google/wiki40b huggingface dataset:
Psamathe (mytologia)

Psamathe (muinaiskreikaksi Ψάμαθη) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hahmon nimi.

Nereidi

Psamathe oli nereidi, joka muuntautui hylkeeksi välttääkseen Aiakoksen lähentelyn. Hän kuitenkin synnytti tälle Fokoksen äiti. Euripideen näytelmässä Helena hän myöhemmin meni naimisiin Egyptin kuninkaan Proteuksen kanssa ja synnytti tälle Theoklymenoksen ja Eidon.

Krotopaan tytär

Psamathe oli Argoksen kuninkaan Krotopaan tytär, joka synnytti Apollonille Linoksen. Psamathe kuitenkin pelkäsi isänsä rektiota lapsensa syntymään niin, että antoi tämän paimenten hoidettavaksi. Krotopaan koirat repivät kuitenkin lapsen riekaleiksi ja Krotopas tappoi tyttärensä, jonka seurauksena Apollon lähetti Argokseen lapsia tappaneen kulkutaudin.
Vartiomoottorivene 18

Vartiomoottorivene 18 (VMV 18 entinen Suojeluskuntajärjestön SP-1) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.

Rakentaminen

Suojeluskuntajärjestö tilasi Aug Eklöf Ab:n telakakalta Porvoosta. SP-1:ksi nimetty alus valmistui 1935. Aluksen pituus oli 22 ja leveys 4 metriä. Sen koneisto tuotti 2x140 hevosvoimaa. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö.

Palveluskäyttö

Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 18 eli sen nimeksi tuli VMV-18.
Siviiliin laiva siirtyi 1958, ja toimi yksityisenä huviveneenä Vaasassa 1990-luvun lopulle saakka.
Maattuaan kymmenen vuotta maalla Vaasan satamassa alus sahattiin kappaleiksi vuonna 2008.
Georg Büchner -palkinto

Georg Büchner -palkinto (saks. Georg-Büchner-Preis) on Goethe-palkinnon ohella merkittävin saksankielinen kirjallisuuspalkinto. Se on nimetty saksalaisen modernin näytelmäkirjailija Georg Büchnerin mukaan. Palkintoa on verrattu espanjankielisen kirjallisuuden Miguel de Cervantes -palkintoon sekä portugalinkielisen kirjallisuuden Camões -palkintoon.
Georg Büchner -palkinto jaettiin ensimmäisen kerran 11. elokuuta 1923. Alun perin se voitiin myöntää runoilijalle, kuvataiteilijalle, näyttelijälle tai laulajalle. Kirjallisuuspalkinto se on ollut vuodesta 1951. Palkinnon jakaa Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung. Palkinto jaetaan Darmstadtissa. Vuodesta 2002 palkinnon arvo on ollut 50 000 euroa.
Mattlidens skola

Mattlidens skola on ruotsinkielinen peruskoulu Espoon Matinkylässä. Samassa tilassa toimii myös lukio Mattlidens gymnasium. Koulussa on 646 oppilasta, joista vieraskielisiä 2,5 %. Koulun rehtorina toimii Ullrika-Willför Nyman
Vuonna 1959 valmistuneen Mattlidenin koulun ja opettaja-asuntolan on suunnitellut arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg. Espoon koulurakennusten inventointiraportissa vuodelta 2017 niitä kuvataan hyvin maastoon sopiviksi ja rytmiltään vaihteleviksi aikakautensa edustajiksi. 1970-luvulla tehty, Erik Kråkströmin suunnittelema uudisosa on sekin sommiteltu harkiten, mutta kokonaisuutena vaikutelmaa pidetään sekavana.
Maxwell (yksikkö)

Maxwell (Mx) on vanhan Cgs-järjestelmän mukainen magneettivuon yksikkö. Se on nimetty skotlantilaisen James Clerk Maxwellin mukaan.
Nykyisin käytettävän SI-järjestelmän mukainen yksikkö on Weber. 1 Mx = 1 G × cm² = 10⁻⁸ Wb.
William Conrad

