google/wiki40b huggingface dataset:
Ivan Aksakov

Ivan Sergejevitš Aksakov (8. lokakuuta (J: 26. syyskuuta) 1823 Nadeždino, Orenburgin kuvernementti – 8. helmikuuta (J: 27. tammikuuta) 1886 Moskova) oli venäläinen lehtimies, joka tunnettiin näkyvänä panslavismin puolustajana.
Ivan Aksakov kuului vanhaan venäläiseen Aksakovin sukuun, ja hänen isänsä oli kirjailija Sergei Aksakov. Slavofiilina tunnettu kirjailija Konstantin Aksakov oli hänen vanhempi veljensä. Ivan Aksakov työskenteli nuorena senaatin virkailijana Moskovassa ja oli vuosina 1848–1852 sisäministeriön palveluksessa. Tuona aikana hän vakuuttui Venäjän oikeuslaitoksen uudistamisen tarpeellisuudesta. Hän aloitti toimittajanuransa slavofiilien lehdessä Moskovski Sbornikissa, joka kuitenkin pian lakkautettiin. Aleksanteri II:n noustua valtaan Aksakov alkoi toimittaa salanimellä Russkaja Beseda -nimistä lehteä. Aksakov kiinnostui eteläslaavien asiasta vierailtuaan Balkanilla sairaan veljensä luona. Vuonna 1861 hän perusti Den (”Päivä”) -nimisen viikkolehden, josta tuli pian hyvin suosittu. Sananvapauden puolustajana ja maaorjien vapauttamisen tukijana se sai aluksi puolelleen Venäjän vapaamielisten piirien myötätunnon.
Puolan kapina vuonna 1863 sai Aksakovin, kuten Mihail Katkovinkin, kääntymään jyrkäksi reaktionääriksi ja puolalaisvastaiseksi. Toisin kuin Katkovilla, Aksakovilla oli jatkuvia vaikeuksia sensuurin kanssa, sillä hän arvosteli viranomaisten toimintaa ja Venäjän hallituksen kansallisuuspolitiikkaa, joka ei hänen mielestään ollut tarpeeksi venäläiskansallista. Hänen vuosina 1867–1868 julkaisemansa Moskva-lehti kiellettiin nopeasti. Aksakov toimi myös vuonna 1858 Moskovaan perustetun Slaavilaisen komitean sihteerinä. Komitea ja sen sisarkomiteat Pietarissa ja Odessassa saivat suuren merkityksen vuosien 1875–1878 Balkanin kriisin aikana, jolloin ne muun muassa keräsivät rahaa ja kokosivat vapaaehtoisia Balkanille lähetettäviksi. Yleistä mielipidettä panslavistiseen suuntaan ohjailleella Aksakovilla on sanottu olleen merkittävä vaikutus Venäjän ja Turkin välisen sodan syttymiseen. Venäjän hallitus lakkautti Slaavilaisen komitean Aksakovin pidettyä kesäkuussa 1878 eräässä tilaisuudessa puheenvuoron, jossa hän arvosteli jyrkästi venäläisten diplomaattien toimintaa Berliinin kongressissa. Aksakovin kuoltua vuonna 1886 hänelle järjestettiin suurmiehen hautajaiset.
EKM

EKM on energia korjattu maitomäärä. Se korjaa maidon valkuais-, rasvapitoisuuden- ja kuiva-aine pitoisuuden kasvusta johtuvaa maitomäärän laskua.  EKM käytetään yleensä kun vertaillaan rotuja keskenäänpä tai maitotilojen vertailussa.
Parhaiten EKM vaikutuksen on havaittavissa Jerseyn ja Ayrshire vertailussa.  Jerseyn keskituotos Suomessa vuonna 2018 oli 9 370 EKM kg, maito määrä 7 912 kg, valkuaispitoisuus 3,85 % ja rasvapitoisuus 5,21 %. Vastaavat lukemat Ayrshirella oli 9 960 EKM kg, maito määrä 9 310, valkuaispitoisuus 3,58 ja rasvapitoisuus 4,46 %.
Neuvostoliiton lippu

