google/wiki40b huggingface dataset:
Urkupiste

Urkupiste (saks. Orgelpunkt) on paikallaan pysyvä sävel, joka esiintyy tavallisesti musiikkikudoksen alimmassa äänessä ja jota vasten ylemmät äänet liikkuvat. Duuri–molli-tonaalisessa musiikissa urkupiste on yleensä toonika- tai dominanttisävel. Urkupiste toimii tonaalisesti ja muotorakenteellisesti selkeyttävänä tekijänä sävellyksen lopussa tai impressionistisessa musiikissa sointivärivaikutelmien synnyttäjänä.
Nimitys urkupiste viittaa urkuihin, joissa pitkän pedaalisävelen pito on mahdollista; lisäksi urkusävellyksissä urkupiste on yleinen sävellyskeino.
Urkupistettä on käytetty varhaisbarokin taistelumusiikissa (ital. alla battaglia), mm. Heinrich Schützin teoksessa Es steh Gott auf (SWV 356). Urkupiste voi esiintyä myös sävellyksen alussa: J. S. Bachin Matteus-passio, Richard Straussin sävelruno Näin puhui Zarathustra. Henry Purcellin teoksessa Fantasy upon One Note urkupiste kulkee läpi koko teoksen.
Sharja (emiraatti)

Sharja (arab. الشارقة‎, aš-šaariqah) on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Emiraatilla on noin 16 kilometriä Persianlahden rantaviivaa, josta se ulottuu 80 kilometriä sisämaahan päin. Vuonna 2003 emiraatissa oli 636 000 asukasta, joista 519 000 pääkaupungissa Sharjassa. Maan muihin emiraateihin verrattuna Sharjalla on vähän öljyä ja se joutuukin keskittymään kaupankäyntiin ja muuhun taloudelliseen toimintaan.
Sharja poikkeaa muista emiraateista siten, että siellä ei myydä eikä tarjoilla alkoholia, ei edes hotelleissa. Taustalla on sopimus Saudi-Arabian kanssa – Sharja sai tukea Saudi-Arabiasta sillä ehdolla, että alkoholi kiellettäisiin.
Maximinus Daia

Gaius Valerius Galerius Maximinus (20. marraskuuta 270? – heinäkuu/elokuu 313) oli Rooman keisari 1. toukokuuta 305 – 313. Hän oli alkujaan illyrialainen paimen nimeltä Daia. Maximinuksen eno oli keisari Galerius.

Nousu valtaan

Maximinus Daia oli alkujaan paimen, mutta hän pestautui armeijaan ja eteni nopeasti urallaan. Hänen enonsa Galerius nousi vuonna 293 keisari Diocletianuksen apukeisariksi eli caesariksi. Kun Diocletianus ja hänen hallitsijakumppaninsa Maximianus erosivat vuonna 305 nousivat Galerius ja Maximianuksen apukeisari Constantius keisareiksi. Maximinus Daia nimitettiin Galeriuksen caesariksi ja Severus Constantiuksen caesariksi. Maximinus Daia ja Severus ohittivat Maximianuksen pojan Maxentiuksen ja Constantiuksen pojan Konstantinuksen, joita pidettiin luonnollisina seuraajina isilleen. Galerius hallitsi Itä-Roomaa ja Constantius Länsi-Roomaa. Maximinus Daialle Galerius antoi Syyrian ja Egyptin hallittavakseen, ja piti itse Balkanin ja Anatolian tärkeät alueet.

Sisällissota

Vuonna 307 Galerius teki ystävästään Liciniuksesta augustuksen ja Maximinus Daia alkoi vaatia itselleen samaa arvoa. Kun Galerius kuoli vuonna 311 Maximinus Daiasta tuli koko valtakunnan itäosan keisari. Kun Konstantinus ja Licinius liittoutuivat Maximinus Daia teki samoin Italiaa hallitsevan Maxentiuksen kanssa. Vuonna 313 Maximinus Daian ja Liciniuksen välille syttyi sota ja Maximinus Daia koki tappion 30. huhtikuuta Heraclea Pontican lähistöllä. Hän pakeni aluksi Nikomediaan ja myöhemmin Kilikian Tarsukseen, jossa hän kuoli.
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2011

Tulokset

Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille.
Elias Muukka

Elias Muukka (sukunimi vuoteen 1870 Kaijansinkko; 10. kesäkuuta 1853 Lemi – 2. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, professori ja piirustuksen opettaja.
Muukka maalasi erityisesti maisemia, kuten karjalaisia maalaismaisemia ja turkulaisia kaupunkinäkymiä. Hänen maalauksissaan on vaikutteita muun muassa Hjalmar Munsterhjelmiltä.