William Conrad (syntyjään William Cann, 27. syyskuuta 1920 Louisville, Kentucky – 11. helmikuuta 1994 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja radio-, elokuva- ja televisiokertojaääni, joka tunnettiin baritoniäänestään ja muhkeasta ympärysmitastaan.
Conradin syvä ja soinnukas ääni toi hänelle lukuisia merkittäviä rooleja radiokuunnelmissa. Näistä tunnetuin oli Marshal Matt Dillonin rooli "länkkärissä" Gunsmoke vuosina 1952–1961. Häntä harkittiin myös samaan rooliin sarjan televisioversioon, mutta Conradin liikalihavuuden takia näyttelijäksi valittiin James Arness.
William Conrad näytteli muun muassa elokuvissa Tappajat (1946), Verta ja kultaa (1947), Valitan, väärä numero! (1948), Orleansin neitsyt (1948) ja Kesytöntä kiihkoa (1954).
1960-luvulla Conrad alkoi näytellä televisiosarjoissa. Cannon (1971–1976) oli ensimmäinen kolmesta suositusta etsiväsarjasta, jotka tekivät hänestä kansainvälisesti tunnetun kasvon. Tätä seurasivat Nero Wolfe (1981) ja Koira haudattuna (1987–1992).
William Conrad vieraili Suomessa kesällä 1976 Apu-lehden järjestämällä kiertueella. Purjelentoa harrastanut Conrad tutustui muun muassa Räyskälän lentokentällä PIK-20-purjelentokoneeseen.
Conrad valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1997. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 73-vuotiaana.
Liv Boeree

Muuta

Liv Boeree harrastaa sähkökitaran soittoa. Hän pitää hevimetallista, rockista ja elektronisesta musiikista ja ihailee muun muassa Iron Maidenia, Metallicaa, Children of Bodomia ja Infected Mushroomia.
Foaly

Foaly on Eoin Colferin kirjoittamassa Artemis Fowl -kirjasarjassa esiintyvä kentauri.

Elämä

Foaly on Hautautuneiden Alueiden Lainvalvonnan (HAL:in) tekninen neuvonantaja. Menninkäiskomisario Holly Short on hänen hyvä ystävänsä. Foaly pitää porkkanoista ja on yleensä hyvin ivallinen ja äärimmäisen vainoharhainen. Foalyn pahin vihollinen ja kilpailija on Opal Koboi.

Muuta

Foalyn keksintöjä ovat muun muassa titaanikapselit ja HAL:in kypärät.
Poliisipäällikkö

Poliisipäällikkö on Suomen poliisin päällystönvirka, jonka tehtävänä on paikallispoliisilaitoksen johtaminen. Poliisipäälliköstä lähin alempi virka on apulaispoliisipäällikkö. Ylempiä virkoja on Poliisin valtakunnallisessa ja lääninjohdossa. Helsingin poliisilaitoksen erityisaseman vuoksi on sen poliisipäällikkö, poliisikomentaja, poliisin hierarkiassa muun poliisilaitoksen päällikköä korkeammalla.
Toisen kanssa

Juoni

Sarja kertoo pariskunnasta, Saarasta (Krista Kosonen) ja Toukosta (Mikko Leppilampi), jotka ovat pitkään yrittäneet saada lasta. Merkittävässä osassa sarjassa on myös Saaran työ lastensuojelun sosiaalityöntekijänä.

Tuotanto

Sarjan tuotti Yle Draama. Se kuvattiin kesä–joulukuussa 2013.
Sarjassa Krista Kososen esittämän päähenkilön Saaran Susanna-siskoa esittänyt Miina Maasola joutui marraskuussa 2013 auto-onnettomuuteen kesken sarjan kuvausten. Maasola ehti näytellä omat kohtauksensa yhtä kuvauspäivää lukuun ottamatta. Helmikuussa 2014 Maasola menehtyi onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Sarjan ensimmäisen osan lopussa oli omistus ”Miina Maasolan muistolle”.
Toisen kanssa julkaistiin DVD:llä 24. syyskuuta 2014. Se esitettiin uusintana 29. joulukuuta 2014 – 7. tammikuuta 2015. Toisen kerran Yle esittää sarjan uusintana alkuvuodesta 2019.

