google/wiki40b huggingface dataset:
Mikko Lampinen

Mikko Lampinen (s. 1985 Pori) on suomalainen tanssitaiteilija, tuottaja ja visuaalinen suunnittelija.  
Mikko Lampinen päätyi tanssin pariin Porissa Tanssikoulu Liisa Nojosella ja suoritti tanssialan perustutkinnon Tampereen Konservatorion alaisuudessa. Lampinen on täydentänyt opintojaan sekä kotimaassa että kansainvälisesti muun muassa Yhdysvalloissa, Hollannissa ja Ranskassa. Hän oli stipendiaattina Alvin Ailey American Dance Schoolissa vuonna 2005 ja samana vuonna finalistina Soulin kansainvälisessä nykytanssikilpailussa sekä Suomen edustajana Riku Lehtopolun kanssa Eurovision Nuorten Tanssijoiden finaalissa Varsovassa. 
Pori Dance Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2001 lähtien ja toimii nykyisin ryhmän toiminnanjohtajana sekä taiteellisena johtajana yhdessä Lehtopolun kanssa. Carolyn Carlson Companyssa Ranskassa hän tanssi vuonna 2006, Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 2006-2010 ja vierailijana Skånes Dansteaterissa sekä Suomen Kansallisbaletissa vuonna 2010. Tero Saarinen Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2011 alkaen ja on esiintynyt ryhmän kiertueilla muun muassa Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Serbiassa, Kroatiassa, Venäjällä, Saksassa, Belgiassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa ja Skotlannissa. Uran varella Lampinen on esiintynyt muun muassa Tero Saarisen Jorma Uotisen, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Carolyn Carlssonin, Andodis Foniadakiksen, Kenneth Kvarnströmin ja Rootless Root ryhmän perustajien Josef Frucekin & Linda Kapetanean teoksissa. 
Lampinen on tehnyt koreografista työtä vuodesta 2006 ja toiminut residenssikoreografina mm. Etelä-Koreassa ja Venäjällä. Tanssin ja sen eri muotojen ohella Lampinen työskentelee esitysten ja tapahtumien visuaalisen suunnittelun, video- ja valokuvauksen sekä eri multimediaprojektien parissa. Yhteistyökumppaneina ovat olleet muun muassa Aleksanterin teatteri, Aaltokoski Company ja Tero Saarinen Company.
Gregorios Nazianzilainen

Gregorios Nazianzilainen (Gregorios Teologi) (noin 330 – 25. tammikuuta 389) oli yksi kappadokialaisista kirkkoisistä. Hän syntyi Arianzissa lähellä Nazianzia Kappadokiassa. Hänen isänsä, myös Gregorios, palveli Nazianzin piispana. Hän oli Basileios Kesarealaisen (Suuren) ja tämän veljen, Gregorios Nyssalaisen läheinen ystävä. Gregorios toimi Nazianzin piispana vuosina 379–383, minkä jälkeen hän vetäytyi perinnetiluksilleen Arianziin, missä hän kuoli vuonna 389.
Gregorios oli kolminaisuusopin merkittävimpiä kehittelijöitä ja loppuunsaattajia. Tämän vuoksi ortodoksinen kirkko on antanut hänelle arvonimen teologi, jonka on saanut ainoastaan kaksi muuta kirkon opettajaa.
Hän on sadon ja runoilijoiden suojeluspyhimys. Hän eli seuraavien 6 paavien halintokausien aikana: pyhä Sylvester I (314-35), pyhä Marcus (336), pyhä Julius I (337-52), pyhä Liberius (352-66), pyhä Damasus I (366-84) ja pyhä Siricius (384-99). Häntä on kuvattu piispana kirjan, kodexin tai käärön kanssa, suitsutusastialla, miehenä kirjoittamassa kyyhkysen läsnäollessa tai miehenä kirjoittamassa Jumalan käden ollessa hänen yllään. 
Katolinen kirkko on muistanut pyhää Gregorios Nazianzilaista hetkipalveluksessa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
“Orémus. Deus, qui pópulo tuo ætérnæ salútis beátum Gregórium minístrum tribuísti: præsta, quǽsumus; ut quem Doctórem vitæ habúimus in terris, intercessórem habére mereámur in cælis.”
Häntä on muistettu seuraavina kalenterivuoden päivinä: 1. tammikuuta, 2. tammikuuta, 3. tammikuuta, 25. tammikuuta, 30. tammikuuta, 9. toukokuuta ja 11. kesäkuuta.
Satu (sävelruno)