Elämäkerta

Muukka kävi ensin Viipurin suomalaista ja ruotsalaista alkeiskoulua 1870-1873 ja sitten Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulua Helsingissä Selma Schaefferin johdolla 1874–1877. Muukka opiskeli myös Düsseldorfin taideakatemiassa 1877–1879 ja Pariisin Académie Colarossissa 1880–1881.
Muukka toimi piirustuksenopettajana Sortavalan seminaarissa 1883–1885, Vaasan oppikoulussa 1885–1891, Turun tyttökoulussa 1891–1918, Turun reaalilyseossa 1904–1918 ja Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1891–1908. Viimeksi hän oli piirustuksen opettajana Savonlinnan ja Mikkelin lyseoissa vuoteen 1927 saakka. Muukka oli Suomen Taiteilijaseuran kunniajäsen vuodesta 1924, ja hän sai professorin arvonimen 1928.
Muukan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kaijansinkko ja Kristiina Muukka. Muukan puoliso vuodesta 1883 oli Anni Agnes Fagerlund (k. 1931).
Posoaapa

Posoaapa on Sodankylän Sompiossa sijaitseva suo. Se oli aikoinaan Suomen suurin aapasuo, joka oli pinta-alaltaan noin 70 km². 1960-luvun lopulla suurin osa Posoaavasta jäi Lokan tekojärven alle ja nykyään siitä on jäljellä enää muutaman neliökilometrin laajuinen alue järven pohjoisrannalla. Posoaapa oli myös Euroopan suurin aapasuo.
Posoaapaa rajasi lännessä Riestojoki ja idässä Kopsusjoki, sen etelälaidassa puolestaan oli suoalueiden ympäröimä saareke, jolla sijaitsi muun muassa Rieston erämaakylä. Ne kaikki peittyivät Posoaavan tavoin tekojärven alle.
Suo esiintyy myös viihteessä ja kulttuurissa. Eero Magga levytti vuonna 2000 kappaleen nimeltä Posoaapa ja Mauri Paasilinnan vuonna 1999 julkaistu kokoelma sisältää samannimisen novellin.
HMCS Whitby

Palvelus

Koulutuksen jälkeen alus liittyi Mid-Ocean Escort Forceen. Alus liitettiin saattajaryhmä C-4:ään suojaamaan Atlantin saattueita, missä tehtävässä se oli sodan päättymiseen saakka.
Alus poistettiin palveluksesta 16. heinäkuuta 1945 Sorelissa Quebecissä, minkä jälkeen se makasi ankkurissa. Alus luovutettiin War Assett Corporationille ja se myytiin 30. elokuuta 1946 kauppalaivastoon. Alus oli 1946 1 275 grt Bengo.
Alus myytiin Portugalin laivastolle, joka otti sen palvelukseensa huhtikuussa 1948. Lokakuussa alus muutettiin luotsien emälaivaksi Maputoon Portugalin Itä-Afrikkaan, josta tuli myöhemmin Mosambik. Alus oli edelleen vuonna 1977 Maputossa.
Oxford English Dictionary

Oxford English Dictionary (OED) on yleisesti merkittävimpänä pidetty englannin kielen sanakirja. Siinä esitetään sanojen merkitys, ääntämys sekä etymologia. Teosta julkaisee Oxford University Press, ja ensimmäinen laitos valmistui vuonna 1928, toinen 1989.
OED:ssä sanojen merkitykset on ryhmitelty havaintoaineiston mukaiseen aikajärjestykseen. Monimutkaisissa tapauksissa esitysten rakenne jakautuu lukuisiin eri haaroihin. Sanojen vivahteista esitetään laaja määrä erilaisista lähteistä lainattuja esimerkkejä. Lähteet vaihtelevat keittokirjoista klassiseen kirjallisuuteen ja televisiolähetyksistä Internetin uutisryhmiin.