Neuvostoliiton lippu oli Neuvostoliiton tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Se otettiin käyttöön joulukuussa  1922 ensimmäisessä Neuvostoliiton neuvostojen kokouksessa.
Lipun vasemmassa yläkulmassa sijaitsee keltainen, perinteinen kommunistien tunnus sirppi ja vasara, joista sirppi kuvaa maatyöläisiä eli talonpoikia, ja vasara tehdastyöläisiä. Tämän symbolin päällä on ontto, punainen keltareunainen tähti, joka on puna-armeijan symboli. Lippu on kauttaaltaan punainen, joka merkitsee vallankumouksellisuutta ja sosialismia.
Neuvostoliiton kaikilla 15 neuvostotasavallalla oli omat lippunsa, jotka pohjautuivat Neuvostoliiton valtionlippuun. 
Neuvostoliiton lippu poistui käytöstä vuonna 1991, kun Neuvostoliitto hajosi. Kaikki Neuvostoliitosta itsenäistyneet valtiot ottivat käyttöön omat lippunsa, jotka eivät pohjaudu neuvostovallan aikaiseen lippuun (poikkeuksena Valko-Venäjän nykyinen lippu). Nykyisin Neuvostoliiton lippu tunnetaan erityisesti sosialismin ja kommunismin tunnuksena. Kiinan kansantasavallan lippu pohjautuu Neuvostoliiton lippuun.
Bertel Hintze

Bertel Olof Hintze (14. toukokuuta 1901 Helsinki – 3. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi Helsingin Taidehallin intendenttinä vuosina 1928–1968.
Hintze väitteli vuonna 1926 Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi tutkielmalla, joka käsitteli R. W. Ekmania. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1965. Hintze tutki varsinkin 1800-luvun suomalaista maalaustaidetta. Hän oli myös yksi Nykytaide ry:n perustajista vuonna 1939, ja hän toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1954 saakka.
Paolo Rossi

Ura

Uransa alkuvuosina 1975–1980 Rossi edusti Comoa, Vicenzaa ja Perugiaa. Vuosina 1980–1982 hän kärsi vedonlyöntiskandaalin vuoksi saamaansa kahden vuoden kilpailukieltoa. Vuosina 1982–1985 Rossi edusti Juventusta. Hän pelasikin seurassa uransa parhaat vuodet. Rossi saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kaksi Italian-mestaruutta, Euroopan cupin voiton ja Cup-voittajien cupin voiton. Vuosina 1985–1987 hän edusti vielä Milania ja Veronaa.

Maajoukkueura

Italian maajoukkueessa Rossi pelasi 48 ottelua ja teki 20 maalia vuosina 1977–1986. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1978, 1982 ja 1986. Vuoden 1978 MM-kisoissa Rossi teki kolme maalia ja oli yksi kisojen parhaista pelaajista. Italia sijoittui MM-turnauksessa lopulta neljänneksi.

Vuoden 1982 MM-kisat

Paolo Rossi muistetaan nimenomaan vuoden 1982 MM-kisoista, jolloin hän nousi mestarijoukkueen sankariksi. Kisojen alla Rossi oli vapautunut pitkästä pelikiellosta, jonka hän oli saanut sekaannuttuaan sopupeliskandaaliin. Valmentaja Enzo Bearzot kuitenkin muisti Rossin taidot edellisistä MM-kisoista ja valitsi hänet joukkueeseen. 
Alkulohkossa Italia pelasi vaatimattomasti ja selvisi jatkoon kolmella tasapelillä voittamatta otteluakaan. Seuraavalla kierroksella Rossi pelasi jo lupauksia herättäen, kun Italia voitti Argentiinan 2-1. Rossi ei ollut vielä onnistunut maalinteossa ja lehdistö vaati hänen pudottamistaan kokoonpanosta.
Italia oli pakko voittaa jatkolohkon viimeisessä ottelussa Brasilia selvitäkseen turnauksessa jatkoon. Rossi aloitti maalinteon jo ottelun 5. minuutilla puskien Antonio Cabrinin keskityksen verkkoon. Brasilia tasoitti 12. minuutilla, mutta Rossi vei laukauksellaan Italian uudelleen johtoon. 74. minuutilla Rossi viimeisteli hattutempun ohjaten lähietäisyydeltä 3-2 voittolukemat.
Välieräottelussa Puolaa vastaan Rossi teki 22. minuutilla avausmaalin kantapäällään ja loppulukemat 2-0 Bruno Contin keskityksestä. Finaalissa Saksaa vastaan hän teki avausmaalin 56. minuutilla ja Italia voitti loppuottelun maalein 3-1.
Takaisinmaksukyky