Satu (ruots. En saga) op. 9 on Jean Sibeliuksen sinfoninen runo vuodelta 1892. Teoksen ensimmäisen version ensiesitys oli Helsingissä 16. helmikuuta 1893 Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesterin esittämänä, johtajana Sibelius. Sadun lopullinen versio valmistui vuonna 1902, ja sen kantaesitti Helsingissä 3. marraskuuta 1902 Helsingin filharmonisen seuran orkesteri johtajanaan Robert Kajanus.
Kajanus oli Kullervon esityksen jälkeen ehdottanut Sibeliukselle, että tämä säveltäisi jonkin helposti omaksuttavan, suuren yleisön "da capo" -orkesteriteoksen, jollaisella moni säveltäjä oli rikastunut. Sibelius ei ollut ajatellut mitään sellaista säveltäessään Satua. Tämän Kajanuskin ymmärsi partituuriin tutustuttuaan. Kuitenkin syntyi yleinen harhakäsitys, että nimenomaan Satu olisi ollut Kajanuksen toivoma yleisöteos.
Satu on Sibeliuksen laajimpia sävelrunoja. Siinä on kuultu enemmänkin muinaisskandinaavisia kuin kalevalalaisia piirteitä; ohjelmallista taustaa sillä ei ole. Sibelius on itse sanonut teoksesta myöhemmin sihteerilleen Santeri Levakselle:
”Se on psykologisesti kaikkein syvällisimpiä teoksiani. Voisinpa melkein sanoa, että siihen sisältyy koko nuoruuteni. Satu on erään sieluntilan ilmaus. Niihin aikoihin kun kirjoitin tämän sävelrunoelman, sain itse kokea monia järkytyksiä. Missään muussa teoksessa en ole paljastanut itseäni niin täysin kuin Sadussa.”
Kolin jäätie

Kolin jäätie on yksi Suomen kolmesta Liikenneviraston ylläpitämästä jäätiestä. Seitsemän kilometrin pituinen jäätie sijaitsee Lieksassa Kolin ja Vuonislahden välillä. Se lyhentää Lieksan ja Kolin välistä yhteyttä 51 kilometriä (92 kilometristä 41 kilometriin). Jäätietä on ylläpidetty vuodesta 1980 alkaen.
Jäätie on käytössä talvella aina, kun jää on riittävän paksua ja sää sallii ajamisen. Esimerkiksi talvella 2007 jäätie oli auki maaliskuun viimeiselle viikolle saakka. Jäätie aurataan noin 20 metrin levyiseksi. Vuosina 1984, 1992, 2001 ja 2012 tietä ei saatu virallisesti avatuksi. Tie joudutaan joskus sulkemaan väliaikaisesti jäälle nousseen veden, railojen tai tien umpeen pyryttämisen takia. Pisin jakso, jolloin tie on ollut auki päivittäin, oli 15.12.2010–4.4.2011 eli neljä ja puoli kuukautta. 
Tiellä on kolmen tonnin painorajoitus, 50 km/h nopeusrajoitus ja ohitus- sekä pysähtymiskiellot. Kesällä Pielisen yli kulkee autolautta. Suunnitteilla on ympärivuotinen yhteys Kolin ja Vuonislahden välille eli autolautta kulkisi aina, kun jäätie ei ole käytössä.
Michelle Hardwick

Yksityiselämä

Hardwick on avoimesti lesbo. Hän avioitui 4. huhtikuuta 2015 Rosie Nichollin kanssa. Pari erosi helmikuussa 2017, mutta he ovat pysyneet silti hyvinä ystävinä.
Tie 54 (Viro)

Kantatie 54 kulkee Etelä-Virossa Karksi-Nuiasta valtatieltä 6 Lillin raja-asemalle Latvian rajalle.  Tie on 16,8 kilometriä pitkä.

