google/wiki40b huggingface dataset:
Liiviläisten lippu

Liiviläisten lippu on liiviläisiä edustava lippu. Lipun värien suhteet ovat samat kuin Latvian lipussa eli 2:1:2. Lipun vihreä väri edustaa metsää, valkoinen rantahietikkoa ja sininen merta. Nämä taas edustavat liiviläisille tärkeää kalastuselinkeinoa. Lipun otti käyttöön Liiviläisten liitto ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1923.

Historia

Liiviläisten lipun suunnitteli Didrik Volganski, joka oli Suomeen muuttaneen Edgar Vaalgamaan isä. Joidenkin tietojen mukaan hän suunnitteli myös lipun, jossa lipun värit ovat päinvastoin kuin nykyisessä lipussa. Hän ei kuitenkaan itse maininnut mitään tästä lipusta. Käytössä on ollut lipun versio, jossa lipun kentät olivat yhtä suuria. Lippua käytettiin ensimmäisen kerran 18. marraskuuta 1923 Mazirbessä pidetyillä juhlilla. Suurimman osan neuvostoaikaa lipun käyttö oli kielletty. Se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1988 Liiviläisten päivien yhteydessä. Lipun lahjoitti Suomalaisuuden Liitto ja se vihittiin Mazirben kirkossa.
Hermoston välittäjäaine

Hermoston välittäjäaineet eli neurotransmitterit ovat yhdisteitä, jotka välittävät, voimistavat, estävät tai mukauttavat hermosolun ja toisen solun välisiä sähköisiä signaaleja. Neurotransmittereiden ja neuromodulaattoreiden yhteinen nimitys on neuroregulaattori eli hermostoon vaikuttava aine.

Hermoston välittäjäaineiden toiminta

Hermoston välittäjäaineita vapautuu aktiopotentiaalin seurauksena presynaptisen hermosolun viejähaarakkeen eli aksonin synapsipäätteen pienistä synapsirakkuloista hermosolun ja toisen solun väliseen tilaan eli synaptiseen rakoon, mistä osa niistä sitoutuu vastaanottavan postsynaptisen solun reseptoreihin, mikä käynnistää niihin kytkeytyvän solun fysiologisen signaalinvälitysmekanismin, esimerkiksi ionikanavan. Jos vastaanottava toinen solu on myös hermosolu, solujen välisestä tilasta käytetään nimitystä synapsi. Vastaanottava solu voi olla myös esimerkiksi poikkijuovainen lihassolu, sileä lihassolu, rauhassolu tai aistireseptorisolu. Synapsiksi kutsutaan myös signaalia, joka välittyy synapsiraon kautta.

Hermoston välittäjäaineiden jaottelu

Hermoston välittäjäaineet voidaan jaotella useilla tavoilla. Yksi tapa on jaotella ne eksitoiviin eli kiihottaviin, inhiboiviin eli estäviin ja moduloiviin eli synapsien herkkyyteen vaikuttaviin välittäjäaineisiin. Eksitoivat välittäjäaineet välittävät signaalin eteenpäin esimerkiksi hermosolujen välillä aiheuttamalla depolarisaation vastaanottajaneuronissa, jolloin aktiopotentiaali siirtyy presynaptisesta hermosolusta postsynaptiseen hermosoluun. Inhiboivat välittäjäaineet puolestaan estävät signaalin eteenpäin kulkeutumisen esimerkiksi hermosolujen välillä estämällä postsynaptisen hermosolun aktiopotentiaalin aiheuttamalla sille hyperpolarisaation. Enimmäkseen eksitoivia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa asetyylikoliini, noradrenaliini, adrenaliini, dopamiini, serotoniini eli 5-hydroksitryptamiini, aspartaatti ja glutamaatti. Inhiboivia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa γ-aminovoihappo (GABA), glysiini ja tauriini. Moduloivia peptidirakenteisia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa monet hypotalamuksen erittämät hormonit, aivolisäkkeen hormonit, ruoansulatuskanavan hormonit, haiman hormonit ja endorfiinit.
Werner Best