Vastaanotto

Krista Kosonen ja Mikko Nousiainen saivat parhaan mies- ja naisnäyttelijän Kultainen Venla -ehdokkuudet. Lisäksi ohjelma oli ehdolla yleisöäänestyksessä vuoden parhaaksi TV-ohjelmaksi.
Tammikuussa 2015 järjestetyssä gaalassa Krista Kosonen palkittiin parhaana naisnäyttelijänä.
Käytännöllinen syllogismi

Käytännöllinen syllogismi ja akrasia

Käytännöllinen syllogismi liittyy Sokrateen opetukseen, jonka mukaan ihminen, joka tietää mikä on oikein, myös toimii oikein. Aristoteles otti etäisyyttä tähän ajatteluun, ja pyrki selvittämään, miksi ihmiset kuitenkin usein syyllistyvät heikkoluonteisuuteen (akrasia). Jotkut ovat myöhemmin tulkinneet akrasian johtuvan siitä, että heikkoluonteinen ihminen hairahtuu käytännöllisen syllogismin premisseissä esimerkiksi tietämättömyyttään. Aristoteleen mukaan akrasia oli kuitenkin nimenomaan luonteen heikkoutta, ei tietämättömyyttä.
Erään perinteisen tulkinnan mukaan yksittäistapauksessa halu tehdä jotain voi olla niin voimakas, että se peittää alleen toissijaisen eli uskomuspremissin, vaikka ensisijainen eli arvopremissi käskeekin olemaan tekemättä kyseistä asiaa. Tällöin esimerkiksi henkilö, joka on päättänyt lopettaa tupakoinnin, voi kuitenkin yksittäistapauksissa (myös toistuvasti) langeta savukkeeseen. Aristoteleen mukaan ei kuitenkaan ollut mahdollista, että henkilö valitsisi tietoisesti toisin kuin mitä järki suosittaa.
Aarne Siirala

Aarne Johannes Siirala (8. heinäkuuta 1919 Liperi – 8. toukokuuta 1991 Carnarvon, Minden Hills, Ontario, Kanada) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Seurakuntaopiston johtaja 1952–1960. Hän oli Kanadassa Waterloon luterilaisen yliopiston systemaattisen teologian professori vuosina 1963–1974 ja Wilfrid Laurierin yliopiston uskontotieteen professori 1974–1984. Hänen teemojaan ovat kristiuskon immanetti piirre ja evankeliumin sanoman inhimillisyys.
Siirala opiskeli sotien jälkeen teologiksi Lundin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1955. Hän oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1962–1969 mutta ei astunut dogmatiikan professorin virkaan vuonna 1969.
Jamie T

Jamie Alexander Treays (s. 8. tammikuuta 1986 Wimbledon), joka tunnetaan taiteilijanimellä Jamie T, on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen debyyttialbuminsa oli Panic Prevention (2007), jota seurasi Kings & Queens (2009). Molemmat levyt julkaistiin Virgin Records -levymerkillä. Vuonna 2007 Jamie T valittiin Shockwave NME Awardsissa "parhaaksi sooloartistiksi". Panic Prevention -albumi oli vuonna 2007 Mercury Prize -ehdokas.
Jamie T:n taustayhtye on nimeltään The Pacemakers.
12. kaupunginosa (Valkeakoski)

12. kaupunginosa Valkeakoskella käsittää pääosan eteläisen kantakaupungin pientaloalueista.

Juhannusvuori

Juhannusvuoren pieni asuinalue sijaitsee keskustaajaman eteläpuolella, pienen mäen laella. Alue koostuu pääosin 1960-luvulla rakennetusta omakotiasutuksesta. Alueen itäpäässä, Kokkolan asuinalueen alapuolella sijaitsee ns. Juhannusvuori 2, joka on myöhemmin rakennettua omakoti- ja rivitalovaltaista aluetta. Alueen tiet on nimetty pääosin kesän ja sään mukaan, esim. Suvitie, Helletie ja Pilvitie.

Kokkola

Asuinalue on pääosin 1970-luvulla rakennettua omakoti- ja rivitaloaluetta. Kokkola sijaitsee kaupungin kaakkoispuolella. Kokkola on luonnonläheinen asuinalue.