Tien kulku

Kantatie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien alueella:
Iso Salojärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,7 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummenen alueeseen (14.254) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,4 metriä mpy.
Outokummun Erä- ja luontokeskus

Outokummun Erä- ja luontokeskus on monipuolinen luontokohde Outokummun keskustan läheisyydessä. Alueella on leirikeskus, leirintäalue, 12 järven melontareitti, luontopolkuja, laavut ja kota, kalastusalue ja Lasten Kalakeidas.
Alueelle ovat leimallista kapeat, korkeat harjut. Pitkin harjuja, järvien ympäri, kulkevat 3–7 kilometrin mittaiset luontopolut. Osa alueesta sopii myös liikuntaesteisille.
Luontokeskuksessa järjestetään myös opastettua kalastusta, patikointia, eräruokailua, melontaa ja lumikenkäkävelyä.

Lasten Kalakeidas

Lasten Kalakeidas on esteetön ja mittava retkeily- ja kalastustukikohta. Ongintalaiturit ovat helppokulkuisia ja turvallisia. Alle 12-vuotiaille ja liikuntaesteisille kalastus on Kalakeitaalla maksutonta.
Elli-Kaija Köngäs

Elli-Kaija Köngäs (11. tammikuuta 1932 Tervola – 1. marraskuuta 1982 Ville de Québec, Kanada) oli suomalainen antropologi ja matemaattisen antropologian uranuurtaja.
Köngäs syntyi Tervolan Korpelan kylässä Kalevan tilalla. Äiti Liinu (Eveliina) o.s. Alatossava, isä Matti Teodor Köngäs. Köngäs oli 12-päisen sisarussarjan kymmenes. Hän aloitti koulutiensä 1939 Korpelan koulussa opettajanaan Laina Rintala. Vuonna 1943 Köngäs pääsi Kemin Tyttölyseoon suoraan toiselle luokalle ja suoritti koko lyseon oppimäärän nopeutetusti viidessä vuodessa. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen aloitti suomen kielen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän toimi suomen kielen opettajana Tornion Lyseossa. Hän teki kenttätyötä Salomonsaarilla Malaitan lau-heimon parissa 1966–1968. Köngäs-Maranda suoritti tohtorinopintonsa ja jatkotutkimuksensa Yhdysvalloissa. Hän hoiti professuuria kahdessa kanadalaisessa yliopistossa, British Columbian ja Lavalin yliopistossa.
The American Folklore Society on perustanut Könkään mukaan nimetyn muistopalkinnon.
Köngäs opiskeli kansanrunoudentutkimusta Helsingin yliopistossa ja jatkoi opintojaan Asla-stipendin turvin Yhdysvalloissa Bloomingtonissa Indianan yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Ranskassa Collège de Francessa, jossa hänen opettajanaan oli Claude Lévi-Strauss. Hän avioitui kanadalaisen antropologin Pierre Marandan kanssa, ja he perehtyivät Salomonsaarilla melanesialaiseen lau-heimoon.
Köngäksellä on kaksi lasta Erik Maranda sekä Nicolas Maranda, joka on etnorockmuusikko.
Köngäs on haudattu Tervolaan.
Saku Koivu -palkinto

Saku Koivu -palkinto on jääkiekon nuorten SM-liigassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan vuoden parhaalle hyökkääjälle. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Hämeenlinnan Pallokerhon Teemu Rautiainen.Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Turkoosiviiripyrstö

Koko ja ulkonäkö

Turkoosiviiripyrstö kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on turkoosinsinisellä pohjalla ruukunruskeita täpliä, vähemmän kuin täpläviiripyrstöllä. Koiraan takaevissä on leveät keltaiset reunaraidat.

Alkuperä

Turkoosiviiripyrstö on kotoisin Nigeriasta ja Kamerunista.

Lisääntyminen

Turkoosiviiripyrstö kutee pohjalle tai kasvien joukkoon. Munat kuoriutuvat 2–3 viikon kuluttua kutemisesta.
Sebük Tegin