Karl Rudolf Werner Best (10. heinäkuuta 1903 Darmstadt, Hessen, Saksa – 23. kesäkuuta 1989 Mülheim, Nordrhein-Westfalen, Saksa) oli saksalainen oikeustieteen tohtori, ja SS-Obergruppenführer. 
Best liittyi SS:ään Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen 1933. Best joutui erimielisyyksiin Reinhard Heydrichin kanssa RSHA-virastoa koskevista linjauksista 1938. Hän palveli vallatussa Ranskassa 1940–1942, siirtyi sitten Saksan valtakunnan täysivaltaiseksi edustajaksi Tanskan protektoraattiin, sen jälkeen hänestä tuli Tanskan valtakunnankomissariaatin valtakunnankomissaari.
Sodan jälkeen Best sai Tanskassa kuolemantuomion, mutta hänet armahdettiin ja vapautettiin 1951.
Paavo Fossi

Paavo Matti Fossi (14. tammikuuta 1904, Ilmajoki – 1979) oli Ilmajoella asunut maanviljelijä, toimittaja ja kirjailija.
Fossi oli Ilmajoki-lehden päätoimittajana 15 vuoden ajan ja hän kirjoitti lehteen myös säännöllisesti pakinoita. Fossin kirjallinen tuotanto koostuu yli 150 novellista joita julkaistiin eri lehdissä. Kahdeksan novellin kokoelma ilmestyi vuonna 1958 kirjana nimeltä Kertomuksia. Fossi voitti 1954 Helsingin Sanomien järjestämän kansainvälisen novellikilpailun Suomen sisällissotaa kuvaavalla novellillaan Hetkiä. Fossin novellikokoelma: Toisia kertomuksia on ilmestynyt Ilmajoki-seura ry:n kustantamana ja Maire Paltareen toimittamana 2017. Teos sisältää 45 novellia.
Fossi oli myös innokas valokuvaaja ja hänen valokuviaan on ollut esillä eri näyttelyissä.
Ferdinand Demara

Ferdinand Waldo Demara nuorempi (aka The Great Impostor, 21. joulukuuta 1921 Lawrence, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. kesäkuuta 1982 Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen identiteettihuijari, joka esiintyi ainakin apulaisseriffinä, asianajajana, dekaanina, insinöörinä, laivastoupseerina, lääkärinä, munkkina, opettajana ja opiskelijana, pappina ja syöpätutkijana ennen kuin hänet palkattiin kirurgiksi kanadalaiselle HMCS Cayuga -hävittäjälle. Kirurgian oppikirjaa apunaan käyttäen hän suoritti 16 leikkausta, kuten amputaatioita ja vaativia rintakehän leikkauksia, mutta ei aiheuttanut vahinkoa potilailleen.
Demara jäi kiinni ensimmäisen kerran sotilaskarkuruudesta. Myös esiintyminen lukion opettajana toi hänelle lyhyen vankilatuomion, mutta Kanadan kuninkaallinen laivasto ei koskaan nostanut syytettä Demaraa vastaan – ainoastaan luovutti hänet Yhdysvaltain maahanmuuttoviranomaisille.
Demeran on arveltu omanneen sekä korkean älykkyysosamäärän että valokuvamuistin. Monista muista identiteettihuijareista poiketen Demara ei ilmeisesti tavoitellut toimillaan kuuluisuutta tai rahallista hyötyä. Hänen toimiaan ohjasivat kristilliset arvot.

Demara populaarikulttuurissa

Demaran tarina oli perustana vuoden 1961 elokuvassa Kettu mieheksi (The Great Impostor), jonka pääosaa näytteli Tony Curtis.
Johanna Oras

Johanna Oras (s. 1970 Turku) on suomalainen taidemaalari. Hän on opiskellut muun muassa Pietarin taideakatemiassa sekä Firenzen Florence Academy of Art -taidekoulussa. Ensimmäiset yksityisnäyttelynsä Oras piti 1990-luvun alussa. Suomen lisäksi hänen töitään on ollut näytteillä monissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Qatarissa.

Taiteellinen ura

Oras asuu ja työskentelee suurimman osan vuodesta Etelä-Ranskassa Cagnes-sur-Merin kaupungissa. Suomessa hänellä on lisäksi oma ateljee Koski Tl:n kunnassa. Oras pitää myös vakituisia kesänäyttelyjä Punkaharjulla sijaitsevassa taidekartanossa, jonka hän omistaa yhdessä aviomiehensä kanssa.
Oras tekee pikkutarkkoja esineasetelmia perinteiseen biedermeier-tyyliin. Esineinä voi kuitenkin olla myös nykyajan ylellisyysesineitä, kuten Louis Vuittonin laukkuja tai Burberryn ruutukuosia. Johanna Oraksen näyttelyt ovat saavuttanet yleisön keskuudessa suurta suosiota. Nykyisin Oras tekee myös maisemamaalauksia.