Historia

James Murray alkoi koota OED:n ensimmäistä laitosta 1800-luvun lopulla. Hänen ajatuksenaan oli, että englannin sanakirja ei ole kenenkään yksityisen ihmisen tai tietyn aikakauden luomus vaan vähittäisen kasvun ja kehityksen tulos. OED:n ensimmäinen laitos valmistui 1928, ja siinä oli kymmenen osaa ja yli 414 000 sanaa. Toinen laitos julkaistiin 1989, ja siinä oli yhteensä 21 730 sivua ja noin 600 000 sanaa. Kolmatta laitosta valmistellaan elektronisessa muodossa. Painetun version digitalisoimiseksi palkattiin 150 konekirjoittajan ryhmä, joka työskenteli puolitoista vuotta Floridassa.
Lapinkastikka

Ulkonäkö ja koko

Lapinkastikka kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Haaraton korsi on kaksi- tai harvoin kolmenivelinen. Lehdet ovat hyvin pitkäsuippuisia, keskeltä leveämpiä ja karheita. Lehtilapa on 2–4 mm leveä, kalju tai joskus karvainen ja sen laidat ovat ylöskiertyneet. Lehden kieleke on noin 3 mm ja tylppä. Kukinto on monihaarainen, leveän sukkulamainen röyhy. Väriltään röyhy vaihtelee vaaleanruskeasta tumman sinipunaisenruskeaan, ja on kooltaan 5–13 x 2–3 cm. Kapeanpuikeat kaleet ovat 5 mm pitkiä. Tähkylät ovat 3–8 mm pitkiä ja yksikukkaisia. Ulkohelve on sisähelvettä pidempi mutta vähän kaleita lyhyempi. Ulkohelpeen tyvellä olevat karvat ovat lähes kaleiden pituisia. Laji kukkii Suomessa heinä-elokuussa.
Lapinkastikan heteen ponnet ovat keltaisia mutta huonosti kehittyneitä ja avautumattomia. Tämä johtuu siitä, että laji on apomiktinen eli se ei tarvitse tuulipölytystä jyvän muodostamiseen.
Tutkijat pitävät lapinkastikkaa risteymäsyntyisenä heinänä.

Levinneisyys

Nimensä mukaisesti lapinkastikka on pohjoinen laji. Sitä tavataan Norjan, Ruotsin ja Suomen keski- ja pohjoisosissa, Kuolan niemimaalla, Uralin alueella, Pohjois- ja Itä-Siperiassa, Alaskassa sekä Kanadassa.
Suomessa lapinkastikkaa tavataan pohjoisen suunnalta Pohjois-Savon korkeudelle saakka. Selkeästi yleisin laji on kuitenkin Pohjois-Lapissa.

Elinympäristö

Lapinkastikka kasvaa kuivissa ja tuoreissa kangasmetsissä, tunturikankailla, korpien ja lettorämeiden mättäillä, kallioilla ja hiekkaisilla tienvarsilla. Kasvustot ovat usein pieniä.
Yhdystie 2464

Yhdystie 2464 on tie, joka kulkee Kokemäellä valtatien 2 risteyksestä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Järilään. Tien pituus on 1,8 kilometriä.

Tien kulku

Tie saa alkunsa valtatien 2 sekä yhdystien 2194 risteyksestä Rausenojan läheisyydestä. Ensin tie kohtaa noin 250 metrin matkan jälkeen Järilän tasoylikäytävänä Tampere-Pori-radan. Tasoylikäytävältä tie kulkee noin 900 metriä, jonka jälkeen se ohittaa Järilän lammet niiden länsipuolelta. Seuraavan noin puolen kilometrin matkan jälkeen tie saapuu Järilään yhdystien 2463 risteykseen. Koko matkalta tien osoitenimi on Järilän koulutie.
Izvestija

Historiaa

Lehti perustettiin helmikuun vallankumouksen aikana maaliskuussa 1917 saaden ensimmäiseksi nimekseen Извѣстія Петроградскаго Совѣта Рабочихъ Депутатовъ, Izvestija Petrogradskago Soveta Rabotših Deputatov (suom. Pietarin työläisedustajien neuvoston uutiset), mutta käytännössä nimeksi lyheni Izvestija (suom. Uutiset). Neuvostoaikana Izvestija toimi maan hallituksen sanomalehtenä, kun taas toinen lehti, Pravda oli kommunistipuolueen virallisena äänenkannattajana. Vuodesta 1977 virallisena nimenä ollut Известия Советов народных депутатов СССР, Izvestija sovetov narodnyh deputatov SSSR (SNTL:n kansanedustajien neuvoston uutiset) lyhennettiin Neuvostoliiton vallankaappausyrityksen 1991 jälkeen nimeksi Izvestija.
Neuvostoajan jälkeen Izvestija on kuvaillut itseään kansallismieliseksi venäläiseksi sanomalehdeksi.