Elämäkerta

Sebük Tegin syntyi todennäköisesti 940-luvulla ja hänen elämänsä varhaisista vaiheista tiedetään vain vähän. Sebük Tegin oli turkkilaistaustainen ja kuului mahdollisesti karlukien heimoon. Hänen kotiseutunsa olivat nykyisessä Kirgisiassa sijaitsevan Issyk Kul -järven rannikkoalueet. Myöhemmin hän toimi Alp Tegin -nimisen samanidien alaisuudessa toimineen turkkilaistaustaisen sotilasorjan sotilaspäällikkönä. Alp Tegin oli samanidien kruununperimyyteen liittyneiden kiistojen jälkeen paennut Ghazniin, jossa hän syrjäytti paikallisen hallitsijasuvun. Alp Tegin ja hänen välittömät seuraajansa tunnustivat kuitenkin samanidien yliherruuden. Sebük Tegin nousi hallitsijaksi vuonna 977 ja häntä pidetään ghaznavidien hallitsijasuvun perustajana. Alkuvuosinaan hän oli kuitenkin muodollisesti edelleen samanidien kuvernööri.
Hieman valtaantulonsa jälkeen uutta hallitsijaa uhkasi Džajapala niminen hindušah. Alivoimaisen Sebük Teginin onnistui kuitenkin torjua tämän hyökkäys Ghaznia vastaan, jonka jälkeen hän alkoi vallata alueita hindušaheilta edeten kohti Panžabia. Sebük Teginin kasvattaessa valtakuntaansa samanideille ilmestyi uusi uhka pohjoisesta. Karakhanidit olivat alkaneet levittäytyä Keski-Aasiata Syrdarjan eteläpuolelle. Samanidien armeijaa hallitsivat turkkilaistaustaiset komentajat, jotka olivat keskittyneet kiistelemään keskenään. Heikentyneet samanidiemiirit kutsuivat apuunsa Sebük Tegin, joka päätyi kuitenkin hylkäämään entiset ylempänsä. Karakhanidien hyökätessä vuonna 996 hän vaihtoi puolia ja samanidien entiset alueet jaettiin karakhanidien ja Sebük Teginin kesken. Amudarjasta tuli kahden valtakunnan raja.
Sebük Tegin kuoli vuonna 997. Kuolemaa seurasi lyhyt veljessota hänen poikiensa välillä, jonka voittajaksi osoittautui ghaznavidien sittemmin kuuluisimmaksi hallitsijaksi osoittautunut Mahmud Ghaznilainen, joka levitti edelleen valtakunnan rajoja Iraniin ja Intiaan.
Pääjohtokeskus

Historia

Yksiköistä käytettiin 1990-luvun alkupuolelle asti nimeä Viestikeskus, esimerkiksi Viestikeskus 3 (VKesk 3). VKesk:n 3:n ensimmäinen päällikkö oli vuonna 1962 aloittanut kapteeni Martti Jouttenus keskuksen toiminnan varsinaisesti alkaessa vuonna 1964.
3. Pääjohtokeskus (3. PääJoke) Tampereen Olkahisissa, osa Satakunnan lennostoa lakkautettiin 2013
HMS Alamein

Palvelus

Alamein liitettiin vuonna 1946 Kotilaivaston 4. hävittäjälaivueeseen. Se saattoi sisaraluksensa HMS Barrosan kanssa lentotukialus HMS Vengeancea harjoiteltaessa Britteinsaarten vesillä ja pohjoisilla merialueilla, mutta alus ei osallistunut Pohjois-Irlantiin tehtyihin laivastovierailuihin.
Alus osallistui vuonna 1950 Kotilaivaston kevätpurjehdukseen, jonka aikana osaston alukset kävivät Välimerellä vieraillen muun muassa Italiassa sekä osallistuen erilaisiin harjoituksiin. Alus poistettiin vielä saman vuoden lopulla palveluksesta ja se siirrettiin reserviin.
Toukokuussa 1956 alus oli jälleen 4. hävittäjälaivueessa, jossa se korvasi sisaraluksensa HMS Aisnen. Alus kuului laivueen mukana Koti- ja Välimeren laivastoihin osallistuen muun muassa Suezin kriisiin. Aluksella syttyi tulipalo 5. marraskuuta 1958 sen ollessa Chathamin telakalla. Palon syyksi paljastui väärinkytketty radiolaitteisto messissä, mikä levisi operaatiokeskukseen. Palon sammuttamiseen osallistui Alameinin oman palokunnan lisäksi lähellä ankkurissa olleen HMS Corunnan sekä Chatham&Gillingamin palokunnat.
Alus poistettiin palveluksesta 1959 siirrettynä reserviin. Se romutettiin 1964 Blythissä Northumberlandissa.
Ludwig von Köchel