Palkinnot

Vuoden 2017 joulukuussa Varsinais-Suomen liitto myönsi hänelle Aurora-mitalin tunnustuksena kulttuurin ja taiteen saralla tehdystä työstä.

Yksityiselämä

Johanna Oraksen puoliso on taidekauppias Reijo Oras. Heidän tyttärensä on tunnettu somepersoona Olivia Oras.
Pertti Joenniemi

Pertti Joenniemi (s. 1942) on suomalainen rauhan- ja kansainvälisen politiikan tutkija.
Joenniemi on toiminut tutkijana Tampereen yliopiston Rauhan- ja konfliktintutkimuslaitoksella, Itä-Suomen yliopistossa ja 1990-luvun puolivälistä lähtien Tanskassa Kööpenhaminan rauhantutkimuslaitoksessa ja Danish Institute for International Studies -tutkimuslaitoksessa. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi Kööpenhaminan yliopistossa 1995.
Kulttuuritoimittaja Minna Joenniemi on hänen tyttärensä.
Kumppanuuskeskus

Kumppanuuskeskus on oululainen kansalaisten ja yhdistysten kohtaamispaikka ja järjestökeskus, jonka kahdessa toimipaikassa, Kansankatu 53:ssa ja Isokatu 47:ssä sijaitsee lähes 50 paikallisen sosiaali- ja terveysalan yhdistyksen ja valtakunnallisen järjestön toimitilat. Kansankatu 53:n tiloissa kokoustavat ja kokoontuvat yhdistysten vertaistukeen perustuvat ryhmät ja harrastekerhot. Vuonna 2014 kokoustiloissa kokoonnuttiin 1380 kertaa noin 12140 ihmisen voimin.
Kumppanuuskeskuksen neuvontapiste tarjoaa kansalaisille sosiaali- ja terveysalan matalan kynnyksen neuvontaa ja ohjausta. Vuonna 2015 neuvontaa hyödynsi yli 1700 ihmistä. Kumppanuuskeskuksessa toimivat yhdistykset ja järjestöt järjestävät vuosittain useita tapahtumia, joista suurimpana Kepa ry:n valtakunnallisesti koordinoima Mahdollisuuksien tori, joka syksyllä 2015 keräsi Oulussa noin 1500 osallistujan joukon.
Kumppanuuskeskus perustettiin jo 1990-luvun alussa helpottamaan kansalaisten hakeutumista yhdistysten toimintaan sekä yhdistysten keskinäistä ja kuntien kanssa tehtävää yhteistyötä. Merkittävässä roolissa yhteistyön tiivistämisessä olivat Oulun kaupunki ja Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto ry. Nykyään Kumppanuuskeskuksen toimintaa tukee sosiaali- ja terveysalan ammattilaisten perustama Pohjois-Pohjanmaan sosiaali- ja terveysturvayhdistys ry. Kumppanuuskeskuksen toiminnan rahoitus muodostuu useista lähteistä. Iso osa keskuksessa toimivista järjestöistä saa avustusta Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta, mutta myös Oulun kaupungin, EU:n ja työ- ja elinkeinotoimiston rahoitus on yleistä. Monilla järjestöillä on myös omaa varainhankintaa.
Saksan 4. jalkaväkidivisioona (Reichswehr)

Perustaminen

Versailles'n sopimuksen täyttämiseksi 31. heinäkuuta 1920 asevoimien supistamisesta annetun lain mukaisesti jokainen sotilaspiiri (saks. Wehrkreis) muodostaisi divisioonan 1. lokakuuta 1920. Übergangsheerin eli siirtymäajan asevoimien Reichswehr-Brigaden 12, 16 ja 19 muodostivat tammikuussa 1921 4. divisioonan, johon kuului kolme jalkaväkirykmenttiä, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona, viestipataljoona, kuljetuspataljoona ja lääkintapataljoona.
Yhtymä lakkautettiin lokakuussa 1934 ja sen yksiköt siirrettiin muodostettaviin Wehrmachtin 21 uuteen divisioonaan.
Feneltsiini