Naakka

Naakka kuuluu osittain Valkeakosken 4. kaupunginosaan, osittain 12. kaupunginosaan. Se on myös yksi Sääksmäen vanhoista kylistä. Kaupungille nimensä antaneen Valkeakosken kylän kanssa samaan jakokuntaan kuuluneen Naakan eli Leipiälän kylän ainoa talo oli samanniminen ratsutila, jonka omistajana pitkään oli Walkiakoski Oy.

Raikas

Raikkaan asuinalue koostuu 1930- ja 1940-luvulla rakennetusta omakotiasutuksesta ja uudemmista rivitaloista. Alue on yksi Valkeakosken vanhimmista asutusalueista ja tämän huomaa vieläkin, Raikkaan kadut ovat enimmäkseen kapeita kujia. Alue on melko rauhallinen asuinalue lähellä palveluita. Aluetta halkoo useita katuja, pääkatu on Veistämöntie.

Sassi

Sassin asuinalue sijaitsee Valkeakosken eteläpäässä, maaseudun läheisyydessä. Sassin asutus koostuu neljästä 1960-luvulla rakennetusta yhteisen Asunto-osuuskunta Sassinmäen muodostavasta lamellitalosta ja pienestä joukosta omakotitaloja. Sassin kerrostalot jaetaan Pellervontie 20:n Ykköstaloon, Kemmolantie 12:n ja 14:n Kakkostaloon ja Kolmostaloon sekä Pellervontie 18:n Nelostaloon. Jokaisessa talossa on raput A-F, ja asuntoja on kaikkiaan koko osuuskunnassa 144 kappaletta. Kerrostaloilla on yhteinen vehreä piha-alue, jolla sijaitsee neljää kerrostaloa kuvaava oravapatsas. Sassin omakotiasutus on lisääntynyt rakentamisen kasvaessa alueella Mielikintien varteen. Sassin kaksi pääkatua ovat Pellervontie ja Kullervontie. Pellervontie oli 1990-luvun alkupuolelle asti Viuhantien alkuosaa, ja pieni osa Viuhaan kääntyvästä osuudesta nimeltään Ainontie.
Pikkusärkkä

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat autiot. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat peltomaata tai Tampere–Haapamäki-rautatien katkaisemaa kosteikkoa. Lammen ylittää korkeajännitelinja.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Sen läpi virtaa Kirkkolahdesta alkava lasku-uoma, joka vie Oriselkään.
Esko Rekomaa

Esko Aatu Rekomaa (24. joulukuuta 1932 Vuoksela – 14. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.
Rekomaa pelasi uransa helsinkiläisjoukkueissa. Hän aloitti HJK:ssa (1949–54) ja jatkoi HIFK:ssa (1954–66). Rekomaa oli ensimmäisiä IFK:hon otettuja suomenkielisiä pelaajia. Rekomaa voitti pelaajaurallaan kaksi SM-pronssia ja pelasi yhteensä SM-sarjassa 178 ottelua tehoin 160+87.
Maajoukkueessa Rekomaa pelasi yhteensä 22 ottelua. Hän oli mukana myös kaksi kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa.
Valmentajana Rekomaa voitti kaksi SM-kultaa HIFK:ssa.
Download to Donate

Download to Donate on Linkin Park -yhtyeen vuonna 2005 perustaman, luonnonkatastrofien uhreja auttavan Music for Relief -hyväntekeväisyysjärjestön projekti. Toistaiseksi projekti on julkaissut kolme kokoelma-albumia: kaksi tukeakseen vuonna 2010 tapahtuneen Haitin maanjäristyksen uhreja sekä yhden tukeakseen vuonna 2011 tapahtuneen Sendain maanjäristyksen ja tsunamin uhreja. Useat artistit ovat tehneet kappaleita kokoelma-albumeita varten, ja ihmisiä on kannustettu lataamaan musiikkia tukeakseen katastrofien uhreja.