Ludwig Ritter von Köchel (14. tammikuuta 1800 Stein – 3. kesäkuuta 1877 Wien) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä, kirjailija, säveltäjä, kasvitieteilijä ja julkaisija. Hänet tunnetaan parhaiten Wolfgang Amadeus Mozartin teosten luetteloijana.
Köchel opiskeli lakia Wienissä ja toimi 15 vuoden ajan arkkiherttua Karl von Österreich-Teschenin neljän pojan yksityisopettajana. Hänet palkittiin aatelisarvolla ja runsaalla määrärahalla, jonka turvin hän vietti loppuelämänsä yksityisenä tutkijana. Köcheliä arvostettiin elinaikanaan suuresti hänen kasvitieteellisistä tutkimuksistaan. Kasvitieteen lisäksi hän oli kiinnostunut geologiasta ja mineralogiasta ja oli myös suuri musiikin ystävä.
Vuonna 1862 hän julkaisi kronologisesti järjestetyn luettelon Mozartin teoksista. Köchelin luettelo oli mittakaavaltaan ja tasoltaan laajin siihen mennessä julkaistu. Korjattuja laitoksia on julkaistu useita myöhemmin. Mozartin teoksiin viitataan nykyään usein Köchelin numerolla (esim. KV 626 tarkoittaa Mozartin Requiemia).
Köchel järjesti myös Mozartin teokset 24 luokkaan, joita Breitkopf & Härtel käytti julkaistessaan ensimmäisen täydellisen laitoksen Mozartin teoksista vuosina 1877–1905 (hanketta oli rahoittamassa osittain Köchel itse).
Virtuaalilemmikki

Virtuaalilemmikki on elektroninen peli, jossa jäljitellään lemmikin hoitamista. Älypuhelimiin on tehty virtuaalilemmikkipelejä kuten Pou. Poun saa iOs-laitteille ja Androidille. Tamagotchi on virtuaalilemmikkilaite.
Brandon Lee

Brandon Bruce Lee (李國豪, pinyin: Lǐ Guóháo) (1. helmikuuta 1965 Oakland, Kalifornia – 31. maaliskuuta 1993 Wilmington, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Bruce Leen ja Linda Emeryn poika, joka kuoli tapaturmaisesti kesken Crow-elokuvan kuvausten. Hän eli vain 28-vuotiaaksi.
Lee opiskeli Lee Strasbergin Akatemiassa sekä Emerson Collegessa.

Kuolema

Lee sai tapaturmaisesti surmansa Crow-toimintaelokuvan kuvauksissa Carolco Studiosilla, Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa. Oli tarkoitus tehdä näyttävä ammuntakohtaus, mutta Lee saikin vatsaansa oikean luodin.
Menossa oli filmin 52. kuvauspäivä oli 31. maaliskuuta 1993. Kuvattavassa kohtauksessa Leen hahmo Eric kävelee asuntoonsa ja löytää jengiläiset raiskaamassa tyttöystäväänsä. Kohtaus päättyy Ericin ja tyttöystävän raakaan murhaan. Näyttelijä Michael Masseen hahmon oli tarkoitus ampua Leetä, kun hän saapui ostoskassien kanssa asuntoon.
Koska elokuvan aputiimi oli aikataulusta jäljessä, näköispanokset päätettiin valmistaa aiemmin ostetuista oikeista patruunoista. Efektimies Bruce Merlin purki panokset; hän irrotti luodit, tyhjensi ruudin, laukaisi nallin ja laittoi luodit takaisin hylsyihin. Näin patruunoista tuli aidon näköisiä, mutta toimintakelvottomia. Merlin ja propeista vastannut Daniel Kuttner päättivät tehdä myös paukkupanoksia purkamalla patruunat ja korvaamalla ruudin ilotulitteissa käytetyllä ruudilla. Näihin panoksiin ei laitettu luoteja.
Myöhemmin kuvauksissa aseesta laukaistiin nallilla ja luodilla varustettu patruuna. Näin luoti irtosi hylsystä ja jumiutui revolveriin. Kun ensimmäinen tiimi käytti asetta kuolinkohtauksessa, pesään oli ladattu paukkupatruunoita, joissa ei ollut luoteja. Luoti odotti piipussa, ja paukkupatruunan ruuti riitti sen laukaisemiseen. Lee haavoittui vakavasti kameroiden pyöriessä Carolco Studiosilla. 
Ohjaaja Alex Proyas keskeytti kohtauksen välittömästi, mutta Lee pysyi lattialla. Leen ystävä ja stunttimies Jeff Imada juoksi hänen luokseen hoitajan kanssa, ja he huomasivat haavan noin tuuman verran navan alapuolella. Lee oli menettänyt jo tajuntansa, ja sairaalassa lääkärit totesivat luodin sirpaleen aiheuttaneen vahingot. Leikkaus kesti viisi tuntia, mutta kello 13.04 Lee todettiin kuolleeksi.
Leen kuoleman tallentanut filminauha tuhottiin ilman että sitä edes kehitettiin. Kuolema todettiin onnettomuudeksi, jonka aiheutti paukkupatruunasta lentänyt luodin sirpale. Leen oli ollut tarkoitus mennä naimisiin kihlattunsa Eliza Huttonin kanssa vain 17 päivää myöhemmin. Lee haudattiin isänsä viereen Seattlen Capitol-kukkulalle 3. huhtikuuta 1993. 
Ruumiinavauksessa Leen ruumiista löydettiin .44 kaliiperin kokonainen luoti. Tämä poikkeaa studion antamasta selityksestä, jossa puhutaan luodin sirpaleesta.
Lee ehti saada arvostusta lyhyellä urallaan, kun Black Belt -niminen arvostettu kamppailulajilehti valitsi hänet vuoden mieheksi 1993.
Sevan