Takaisinmaksukyky tarkoittaa yrityksen kykyä selviytyä vieraan pääoman maksuvelvoitteista tulorahoituksen avulla. Takaisinmaksukykyä arvioidaan tilinpäätösanalyysin avulla.
Jos yritys selviytyy helposti vieraan pääoman maksuvelvoitteista, sen maksukyvyttömyysriski ja konkurssiuhka ovat pieniä niin kauan kuin tulorahoitus pysyy hyvänä. Riski ja uhka kasvavat olennaisesti, jos tulorahoituksessa on paljon vaihtelua.

Korollisten velkojen takaisinmaksu

Yrityksen veloista korollinen velka on sitä velkaa, joka on maksettava sitoumuksen kuten velkakirjan mukaan takaisin. Korolliset velat hoidetaan liiketoiminnan tuottamilla rahoilla. Sitä vastoin koroton velka hoitaa ”itse itseään” eli lisää velkaa tulee, kun vanhaa maksetaan pois. Korollisen velan maksuun taas uusi lainanotto ei yleensä ole järkevää tai mahdollista.

Kassavirta

Toinen tapa arvioida tulorahoituksen riittävyyttä on käyttää kassavirtaa. Positiivinen kassavirta ei kuitenkaan ole takuu siitä, ettei yritys olisi lähellä maksukyvyttömyyttä.
Fellinin Rooma

Aikatasot

Elokuva liikkuu ensisijaisesti kahdessa aikatasossa. Perustana on nykyhetki, 1970-luvun alun Rooma, jossa Fellinin itsensä esittämän Fellinin johtama kuvausryhmä tekee elokuvaa kaupungista. Nämä jaksot on toteutettu näennäisdokumentin tyyliin, ja niissä seurataan muun muassa tuolloista metrolaajennustyömaata.
Nyt-hetkestä rönsyää välähdyksiä Fellinin nuoruuteen, kun hän saapuu nuorukaisena kaupunkiin. Dokumenttitason Fellini antaa ymmärtää näitten Benito Mussolinin aikaiseen Roomaan sijoittuvien jaksojen olevan omaelämäkerrallisia kohtauksia, joitten kuvausta näennäisdokumentti seuraa. Nuorukais-Felliniä näyttelee Peter Gonzales Falcon, Riminiin sijoittuvissa alun lapsuuskuvauksissa lapsinäyttelijä Stefano Mayore.

Tyyli

Fellinin Roomassa ei ole varsinaista juonta, vaan tapahtumat etenevät assosiaatioitten ja tajunnanvirran kantamana. Kahden Fellinin lisäksi kukaan näyttelijä ei oikeastaan siksi nouse keskeiseen rooliin. Dokumentaristisessa nyt-tasossa on joukko cameo-esiintymisiä. Esimerkiksi tuolloin Roomassa asunutta amerikkalaiskirjailija Gore Vidalia haastatellaan hänen kaupungista saamistaan vaikutelmista. Elokuvan loppumetreillä kuvausryhmä on törmäävinään sattumalta italialaisen elokuvan ikoniin Anna Magnaniin, joka toivottaa Fellinille hyvää yötä.
Elokuvan katsoja törmää kahdessa aikatasossa moniin enemmän tai vähemmän mielikuvituksellisiin kohtauksiin Fellinin ikuisessa kaupungissa. Nuoren Fellinin Roomassa esimerkiksi aterioidaan moniäänisesti ja hälyisästi piazzassa sekä vieraillaan vaudevilleteatterissa ja bordellissa. Nykyhetken Roomassa kuvausryhmä muun muassa vierailee katolisessa muotinäytöksessä irvokkaan satiirisessa jaksossa ja sattuu olemaan paikalla, kun metrotyömaalla paljastuu unohduksiin jäänyt muinainen freskosali, jonka kohtalo on fantastisen traaginen.
Fellinin Rooma on monin tavoin tyypillinen Fellini-elokuva rönsyäväisyyksineen, liioittelevaisuuksineen, rehevine naisineen ja muine fellinimäisine tyylipiirteineen. Kriitikko Kaisu Tervonen kuvaa elokuvaa näin: ”Kauneimmillaankin kuvissa on aina jotain rietasta ja pyhimmilläänkin kaupungissa jotain likaista.” Varsinkin näennäisdokumentaristisissa jaksoissa ilmenee myös postmodernismille tyypillistä itsestään tietoista fiktiota, kun kuvausryhmää johtava Fellini joutuu sanailuihin ohikulkijoitten kanssa ja nämä kommentoivat ohjaajan aiempien elokuvien ominaispiirteitä.
Hankuri