Vaikutusmekanismi, metabolia ja käyttö

Feneltsiini kuuluu toimintamekanismiltaan monoamiinioksidaasin estäjiin, jotka inhiboivat monoamiinioksidaasientsyymin toimintaa. Yhdiste on epäselektiivinen ja estää sekä MAO-A- että MAO-B-isoentsyymejä. Monoamiinioksidaasin toiminnan estäminen johtaa serotoniinin, noradrenaliinin ja dopamiinin pitoisuuksia neuroneissa, mikä lievittää masennuksen ja ahdistuksen oireita. Feneltsiini nostaa myös gamma-aminovoihapon pitoisuuksia aivoissa.
Feneltsiini metaboloituu maksassa pääosin monoamiinioksidaasin vaikutuksesta. Muita maksassa muodostuvia aineenvaihduntatuotteita ovat feneltsiinin asetyloitu johdannainen, fenyylietikkahappo ja p-hydroksifenyylietikkahappo.
Feneltsiiniä käytetään masennuksen hoidossa erityisesti silloin kuin siihen liittyy voimakasta ahdistusta, pelkotiloja ja pakko-oireita. Sitä on käytetty myös anoreksian ja bulimian hoidossa. Feneltsiini ei kuitenkaan yleensä ole ensimmäinen lääke, vaan sitä käytetään vasta kuin muilla hoidoilla ei saada toivottua hoitotulosta.

Haittavaikutukset

Feneltsiini voi estää pyridoksiinin synteesiä ihmiselimistössä, mikä voi johtaa neurologisiin sivuvaikutuksiin. Usein tähän auttaa pyridoksiinin ottaminen lisäravinteena. Muita haittavaikutuksia voivat olla leukopenia ja trombosytonemia ja myös Parkinsonin taudin ja feneltsiinin käytön yhteyttä on tutkittu.

Synteesi

Feneltsiiniä voidaan valmistaa synteettisesti 2-fenyylietyylibromidin ja hydratsiinin välisellä reaktiolla.
Rose Troche

Rose Troche (s. 1964 Yhdysvallat) on elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän kasvoi Chicagossa puertoricolaisperheessä. Hän kävi vähän aikaa elokuvakoulua, ja aloitti uransa tekemällä lyhytelokuvia ja -videoita.
Trochen puoliso on kirjoittaja-ohjaaja Cherien Dabis, joka on kuului L-koodin kirjoittajaryhmään sarjan kolmannella kaudella.

Elokuvat

Trochen ensimmäinen ohjaus oli lesborakkaustarina Go Fish. Se sai ensi-iltansa Sundance-elokuvafestivaaleilla 1994. Elokuvan apulaiskäsikirjoittajana ja -tuottajana oli Guinevere Turner, joka oli tuolloin Trochen tyttöystävä. Hänen seuraava merkittävä elokuvansa oli Bedrooms and Hallways (1998), joka käsitteli miesten seksuaalisuutta. Troche on myös ohjannut elokuvan Tulevaisuus on huomenna (The Safety of Objects, 2001), joka oli muokattu A. M. Homesin novelleista ja keskittyi heteroseksuaaliseen rakkauteen esikaupunkialueella.

Televisio

Trochen televisiotyö on yhtä laajamittaista kuin hänen elokuvatyönsäkin. Hän on ohjannut jakson HBO:n suosittuun draamasarjaan Mullan alla, ja ohjannut ja käsikirjoittanut Showtimen sarjaa L-koodi kolmen kauden ajan. Troche on toiminut sarjojen apulaistuottajana ja edennyt sitten johtavaksi tuottajaksi. Hän on myös laajentanut kirjoitus- ja ohjauskrediittejään kirjoittamalla jakson South of Nowhere -sarjaan ja ohjaamalla jakson Touching Evil -sarjaan.
Williams-putki

Williams-putki tai Williams-Kilburn -putki on varhainen tietokoneen muistin toteustapa, joka perustui katodisädeputkitekniikalle. Kuvaputki säilytti bitin pisteenä sen pinnalla sekunnin murto-osan ajan ennen häipymistä.
Muistia käytettiin ensi kerran vuonna 1947 Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine (SSEM) -koneessa, jonka kehittivät Tom Kilburn ja F.C. Williams. Muistityyppiä käytettiin toisessa yliopiston tietokoneessa Manchester Mark I:ssä ja siihen perustuvassa Ferranti Mark 1 -tietokoneessa. Myös IBM 701 ja IBM 702 käyttivät muistityyppiä.
Muistityypin korvaamaan kehitettiin ferriittirengasmuisti Whirlwind I -tietokoneessa.
TM 65 77