Sevan (armeniaksi Սևանա լիճ Sevana lich) on Armenian ja Kaukasian alueen suurin järvi. Armenian keskiosassa Geghark'unik'in maakunnassa noin 1 900 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitsevan järven pinta-ala on 1 266 neliökilometriä. Valuma-alue on noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Järveen laskee 28 jokea tai puroa. Radzanjoki saa alkunsa järvestä. Järvi on leveimmillään 78 kilometriä ja pisimmillään 56 kilometriä.
Järven luoteisrannalla sijaitsee Sevanavankin luostari. Luostari rakennettiin alun perin saarelle, kunnes Josif Stalinin valtakaudella alkaneen ojituksen myötä järven vedenpinnan taso laski noin 20 metriä ja saaresta muodostui niemimaa.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee noin 20 600 asukkaan Sevanin kaupunkityyppinen taajama (2011 väestönlaskennan mukaan).
Cock Sparrer

Cock Sparrer on vuonna 1972 perustettu lontoolainen punk-rock-yhtye, jonka tunnetuimpia kappaleita ovat ”Running Riot”, ”England Belongs to Me” ja ”Chip on My Shoulder”. Monet kappaleista kertovat duunarin arjesta, oluen juonnista ja jalkapallosta. Yhtye keikkailee yhä ympäri Eurooppaa.
Laavaröyhytatar

Ulkonäkö ja koko

Laavaröyhytatar kasvaa 60–120 senttimetriä korkeaksi. Sillä on 10–20 cm pitkät puikeat tai leveänpuikeat suippukärkiset alta huopakarvaiset lehdet. Kukkii heinä-elokuussa. Kukinto on kermanvalkoinen kartiomainen tiheähkö monihaarainen kerrannaisterttu, jossa kukat ovat pienikokoisia. Laji risteytyy alppiröyhytattaren kanssa.

Levinneisyys

Suomessa sitä sitä on päässyt jonkin verran luontoon puutarhoista.

Käyttö

Laavaröyhytatarta käytetään puutarhakasvina.
Samuli Jokinen

Samuli ”JJ” Jokinen (s. 9. marraskuuta 1980 Laitila ) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut turkulaisen The Crash -yhtyeen kosketinsoittajana vuodesta 2006 yhtyeen lopettamiseen eli vuoteen 2009. Hän soittaa koskettimia myös Isoveli-yhtyeessä (ent. Brightboy).
Koskettimien lisäksi Jokinen on opiskellut klassista harmonikansoittoa 9-vuotiaasta alkaen ja valmistui keväällä 2005 Turun ammattikorkeakoulun musiikkipedagogilinjalta. Hän on kilpaillut harmonikansoitossa niin Suomessa kuin ulkomaillakin sekä osallistunut useille mestarikursseille. Jokinen on myös toiminut harmonikan soitonopettajana musiikkiopistossa.
Jokinen on soittanut myös Mikko Mäkeläisen taustayhtyeessä. Hiljattain hän jättäytyi pois myös Jenni Vartiaisen yhtyeestä, jossa hän ehti soittaa koskettimia jo jonkun aikaa.
”JJ” lempinimen Jokinen sai tiettävästi tullessaan The Crash -yhtyeeseen, sillä The Crashin basisti, Samuli Haataja, on myös nimeltään Samuli.
Rahka

Rahka eli maitorahka on kiinteähkö hapatettu maitotuote. Siitä käytetään myös nimityksiä kvarkki ja uunipiimä.