Hankuri on kylä Punkalaitumella Murroharjuntien varrella, noin viisi kilometriä Punkalaitumen keskustasta valtatie 2:n suuntaan.
Hankuri on paikallisesti tunnettu matkailuyritys Kokkon kodasta, joka on juhlien ja pitotapahtumien järjestyspaikka. Hankurissa on myös toinen pitotapahtumien järjestyspaikka ja museo, 200 vuotta vanha Myllypirtti luonnonkauniilla koskipaikalla Punkalaitumenjoen rantatörmällä. Remu Aaltonen ja Hurriganes on jo usean vuoden ajan esiintynyt Myllypirtillä kesäisin, yleensä heinäkuussa.
Hankurin alueeseen voidaan laskea myös Porttikallio. Porttikallio on paikallinen hiihto -ja kuntoilukeskus. Alueella on kymmeniä kilometrejä valaistuja hiihto ja lenkkipolkuja. Viime aikoina alueen suosio on ollut laskussa ja kävijämäärä on vähentynyt.
Nuolipääkorallikäärme

Ulkonäkö ja koko

Yksilön pituus on 0,8–1,1 metriä. Nuolipääkorallikäärmeellä on oranssinpunaisia, keltaisia ja mustia raitoja. Sillä on pieni pää. Nuolipääkorallikäärme muistuttaa keskiamerikankorallikäärmettä (Micrurus nigrocinctus) ja clarkinkorallikäärmettä (Micrurus clarki).

Levinneisyys ja elinympäristö

Nuolipääkorallikäärmettä tavataan Nicaraguassa ja Costa Ricassa. Sitä tavataan sademetsien alavilla alueilla.

Lisääntyminen

Munia on 2–3.

Ravinto

Eläin syö muita matelijoita ja kaloja.
B-Max

B-Max on suurin säiliöalus, joka pystyy kulkemaan Itämerelle (englanniksi Baltic Sea) ja Mustallemerelle (Black Sea). Laivan kantavuus on jopa 250 000 tonnia ja pituus 299,5 metriä. Tämän pituinen laiva mahtuu vielä kulkemaan Bosporinsalmesta. Aluksen syväys on 15,4 metriä, joka mahdollistaa kulun Tanskan salmien läpi. B-Max-laivoissa on turvallisuussyistä kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Laivat ovat jäävahvisteisia ja niissä on kaksoispohja. Laivat kuuluvat Baltimax-kokoluokkaan, mutta omistajayritykset haluavat käyttää näistä tietyistä laivoista nimitystä B-Max.
Cho So-hyun

Cho So-hyun (s. 24. kesäkuuta 1988) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueen kapteenina vuoden 2015 MM-kilpailuissa joukkueen kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki joukkueensa ensimmäisen maalin 2–1-voittoon päättyneessä alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. Hän oli Etelä-Korean joukkueen kapteeni myös vuoden 2019 MM-kilpailuissa ja pelasi kaikki kolme ottelua kokonaan. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 124 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Cho pelasi vuonna 2018 ensimmäisenä eteläkorealaisena naispelaajana Norjassa. Hän edusti Avaldsnes IL:ää. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Englantiin West Ham Unitedin joukkueeseen.
Werewolf: The Last Warrior

Juoni

Paha johtaja ja hänen biovalmistetuista hirviöistä koostuva ryhmänsä ovat ottaneet maan haltuunsa ja vain yksi mies voi estää heidät. Hän ei kuitenkaan ole tavallinen mies, sillä hän on lykantropinen henkilö, joka voi raivostuessaan muuttua ihmissudeksi.