Download to Donate for Haiti V2.0

Download to Donate for Haitin päivitetty versio, Download to Donate for Haiti V2.0 julkaistiin 11. tammikuuta 2011.
Ikkō-ikki

Ikkō-ikki (jap. 一向一揆) oli maanviljeliöiden, buddhalaisten munkkien, šintolaisten pappien ja aatelisten muodostama ryhmittymä, joka nousi vastustamaan samuraiden valtaa 1400- ja 1500-luvun Japanissa.
Ikkō-ikkin tausta on 1400-luvulla, jolloin pieni Jōdo Shinshū -buddhalaisuutta seurannut ryhmä yhdistyi. He uskoivat, että vain täysi omistautuminen Amitabhalle voisi tuoda pelastuksen. Heidän vaikutusvalta oli suurimmillaan vuodesta 1488 lähtien, jolloin he saivat haltuunsa koko Kagan provinssin.
Ikkō-ikki laajeni 50 vuoden ajan, kun siihen liittyi monia maanviljelöitä, jotka jakoivat ryhmän ajatukset. Ikkō-ikki käynnisti 1563 laajan hyökkäyksen heiltä verotusta vaatinutta Tokugawa Ieyasua vastaan. Ieyasulla meni kuusi kuukautta hyökkäyksen pysäyttämiseen. Ikkō-ikki jatkoi taistelua myös Oda Nobunagaa vastaan, joka pyrki yhdistämään Japanin. 11 vuotta taisteltuaan ryhmää vastaan Nobunaga hyökkäsi suoraan heidän nagashima-nimellä tunnettuihin temppelilinnoituksiin. Lopullisesti Nobunaga kukisti ikkō-ikkin 1580, jolloin hän tuhosi Osakan lähellä sijainneen Ishiyama Hongan-jin temppelilinnoituksen.
Pola Illéry

Pola Illéry, syntymänimeltään Paula Iliescu, (15. lokakuuta 1908 – 15. helmikuuta 2012) oli romanialainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin roolista René Clairin ranskalaisessa elokuvassa Pariisin kattojen alla (1930). 
Illéryn aktiivista uraa kesti vuosikymmenen ajan 1920-luvun lopusta 1930-luvun loppuun. Toisen maailmansodan alkaessa juutalainen Illéry pakeni Euroopasta Yhdysvaltoihin, missä hän eli yli satavuotiaaksi.
Hugo Sandbacka

Hugo Gustav Sandbacka (5. kesäkuuta 1885 Alaveteli – 12. elokuuta 1960 Tampere) oli suomalainen kauppaneuvos ja nahanvalmistuksen piirissä toiminut tehtailija.
Sandbackan vanhemmat olivat nahkuri, maanviljelijä Karl Johan Simonsbacka-Sandbacka (1858–1930) ja Maria Matilda Polo (1857–1931). Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston. Sandbacka oli Oy Vuota- ja nahkakomppanian palveluksessa 1911–1916 ja omisti Nakkilan nahkatehtaan 1916–1921. Hän perusti 1921 Viialan nahkatehtaan ja omisti sen vuoteen 1925 saakka jolloin tehdas myytiin Aaltosen Kenkätehdas Oy:lle.
Sandbacka osti tämän jälkeen 1925 vuonna 1916 Tampereen Epilänharjun kaupunginosaan perustetun Ab Krominahkatehdas Oy:n jonka uudeksi nimeksi tuli Epilän Nahkatehdas Oy. Epilän Nahkatehdas valmisti puku-, kenkä- ja käsinenahkaa ja lisäksi ainoana Suomessa kiiltonahkaa. Tehtaassa toimi sotien jälkeen myös rukkasneulomo. Sandbacka oli Epilän Nahkatehdas Oy:n toimitusjohtajana 1925–1960 ja hän omisti myös useita puuteollisuuden alalla toimineita yrityksiä. Sandbacka sai kauppaneuvoksen arvon 1951.
Sandbacka oli Nakkilan kunnanvaltuuston jäsenenä 1918–1921 ja Tampereen ruotsalaisen seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä 1927–1960. 
Hugo Sandbackan veli kauppaneuvos Eliel Sandbacka (1882–1953) oli 36 vuoden ajan 1917–1953 Kokkolassa toimineen vuotien ja turkisten vientiä harjoittaneen Oy Vuota- ja Nahkakomppanian toimitusjohtajana. Hän omisti myös Kokkolan Seurahuoneen.
Sandbacka oli naimisissa vuodesta 1910 Aina Johanna Savelan (1883–1965) kanssa. Heidän poikansa Lars Gustaf Sandbacka (1911–1994) oli Epilän Nahkatehdas Oy:n toimitusjohtajana isänsä jälkeen. Epilän nahkatehdas lopetti toimintansa 1965.
Chachapoyas-intiaanit

Chachapoyas-intiaanit elivät pohjoisen Perun vuoristossa ennen inkoja ja inkojen aikoihin. Chachapoyilta on jäänyt kaupunkeja, joita on löydetty espanjalaisvalloitusten jälkeen.