Ominaisuudet ja käyttötarkoitus

TM 65 77 on pyöreä ja väriltään vihreä tai harmaa. Harjoituskappale on keltainen. Pintamateriaalina käytetään lasikuitukangasta, joka estää helposti lohkeilevaa TNT-valua murenemasta. TM 65 77 on erittäin halpa ja yksinkertainen joten niitä voidaan tarvittaessa valmistaa todella nopeasti ja halvalla suuria määriä. Toimintavarmuutensa se säilyttää Suomen maastossa sääolosuhteista riippumatta niin kauan kuin tarve vaatii. 
Telamiina voidaan asentaa lumeen, maahan tai matalaan veteen ja sen päätehtävänä on pysäyttää panssariajoneuvojen liike. Panssarivaunuista telamiina katkaisee telan ja vaurioittaa telapyörästöä, tehden ne liikuntakyvyttömäksi. Pyöräajoneuvot (kuljetusajoneuvot, henkilöautot jne.) se tuhoaa täysin.

Asentaminen ja poistaminen

Telamiina 65 77 on suunniteltu voitavan asentaa maastoon, tielle, rantaveteen tai lumeen. Miinoitteissa telamiinojen etäisyys toisistaan on oltava vähintään viisi metriä, jolla pyritään estämään telamiinoja räjäyttämästä toisiaan.
Vanha Maestro

Vanha Maestro oli Helsingissä, osoitteessa Fredrikinkatu 51–53, Rakennusmestarien talossa sijainnut tanssiravintola, jota on kutsuttu alallaan Helsingin legendaarisimmaksi, kansainvälisestikin tunnetuksi, tanssipaikaksi. Kaupunkislangissa ravintolaa kutsuttiin joskus myös nimellä Fredan Valinta, mikä viittasi sen maineeseen niin sanottuna iskupaikkana.

Historia

Rakennusmestarien säätiön omistaman Rakennusmestarien talon juhlasalissa järjestettiin tanssitilaisuuksia vuodesta 1967 alkaen. Vanha Maestro -nimen paikka sai 1970-luvun alussa.
Maestron kanta-asiakkaiden perustama klubi julkaisi omakustanteisen kirjan ravintolan historiasta vuonna 2001. Vanhan Maestron toiminta perinteisenä tanssiravintolana lopetettiin 3. toukokuuta 2003 asiakasmäärien tasaisesti vähennyttyä sen historian viimeisen vuosikymmenen kuluessa. Huippuaikoina Vanhan Maestron naistentansseissa saattoi käydä 1 500 asiakasta yhden illan aikana, kun taas loppuaikoina esimerkiksi vappuaatto houkutteli paikalle 700 asiakasta, tavallisten iltojen ollessa hiljaisempia.
Sedu Koskinen avasi Fredrikinkatu 51:ssä uuden Studio 51 -nimisen ravintolan vuonna 2004. Koskisen johdolla toimintaa jatkettiin vanhan Maestron tiloissa uudistettuna tanssiravintolana 1. lokakuuta 2008 alkaen nimellä Freda 51.
La Chapelle-Janson

Tunnettuja kuntalaisia

Tunnettuja kuntalaisia ovat 1950- ja 1960-luvuilla kilpapyöräilleet veljekset Joseph Groussard ja Georges Groussard.
Panssarintorjuntakanuuna 25 K/34

25 K/34 on ranskalaisvalmisteinen puoliautomaattinen panssarintorjuntatykki. Sen suunnittelija ja valmistaja oli Hotchkiss. Suomessa aseen nimi oli "Kanuuna 25 K/34" tai "Kanuuna 25 K/37.
Kevyempi versio Canon leger de 25 antichar SA-L modèle 1937 oli Suomessa nimeltään 25 K/37. Kummatkin tunnettiin Suomessa yleisesti nimellä Marianne.
Alkuperäinen ranskalainen nimi aseelle on Canon leger de 25 antichar SA modèle 1934 Tavallisesti käytettiin lyhennettä canon de 25. Britit käyttivät tykistä nimeä 25 mm Hotchkiss anti-tank gun. Britit hankkivat tykkiä korvatakseen nopeasti omien QF 2pdr tykkiensä riittämättömän tuotannon Ranskassa oleville joukoille.