Pelaaminen

Pelaaja aloittaa pelin ihmismuodossaan. Ihminen voi vain lyödä, hypätä ja kävellä. Löytäessään punaisen W-ikonin ihminen voi muuttua  ihmissudeksi. Ihmissusi muuttuu takaisin heikompaan ihmismuotoonsa menettäessään liian paljon elinvoimaansa tai törmätessään siniseen W-ikoniin.
Ihmissusimuodossa pelaaja voi hypätä korkeammalle. Hän on nopeampi ja voimakkaampi. Hänellä on kyky kiivetä seiniä pitkin, kulkea katossa roikkumalla ja hän voi tehdä aaltomaisesti etenevän hyökkäyksen. Lisäksi ihmissudella on ärtyisyysmittari, joka kasvaa pelaajan kerätessä eräänlaisia palloja. Viiden kerätyn pallon jälkeen ihmissusi muuttuu super-ihmissudeksi, joka on vieläkin nopeampi, voimakkaampi ja osittain voittamaton.
Kaiken kaikkiaan pelissä on viisi tasoa. Jokaisessa tasossa on pomo, joka liikkuu tietyllä tavalla. Pelaajan on hyvä opetella kunkin pomon liikkumiskuvio, jolloin niiden voittaminen helpottuu.
Tikki (kirurgia)

Tikki tarkoittaa haavan sulkevaa ommelta. Tikin tarkoitus on mahdollistaa haavan paraneminen per primam intentionem eli suoraan. Auki jätetty haava paranee per secundam intentionem eli pohjalta arpikudosta muodostamalla tai ei parane.

Tikkausvälineet

Tikkausvälineitä ovat kaareva neula, punottu tai punomaton lanka, pinsetit ja pesu- sekä desinfiointivälineet. Lisäksi tarvitaan puudutusvälineet.
Stefan O’Connor

Seurajoukkueura

O'Connor on pelannut Arsenal FC:ssä vuodesta 2010 lähtien, jota ennen hän edusti Crystal Palace FC:tä. Hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa lokakuussa 2014 pelattuaan hyvin nuorten joukkueissa. Debyytti edustusjoukkueessa tapahtui joulukuussa 2014 Mestareiden liigan alkulohkon ottelussa Galatasaray SK:ta vastaan, kun O'Connor tuli kentälle Mathieu Debuchyn tilalle viimeiseksi 13 minuutiksi.

Maajoukkueura

O'Connor pelasi vuonna 2014 Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua ilman osumia.
Fabian Schär

Seurajoukkueura

Schär on FC Wil 1900:n kasvatti. Hän edusti seuran toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa edustusjoukkuetta vuodet 2009–2012. Vuonna 2012 Schär siirtyi maan suurimpaan seuraan FC Baseliin. Hän debytoi kaudella Mestareiden liigassa ja Eurooppa-liigassa, jossa Basel eteni välieriin, sekä voitti myös maan mestaruuden. Mestaruuden Schär voitti Baselin kanssa myös seuraavalla kaudella eli kaudella 2013–14. Kesäkuussa 2015 hän siirtyi TSG 1899 Hoffenheimiin. Kauden 2017–2018 Schär pelasi Espanjassa Deportivo La Coruñan joukkueessa ja vuonna 2018 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin.