Valmistus

Lämmitetty lehmänmaito hapatetaan. Hapatuksen tuloksena syntynyttä "piimää" valutetaan harsopussissa tai siivilässä, jolloin siitä poistuu suurin osa herasta.

Käyttö

Rahkasta voidaan tehdä jälkiruokaa yhdistämällä siihen hedelmiä tai marjoja sekä kermavaahtoa. Nimitystä rahka käytetään myös tällaisesta jälkiruoasta (esimerkiksi luumurahka ja mansikkarahka).
Rahkaa käytetään myös muun muassa rahkapiirakan ja pääsiäisherkkuna nautittavan pashan valmistukseen. Karjalaisessa kulttuurissa rahkapiirakasta käytetään nimitystä piimäpiirakka.
Maitorahka on tehokas proteiinin lähde. Tämän takia monet kehonrakentajat ja voimanostajat käyttävät sitä osana ruokavaliotaan.
Glutamiini

Aineenvaihdunta

Glutamiinilla on tärkeä osa typpiaineenvaihdunnassa. Glutamiinisyntetaasi liittää ammoniakin orgaanisiin yhdisteisiin muuttamalla glutamiinihapon glutamiiniksi. Glutamiinia voidaan sitten käyttää monien yhdisteiden biosynteesissä, esimerkiksi toisten aminohappojen, puriinien ja pyrimidiinien valmistuksessa.
Yui

Biografia

Ammattilaisuransa Yui aloitti maaliskuussa 2004, kun hän lauloi kolme laulua Sony Music Japanin järjestämässä koetilaisuudessa. Saatuaan täydet pisteet hän sai helposti levytyssopimuksen. 23. helmikuuta 2005 Yui julkaisi debyyttisinglensä ”Feel My Soul”. 
Kuukausia myöhemmin Yui esiintyi 17. kesäkuuta 2006 julkaistussa elokuvassa Taiyō no uta, joka esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 2006. Yuin viides single, ”Good-bye Days”, tehtiin elokuvaa varten, ja se on tällä hetkellä hänen myydyin singlensä yli 200 000 kopion myyntimäärällään. Yuin seitsemäs single, ”Rolling Star”, valittiin animesarja Bleachin viidenneksi aloituskappaleeksi. Aiemmin hänen kolmas singlensä, ”Life”, oli valittu sarjan viidenneksi lopetuskappaleeksi.
Yui julkaisi yhdeksännen singlensä ”My Generation” / ”Understand” 13. kesäkuuta 2007. Tämä oli hänen ensimmäinen tuplasinglensä. ”My Generation” on tunnusmusiikkina Seito shokun! -draamasarjassa, ja ”Understand” on tunnusmusiikkina elokuvassa Sidecar ni inu.
Hänen kymmenes singlensä, ”Love & Truth”, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2007, on tunnusmusiikkina Erika Sawajirin elokuvassa Closed Note. Sawajiri esitti Yuin elokuvassa esittämää Kaoru Amane -hahmoa Taiyō no uta -elokuvan televisiosarjafilmatisoinnissa.
Yuin ensimmäinen DVD, ”Thank You My Teens”, julkaistiin 14. marraskuuta 2007. DVD on kooste Yuin Japanin kevätkiertueelta 2007.
19. marraskuuta 2007 Yui esiintyi ensimmäistä kertaa Nippon budōkanissa, ja tilaisuus oli loppuunmyyty.
Hänen singlensä, ”Namidairo”, julkaistiin 27. helmikuuta 2008. Kappale on 4 shimai tanteidan -draamasarjan alkumusiikkina. Yuin kolmas albumi, I Loved Yesterday, julkaistiin 9. huhtikuuta 2008.

Diskografia

Yui on julkaissut kolme albumia, yli kymmenen singleä ja yhden DVD:n.