Käyttö Suomessa

Eversti Aladár Paasonen sai pääministerin kansliasta käskyn ostaa puolustusministeriön tilauksesta tykkejä Ranskalta 300 kpl ja niihin ammuksia 300 000 kpl. Hänen onnistui saada 50 asetta. Niistä 40 saatiin maahan Norjan Trondheimin kautta. Jälkitoimitukseen jäi 10 asetta. Saksan miehitettyä Norjan aseiden tilanne oli epäselvä ja ne saapuivat maahan myöhemmin. 20 tykkiä ehti rintamalle muutamaksi viikoksi. Ase oli kevyenä helppo liikutella ja siinä oli erinomainen tähtäinkaukoputki, joka teki tykistä hyvin tarkan. Tämä korvasi jossakin määrin aseen heikohkoa tehoa.
Vuonna 1940 Saksasta saatiin Ranskasta saatuja sotasaalistykkejä, joista K/34-versiota oli 133 kpl ja K/37-versiota 67 kpl. Aseet siirrettiin varsinaisilta pst-joukoilta linnoitusjoukoille 1. heinäkuuta 1941.

Ominaisuudet

Tykin versio kevyellä alustalla painoi 300 kg ja raskaampi versio 480 kg. Putken korotuskulma oli -5 - +15 astetta ja sivuliikkuma-ala 60 astetta. Tykin kaliiperi oli 25 millimetriä X 194 mm. Kranaatti painoi 320 grammaa ja sen lähtönopeus oli 920 m/s.
Panssarikaranaatti oli kokovaippa-ammus, jossa oli teräsydin. Kranaatin läpäisy oli 30 asteen kulmassa 100 metrin etäisyydeltä 30 mm, 500 m 29 mm ja 20 mm 1000 metrin etäisyydeltä.
Valtio (mikrovaltio)

Valtion pyrkimys Euroviisuihin

Helmikuussa 2007 Peltonen yritti saada Valtion Euroviisuihin. Euroviisujen tapahtumajärjestäjä Kjell Ekholm lupasi toimittaa hakemuksen Tukholmassa sijaitsevaan EBU:n päämajaan ja lupasi, että hakemus käsitellään niin pikaisesti, että Valtio ehtisi osallistua Helsingissä järjestettäviin kilpailuihin. Valtio ei kuitenkaan päässyt mukaan kilpailuihin. Siitä huolimatta edustuskappaleeksi valittiin Radio Helsingin Paskalista-ohjelmassa yleisöäänestyksellä Suomen paskin bändi -kilpailun voittaneen Dream Teamer -yhtyeen kappale ”Hei hei Eurooppa”.
Hood Surgeon

Curtis Young (s. joulukuu 1981) on yhdysvaltalainen hip hop-artisti. Hänet tunnetaan lavanimellä Hood Surgeon. Young on Dr. Dren poika. Young on työskennellyt myös Eazy-E:n pojan Lil Eazy-E:n kanssa. Hänen ensimmäinen albuminsa oli Son of a Doctor.
Heinrich Rickert

Heinrich John Rickert (25. toukokuuta 1863, Gdańsk – 25. heinäkuuta 1936, Heidelberg) oli saksalainen uuskantilainen filosofi, joka kuului Badenin koulukunnan johtajiin Wilhelm Windelbandin ohella.
Rickert tunnetaan näkemyksestään, jonka mukaan historiallisilla ja tieteellisillä faktoilla oli laadullinen ero. Päinvastoin kuin sellaiset filosofit kuin Nietzsche ja Bergson, Rickert painotti, että arvot vaativat etäisyyttä elämään, eivätkä Bergsonin, Diltheyn ja Simmelin "elämänarvot" olleet todellisia arvoja.
Rickertin filosofia vaikutti merkittävästi sosiologi Max Weberiin. Weberin sanotaan lainanneen suuren osan metodologiastaan, kuten ideaalityypin käsitteensä, Rickertin töistä.
Charles R. Bambach kirjoittaa:
»Teoksissaan Rickert, kuten Dilthey, pyrki esittämään yhtenäisen tietoteorian joka, vaikka hyväksyikin eron tieteen ja historian tai 'Naturin' ja 'Geistin' välillä, voitti tämän eron uudelle filosofisella menetelmällä. Diltheylle menetelmä oli naimisissa hermeneutiikan kanssa; Rickertille se oli Kantin transsendentaalinen menetelmä.»
(Heidegger, Dilthey and the Crisis of Historicism (1995), s. 30)
Naantalin vaakuna