Maajoukkueura

Schär on edustanut Sveitsiä nuorten maajoukkuiessa. Hän pelasi myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Sveitsin paidassa. Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa Schär debytoi vuonna 2013. Hän kuului päävalmentaja Ottmar Hitzfeldin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Schär oli turnauksessa kentällä kahdessa ottelussa, kun Sveitsi eteni 16 parhaan joukkoon.
Hänet on nimetty Euroopan-mestaruuskilpailujen joukkueeseen vuonna 2016. Mestaruuden ensimmäisessä ottelussa, Albaniaa vastaan, hän teki maali. Ottelu loppui Sveitsin voitti 1:0.
HMS Conqueror (S48)

Käyttöhistoria

HMS Conqueror osallistui Falklandin sotaan päällikkönään Chris Wreford-Brown. Se lähti merelle 3. huhtikuuta 1982 Faslanen laivastotukikohdasta Gare Lochista Skotlannista ja alus saapui Falklandin ympärille määritetylle sotatoimialueelle  21 vuorokautta myöhemmin tehtävänään etsiä alueelta Argentiinan laivaston aluksia erityisesti lentotukialus ARA Veinticinco de Mayoa. 
Alus havaitsi 30. huhtikuuta Falklandin saarten lounaispuolella Argentiinan laivaston risteilijän ARA General Belgranon, joka oli kuitenkin hieman sotatoimialueen ulkopuolella. Sukellusvene sai hallitukselta luvan upottaa risteilijän, minkä jälkeen se laukaisi kolmen torpedon sarjan. Torpedoista kaksi osui risteilijään tuhoisin seurauksin. Alus upposi vieden mukanaan 323 merimiestä.
Sodan päätyttyä sukellusvene palasi Faslaneen. Alus poistettiin käytöstä vuonna 1990.
Abdalonymos

Abdalonymos (kuoli 312 eaa.) oli Sidonin kuningas vuodesta 332 eaa. Hän kuului foinikialaista Sidonia hallinneeseen sukuun.
Hänestä tuli kuningas sen jälkeen kun Aleksanteri Suuri oli kukistanut Persian kuninkaan Dareios III:n Issoksen taistelussa. Aleksanteri ei luottanut Sidonin kuninkaaseen Abdastartiin (kreikaksi Straton) ja antoi Hefaistionille tehtäväksi nimittää uuden kuninkaan. Hefaistion valitsi Abdalonymoksen joka elätti itseään puutarhurina, mutta kuului kuninkaan sukuun. Puutarhuri oli ehkä arvonimi jota käytettiin kuninkaan hovissa.
Abdalonymos teetti niin sanotun Aleksanteri-sarkofagin, jonka kyljissä on kohokuvia Aleksanteri Suuresta taistelussa persialaisten kanssa.
Slashdot-vaikutus

Slashdot-vaikutus (engl. Slashdot effect) tarkoittaa ilmiötä, joka syntyy jonkin suositun www-sivuston linkittäessä pienemmälle sivustolle, jolloin palvelin ruuhkautuu kasvaneen tietoliikenteen seurauksena. Termi viittaa sivuston kävijämäärässä tapahtuvaan hetkelliseen muutokseen, jos sivusto mainitaan suositun teknologiauutisten tietopalvelun, Slashdotin uutisoinnissa. Tyypillisesti pienemmät www-sivustot eivät tällöin pysty vastaamaan kasvaneeseen liikenteen määrään, josta saattaa seurata koko palvelimen kaatuminen.

Syntytapa

Slashdotin, Diggin ja Farkin kaltaiset sivustot julkaisevat lyhyitä artikkeleita, joita käyttäjät voivat kommentoida. Tavallisesti artikkelissa mainitaan jokin kiinnostava sivusto tai uutisaihe sekä siihen viittaava hyperlinkki. Tällöin valtava lukijamäärä yrittää samanaikaisesti käydä katsomassa mainittuja sivuja. Lukijat saavat aikaan niin valtavan määrän hakupyyntöjä, että sivuston palvelimet joko ylikuormittuvat tai ne ylittävät sallitun tiedonsiirtomäärän, jolloin sivuja ei pääse lukemaan.
Eräs Slashdotin kommentti kuvasi vaikutusta osuvasti: "Slashdot on maailmankuulu. Se on satunnainen hajautettu palvelunestohyökkäys, jonka edessä verkko- ja järjestelmävastaavat vapisevat ja josta he näkevät painajaisia."
Bagge af Berga

Bagge af Berga on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 118 ja nimellä Bagge af Söderby numero 147. Suku on tunnettu jo keskiajalta ja suvun jäsenistä eversti Halsten Magnusson Bagge toimi Kustaa Vaasan aikana Kalmarin linnan komentajana. Hänen poikansa Anders todisti sinetillään kuningas Kustaa Vaasan testamentin,  samoin tämän veli Bengt, amiraali ja eversti. Hänet mestattiin Tukholmassa hänen yritettyä auttaa kuningas Eerik XIV vapaaksi vankeudesta.
Räjähdysherkkää kemiaa

