1983 Ypyä saavutti kultaseppämestarin arvon.
Ypyä valmistui kultasepäksi Lahden muotoiluinstituutista 1980 ja toimi pitkään perustamansa Kemin Jalokivigallerian johtajana. Vuonna 1988 Ypyä suunnitteli ja toteutti Suomen kuninkaan kruunun saatuaan käsiinsä Erik. O. Ehrnströmin luonnospiirustukset kuninkaan kruunusta. Kruunu on edelleen Kemin Jalokivigallerian matkailunähtävyys. 1990-luvun puolivälissä hän jättäytyi vapaaksi taiteilijaksi.
Syvyyksien saalistajat

Juoni

Kirjan alussa Dirk Pitt löytää merestä omituisen keltaisen kapselin Havaijin saariryhmään kuuluvan Oahun rannalta. Käy ilmi, että kapseli sisältää tietoa kuusi kuukautta aiemmin kadonneesta laivasta. Kapselin tiedoista ilmenee, että alus on kadonnut jossain Havaijin lähellä, paikassa jota kutsutaan nimellä Havaijin hauta. Samalla alueella on kadonnut paljon laivoja 30 vuoden aikana. Pitt ryhtyy tutkimaan asiaa ja matkansa varrella hän tutustuu hurmaavaan nuoreen naiseen nimeltä Summer Moran.
Jean d’Ormesson

Jean Bruno Wladimir François de Paule Le Fèvre d’Ormesson (16. kesäkuuta 1925 – 5. joulukuuta 2017 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen romaanikirjailija, toimittaja ja filosofi, jonka tuotanto osittain tai pääsääntöisesti koostui omaelämäkerrallisista teoksista. Hänellä oli perheen nuorimpana kreivin nimi ja arvo.

Elämäkerta

D’Ormesson syntyi Pariisissa ja vietti osan kasvuvuosistaan Baijerissa. Hänen isänsä André Le Fèvre, d’Ormeson markiisi oli diplomaatti ja myös Ranskan suurlähettiläs, ja hän oli myös Ranskan kansarintamahallituksen Léon Blumin ystävä. Hän oli myös poliitikko Olivier d’Ormessonin serkku, ja pitkään Vatikaanissa Ranskan suurlähettiläänä toiminut Wladimir d’Ormesson (1888–1973) oli hänen setänsä.
Jean d’Ormesson opiskeli lähes koko peruskoulutuksensa kirjeitse, sillä isän ulkomailla olo ei aina mahdollistanut normaalia koulunkäyntiä. Toisella yrittämällään hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1943. Tämän jälkeen hän kirjoittautui Lycée Henri IV kouluun ns. valmistavalle luokalle ja 19-vuotiaana hänet hyväksyttiin Pariisin École normale supérieure -kouluun. Hän suoritti akateemiset perustutkinnot kirjallisuudessa ja historiassa. Vastoin filosofian opettajansa Louis Althusserin mielipidettä hän yritti myös jatkotutkintoa filosofiassa, jossa onnistui vasta kolmannella kerralla.
Hän työskenteli Unescossa ja useissa poliittisissa tehtävissä eri ministeriöissä. Sen lisäksi hän oli tomittajana useissa päivä- ja viikkolehdissä.  Hän johti vuosina 1974–1979 Le Figaro -lehteä. Hän oli myös melko aktiivinen ja kantaa ottava oikeistopoliitikko.
Vuonna 1962 Jean d’Ormesson avioitui Françoise Béghin kanssa, joka oli Ferdinand Béghin tytär. Tämän puolison isä oli tunnettu sveitsiläinen liikemies, joka omisti ja johti Le Figaro -lehteä sekä Ranskan suurinta sokerituotannon konsernia. Puolisoilla oli yksi tytär Héloise d’Ormesson, joka syntyi vuonna 1962.
Kobayashi Issa

Kobayashi Issa (jap. 小林一茶, 1763–1827), myös Kobayashi Yataro, oli japanilainen runoilija. Hän on tunnettu erityisesti haikuistaan, mutta harjoitti myös haikai-runoutta. Elämänsä aikana Issa kirjoitti yli 20 000 runoa.

Elämä

Issa syntyi maanviljelijän perheeseen Kashiwabarassa, nykyisen Naganon prefektuurin alueella sijainneessa Shinanon provinssissa. Hän sai synnyinnimekseen Kobayashi Nobuyki. Äitinsä kuoleman jälkeen Issa alkoi harjoittaa haiku-runoutta. Hän ei tullut toimeen uuden äitipuolensa kanssa. Issa muutti pois kotoaan kun hänet lähetettiin Edoon opiskelemaan 1777. Edossa Issan opettajina toimivat Mizoguchi Sogan ja Norokuan Chikua. Issa runot alkoivat saavuttaa arvostusta ja lopulta Seibi Natsume ryhtyi hänen suosijakseen. Isänsä kuoltua ja Issan perittyä tämän omaisuuden Issa palasi kotikaupunkiinsa 1810-luvun alkupuolella. Hän eli elämänsä köyhänä ja myöhempinä vuosinaan hän menetti omaisuutensa tulipalossa. Issa oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa ja lapsensa menehtyivät ja avioliitto toisen vaimon kanssa oli onneton ja lyhyt. Kolmannen avioliittonsa Issa solmi vuonna 1826.
Antti Lampisuo

Antti Juhani Lampisuo (9. elokuuta 1926 Turku – 27. syyskuuta 2017) oli suomalainen taidemaalari.
Lampisuo debytoi taiteilijana Turussa 1956. Hänen töitään on ollut esillä runsaasti yhteisnäyttelyissä. Yksityisnäyttelyitä hän pitänyt 1981–2000, kaksi näyttelyä vuosittain.
Lampisuon töitä on Suomen Lasimuseossa Riihimäellä. Maalauksia on Taskulan seurakuntatalossa ja Suikkilan seurakuntatalossa (molemmat vuodelta 1966) Turussa.
Lampisuon puoliso oli taiteilija Ritva Lampisuo, o.s. Hyytiäinen vuodesta 1957.
Ille-sur-Têt

Ille-sur-Têt on kunta Pyrénées-Orientales'n departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 993 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ille-sur-Têtin pinta-ala on 32 neliökilometriä.
Ille-sur-Têt on tunnettu hedelmä- ja vihannestoristaan. Kylän pohjoispuolella on pilarimaisia kalliomuodostelmia, joita kutsutaan ”Ille-sur-Têtin uruiksi” (Les Orgues d’Ille-sur-Têt).
Panoz Roadster

Panoz (AIV) Roadster on yhdysvaltalaisen Panozin urheiluautomalli, joka esiteltiin vuonna 1992. Siinä on V8-moottori, se on viisivaihteinen ja sen huippunopeus on 210 kilometriä tunnissa. Muita Panozin malleja ovat muun muassa Panoz Esperante.
Rod Blagojevich

Poliittinen ura

Blagojevich valittiin Illinois'n edustajainhuoneeseen vuonna 1992 ja Yhdysvaltain kongressiin 1996, jossa hän istui vuoteen 2002, jolloin tuli valituksi kuvernööriksi. Hän voitti vuoden 2006 kuvernöörinvaaleissa republikaanien Judy Baar Topinkan 11 prosenttiyksikön erolla.