Historiaa

Chachapoyas-intiaaneista on olemassa vain vähän arkeologisia todisteita, koska haudanryöstäjät ovat vieneet mennessään suuren osan muumiosta. Chachapoyas-intiaanien alue on ollut asutettuna 200 jaa., niin kulttuurin oletetaan kehittyneen noin vuoden 800 jaa. tienoilla. Suurimpia löydettyjä asutuskeskuksia ovat Gran Pajaten ja Kuélap.
Noin 3 kilometriä korkean Kuélapin kallio tasanteilta on löydetty satoja hautoja. Kuélapin linnoitus on chahapoyien rakentama. Etelä-Amerikan suurin linnoitus osoittaa, että chachapoyat olivat taitavia insinöörejä. Linnoituksen neljä sisääntuloaukkoa on suunniteltu niin kapeaksi että niistä mahtui vain ihminen kerrallaan, joka helpottaa vartioimista ja linnoituksen suojaamista. Linnoitukset ovat saattaneet syntyä puolustustarpeisiin huari-heimoja vastaan.
Suurin chachapoyan-intiaanien museo on Leymebamban museo. Se sai alkunsa yhdestä suurimmasta Chachapoyan-intiaani löydöstä Laguna de los condoresissa. Löytö tehtiin vuonna 1996. Yhdestä, lähes luoksepääsemättömästä luolasta kallion jyrkänteeltä, löydettiin 219 koskematonta palsamoitua muumiota. Mutta miksi ruumiit olivat palsamoituja, kun Kuélapissa niitä ei oltu palsamoitu. Vastauksen kertoo radiohiiliajoitus joka ajoittuu inkavalloituksen jälkeiselle puolelle. Muumiointitapa on chacnapoyan-intiaanien ja inkojen välinen risteytys.
Vuonna 1475 inkojen päällikkö Túpac Inca Yupanqui löi chachapoyat vuodessa suurella ylivoimalla. Useat inkojen valloittamat alueet oli luovutettu ylivoiman edessä. Chachapoyat sen sijaan taistelivat miltei viimeiseen mieheen, sillä he eivät olleet tottuneet johtajiin tai kuninkaisiin omassa demokratiassaan. Estääkseen kapinoinnin inkat karkottivat kaikki nuoret sotilaat, vaikkakin kapinointia tapahtui vielä vuosia.
Lähes ainoat kirjalliset todisteet ovat espanjalais-valloittajien aikaisissa kirjoissa.
Hanazuki (1944)

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseenotettaessa koulutettavaksi yhdistetyn laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään aiemmin Oyashion päällikkönä ollut komentaja Higashi Hideo. Alus saapui 21. tammikuuta 1945 Kureen aloittaen koulutuksen Japaninmerellä.
Alus liitettiin 15. maaliskuuta lippulaivaksi 2. laivaston 31. saattajalaivueeseen. Se saattoi 6. huhtikuuta Kayan ja Makin kanssa taistelulaiva Yamaton Tokuyamasta aina Bungonsalmeen. Alus siirrettiin 20. huhtikuuta laivueensa mukana yhdistettyyn laivastoon, minkä jälkeen se oli Japaninmerellä aina Japanin antautumiseen.
Alus poistettiin palveluksesta 5. lokakuuta 1945. Se luovutettiin Yhdysvaltain laivastolle 29. elokuuta 1947 nimellä DD-934.
Harry Cameron