Juoni

Elokuva kertoo hermoheikosta, kroonisesti masentuneesta käsikirjoittajasta, joka ravaa kallonkutistajalta toiselle saadakseen elämänsä järjestykseen. Miehen onni näyttää kääntyvän, kun hän tutustuu avomieliseen ja iloluontoiseen Saraan (Lynn Collins). Ote uudesta onnesta on kuitenkin melko haparoiva ja arvaamaton, sillä hän ajautuu suhteeseen naispsykiatrin kanssa, jolla on myös omat ongelmansa.
Kameškovo

Kameškovo (ven. Ка́мешковo) on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Nižni Novgorodin välisen rautatien varrella (Kameškovon asema) 41 kilometriä Vladimirista koilliseen. Kaupunki on Kameškovon piirin keskus. Asukkaita on 13 700 henkeä (vuonna 2008).
1900-luvun alussa paikalle rakennettiin kehräämö ja kutomo, jonka asuintaajamasta muodostettiin vuonna 1951 Kameškovon kaupunki. Nykyään siellä on tekstiilitehdas, elintarviketeollisuutta, konepaja ja muovimattoja valmistava tuotantolaitos.
Mikko Kilpi

Mikko Kustaa Kilpi (7. marraskuuta 1928 Sippola – 6. syyskuuta 1991 Heinola) oli suomalainen runoilija ja kustannustoimittaja.
Kilpi toimi muun muassa WSOY:n kustannustoimittajana vuosina 1952–1965 sekä Tekniikan Maailman kustannuspäällikkönä vuodet 1966–1969. Hän suomensi runsaasti muun muassa taidekirjallisuutta. Runoissa Lapin luonto oli hänelle tärkeä aihe. Monissa runoissaan hän viljeli sanailottelua ja lempeää ironiaa.
Kilpi oli naimisissa kirjailija Eeva Kilven kanssa vuodet 1949–1966. Avioliitosta on kolme poikaa.

Osuus Tuntemattoman sotilaan julkaisuun

Kilpi sai WSOY:ssä ollessaan vuonna 1954 luettavakseen Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan käsikirjoituksen. Hän arvioi, että ”siitä saattaisi saada omalla tavallaan järkyttävän dokumentaarisen sotakuvauksen, kunhan käsikirjoitusta vähän käsiteltäisiin”. Kilven mukaan jälkiviisautta ja vahingoniloa pitäisi karsia, murrerepliikkejä muuttaa kansanomaiseksi puhekieleksi, hölmöjen upseerien määrää vähentää, tyyppien karrikointia lieventää sekä loppupuolella ilmenevää katkeruutta häivyttää.
Kilpi piti Tuntematonta sotilasta ”ensimmäisenä todella painavana dokumenttiromaanina”. Tuntemattoman sotilaan kustannuspäätöksen teki WSOY:n pääjohtaja Yrjö A. Jäntti isänsä Jalmari Jäntin sekä Mikko Kilven lausuntojen pohjalta.
Jack Ellis

John Stuart "Jack" Ellis (s. 4. kesäkuuta 1955 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Bad Girls, Coronation Street, Lovejoy ja The Bill.

Yksityiselämä

Ellis on ollut naimisissa näyttelijä Christine Kavanaghin kanssa vuodesta 1983. Heillä on kaksi lasta.
Ismo Seivästö

Ismo Eero Seivästö (s. 25. lokakuuta 1954 Raisio) on kaarinalainen entinen kansanedustaja. Hän toimi Kristillisen liiton Varsinais-Suomen piirin puheenjohtajana vuosina 1983–1991 ja oli eduskunnassa vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Hän on toiminut Kaarinan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1985. Seivästö on koulutukseltaan teologian maisteri ja humanististen tieteiden kandidaatti. Varsinaiselta ammatiltaan hän on rovasti ja työskentelee Turun Mikaelin seurakunnassa.