Naantalin vaakuna on Naantalin kaupungin tunnus, joka on saanut aiheensa keskiaikaisesta sinetistä, joka puolestaan viittaa kunnan nimeen. Nykyisen Naantalin alueelle perustettiin 1440-luvulla birgittalaisluostari, Naantalin luostari, jonka nimi oli latinaksi Vallis Gratiae, ”armon laakso”, ruotsiksi nådens dal. Syntynyt kaupunki nimettiin luostarin mukaan. Latinankielisen nimen alkukirjaimet päätyivät kaupungin sinettiin, ja myöhemmin sen kautta kaupungin vaakunaan.
Vaakunan on piirtänyt uudelleen Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 11. lokakuuta 1966. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä minuskelikirjaimet vg, joiden yläpuolella avonainen ritarikruunu; kaikki kultaa”.
Carnival Conquest

Konsepti ja rakentaminen

Carnival Conquest tilattiin 4. elokuuta 1998. Laiva rakennettiin Fincantierin telakalla Monfalconessa ja se maksoi 500 miljoonaa dollaria. Laiva kastettiin 19. marraskuuta ja sen kastoi entinen Yhdysvaltain kongressiedustaja Lindy Boggs. Carnival Conquest otettiin käyttöön joulukuussa 2002.
Porttikielto

Porttikiellon historia

Porttikielto on aikoinaan ollut lainvoimainen ”lähestymiskielto”, joka oli nimismiehen vahvistama. Nykylaki ei tunne käsitettä porttikielto.
Jordan Rudess

Ura

Kun Jordan oli kolmannella luokalla, hänen opettajansa huomasi hänen olevan ilmiömäinen pianisti. Yhdeksänvuotiaana hän aloitti musiikkiopintonsa kuuluisassa Juilliard Schoolissa. Hän sai klassisen pianistikoulutuksen, mutta teini-iässä hän alkoi kiinnostua yhä enemmän syntetisaattoreista ja progressiivisesta rockista. Vanhempiensa ja opettajiensa neuvoja kuuntelematta hän lopetti klassisen pianon opinnot ja aloitti uran kosketinsoittajana.
Jordan saavutti ensimmäisen kerran suosiota vuonna 1994, kun Keyboard Magazinen lukijat valitsivat hänet vuoden parhaaksi uudeksi kyvyksi. Tämä herätti mielenkiintoa Jordania kohtaan koko Yhdysvalloissa, ja pian sekä Dream Theater että Dixie Dregs pyysivät Jordania jäsenekseen. Jordan valitsi Dixie Dregsin, sillä näin hänelle jäi enemmän aikaa nuorelle perheelleen. Dream Theaterin kosketinsoittajaksi valittiin tuolloin Derek Sherinian.
Kun hän soitti Dixie Dregsissä, eräässä konsertissa tapahtui sähkökatkos, jolloin kaikki muut instrumentit paitsi Jordanin koskettimet menettivät virrat. Jordan jäi lavalle improvisoimaan rumpali Rod Morgensteinin kanssa. Heidän yhteistyönsä toimi niin hyvin, että he päättivät esiintyä useammin yhdessä nimellä Rudess/Morgenstein Project (myöhemmin RMP). He ovat julkaisseet studio- ja live-albumin. Rudess/Morgenstein Project soitti myös Dream Theaterin lämmittelijänä eräällä Pohjois-Amerikan-kiertueella.
Vuonna 1997 Mike Portnoy pyysi Jordania kosketinsoittajaksi Liquid Tension Experiment -yhtyeeseen. Yhtyeessä olivat Portnoyn lisäksi mukana myös John Petrucci ja Tony Levin. Liquid Tension Experiment äänitti kaksi albumia. Äänitysten jälkeen Mike ja John pyysivät jälleen Jordania liittymään Dream Theateriin. Tällä kertaa tarjous hyväksyttiin, ja Jordan on ollut Dream Theaterin jäsen vuodesta 1999 asti.
Edinburg (Virginia)

Edinburg on kunta, joka sijaitsee Yhdysvalloissa Shenandoahin piirikunnassa Virginian osavaltiossa. Sen pinta-ala on 1,9 km², ja vuoden 2010 väestönlaskennassa asukasmäärä oli 1 041. Edinburg on perustettu vuonna 1852.