Harold Hugh "Cammie" Cameron (6. helmikuuta 1890 – 20. lokakuuta 1953) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka ammattilaisena edusti seuroja Toronto Blueshirts, Toronto Arenas, Ottawa Senators, Toronto St. Pats ja Montreal Canadiens. Puolustajana pelannut Cameron voitti kolme kertaa Stanley Cupin: ensimmäisen NHL-mestaruuden hän saavutti 1913–14 Toronto Blueshirtsille, toisen 1917–18 samoin Blueshirtsille ja kolmannen Stanley Cupin kaudella 1921–22 Toronto St. Patsille.
Cameron oli lajin ensimmäisiä maalinteossa kunnostautuneita puolustajapelaajia. Hän viimeisteli 88 osumaa 121 ottelussa NHL:ssä.
Hänet valittiin postuumisti Hockey Hall of Fameen 1962.
Päivän Lööppi

Päivän Lööppi oli Mattiesko Hytösen juontama, päivittäinen ajankohtaisohjelma Nelosella vuosina 1997-1998. Ohjelmassa Hytönen haastatteli kulloisenkin päivän lööppiin liittyvää julkkista. Myöhemmin ohjelman nimi muutettiin ja nimeksi tuli tuolloin Päivän Hytönen.
Pinnaralli

Pinnaralli on lintuharrastajien keskinäinen kilpailu, jossa on tavoitteena havaita mahdollisimman monta lintulajia rajatulla alueella tietyssä ajassa. Pinnaralleja järjestää lintuharrastajien keskusjärjestö BirdLife Suomi ja sen alaiset paikallisyhdistykset. Vuosittain Suomessa järjestetään kymmeniä pinnaralleja. Kilpailemisen lisäksi pinnarallien tavoitteena on tuottaa lintuhavaintoja.
Tunnetuimpia suomalaisia pinnaralleja ovat toukokuussa järjestettävä valtakunnallinen Tornien taisto sekä Kuusamon SM-lintumaraton. Vuoden 2017 Tornien taistoon osallistui yli 320 joukkuetta ja noin 2 500 henkilöä.  Tornien taistossa kilpailualueena on joukkueen itselleen varaama lintutorni tai muu torni, mutta tavallisesti pinnarallissa kaikki joukkueet kilpailevat samalla alueella.
Yleisimpiä pinnaralleja Suomessa ovat eri vuodenaikoina järjestettävät maakunnalliset kilpailut, kuten talvipinnarallit tai kevätpinnarallit sekä tietyssä kunnassa tai muulla maantieteellisesti rajatulla alueella järjestettävät pinnarallit. Jälkimmäisistä esimerkkejä ovat Lauttasaariralli ja Ahvenanmaan ralli. Epätavallisemmista pinnaralleista tunnetuimpia on lintuharrastajamuusikko Eelis Raritétin organisoima Eeliksenpäivän unipinnaralli, jossa lintulajeja yritetään havaita nukkuessa.
Viime vuosien merkittävimpiä kansainvälisiä pinnaralleja on ollut Israelissa järjestettävä Champions of the flyway, jonka on voittanut vuosina 2016 ja 2017 suomalainen joukkue. Tapahtumalla kerätään samalla varoja lintujen salametsästyksen kitkemiseksi Välimeren alueella.  Usein pinnaralleihin saattaakin liittyä luonnonsuojeluun kohdistuva varainkeruu.

Säännöt

Pinnarallissa joukkue saa yhden pinnan jokaisesta kilpailun aikana havaitsemastaan lintulajista. Havainto voi olla näkö tai kuulohavainto. Lajin harvinaisuus ei vaikuta siitä saatavaan pinnamäärään. Tehtyä havaintoa ei tarvitse todistaa, vaan kilpailu perustuu lintuharrastajien keskinäiseen luottamukseen. Jälkikäteen on pystyttävä kertomaan, missä ja milloin mikäkin lintulaji on havaittu. Kilpailun voittaa se joukkue, jolle kertyy kilpailuaikana eniten pinnoja. Mikäli päädytään tasatulokseen, ratkaistaan voittaja tavallisesti sen mukaan, kummalla joukkueella on enemmän niin sanottuja ässälajeja. Ässä tarkoittaa lajia, jota mikään muu joukkue ei ole havainnut.
Joukkueiden koko on tavallisesti 2–4 henkilöä, mutta joissain kilpailuissa voi olla luvallista kilpailla myös yksinään. Eko-ralliksi kutsutaan pinnarallia, jossa moottoriajoneuvoilla liikkuminen on kiellettyä. Pinnarallin kesto on yleensä 24 tuntia tai sitä vähemmän.