Venäjän valtaa lähellä olevaksi mediaksi

Izvestija oli aiemmin Vladimir Putinin hallintoon kriittisesti suhtautunut suuri sanomalehti. Lehden linja muuttui, kun sen osti valtion omistama Gazprom-yhtiö heinäkuussa 2005. Gazprom omisti lehden mediakonserninsa Gazprom-Median kautta.
Lehden pääomistaja vaihtui uudemman kerran 21. toukokuuta 2008; uudeksi omistajaksi tuli Gazprom-Median osakasyhtiö, vakuutusyhtiö SOGAZ. Tämä vakuutusyhtiö kuuluu Putinin lähipiiriin luetun, Venäjän mahtavimpana pidetyn mediamoguli, miljardööri Juri Kovaltšukin yhtiöihin. Izvestija luetaan omistusmuutoksen jälkeenkin Venäjän valtaa tukevaan lehdistöön. Lehden osake-enemmistöä (50,19 %) hallitaan holdingyhtiö Natsionalnaja Media Gruppan välityksellä.
Etelä-Suomen lääni

Hallinto

Etelä-Suomen lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä.
Lääninhallituksen palvelupisteet sijaitsivat Hämeenlinnassa, Helsingissä ja Kouvolassa, jotka olivat entisten Hämeen, Uudenmaan ja Kymen läänien pääkaupungit.

Vaakuna

Etelä-Suomen läänin vaakuna luotiin yhdistämällä Hämeen, Karjalan ja Uudenmaan historiallisten maakuntien vaakunat. Kilven päällä oli herttuakunnan kruunu johdettuna Hämeen ja Karjalan vaakunoista.
Paulinho

Seurajoukkueura

Vuonna 2009 Paulinhon pelatessa Bragantinossa, hän herätti kiinnostusta muun muassa suurseura Corinthiansissa. Lopulta hän siirtyikin seuraan ja voitti joukkueen kanssa vuoden 2011 pääsarjamestaruuden ja vuoden 2012 Copa Libertadoresin.
16. joulukuuta 2012 pelatussa seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelussa Corinthians kaatoi englantilaisen Chelsean.
Paulinhon uutisoitiin 1. heinäkuuta 2013 tehneen sopimuksen Valioliigaseura Tottenhamin kanssa.
Tottenham vahvisti 30. kesäkuuta 2015 päässeensä sopuun Paulinhon siirtymisestä kiinalaiseen Guangzhou Evergrandeen. Siirtosumman on arvioitu olleen noin 10 miljoonaa puntaa. Paulinho on äänestetty olevan yksi Tottenhamin  huonoimista hankinnoista ja pelaajista.
Barcelona ilmoitti 14. elokuuta 2017 ostaneensa Paulinhon Guangzhou Evergrandesta 40 miljoonalla eurolla. Hän on kuitenkin jatkanut Kiinassa lainasopimuksella.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2007

Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2007 12. kertaa. Kilpailut käytiin Australian Melbournessa 17. maaliskuuta – 1. huhtikuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Kisoissa tehtiin MM-kisahistorian toiseksi eniten maailmanennätyksiä. Kisojen uintikuningas oli Yhdysvaltojen Michael Phelps (7 kultaa) ja uintikuningatar Australian Lisbeth Lenton (5 kultaa).

Uinti

Ratauinnissa jaettiin 42 kultamitalia ja lajit järjestettiin kilpailujen toisella viikolla. Ratauintien kilpailupaikkana toimi Australian avoimen tennisturnauksen yksi pääareena Rod Laver Arena. Alueelle mahtui 15 000 katsojaa ja sinne rakennettiin kilpailuja varten väliaikainen allas.

Avovesiuinti

Avovesiuinnit järjestettiin St Kilda -rannalla.

Uimahypyt

Uimahyppykilpailut järjestettiin Melbourne Sports and Aquatic Centren uimahyppyaltaassa.

Taitouinti

Taitouinnissa kilpailtiin henkilökohtaisessa (soolo), pari- (duo) sekä joukkuekilpailussa. Lajeina olivat tekninen ja vapaaohjelma. Lisäksi järjestettiin yhdistetty vapaaohjelma (kombo), jossa kilpailtiin vapaaohjelmassa soolo-, pari- ja joukkuekilpailu. Taitouintitapahtumat järjestettiin Rod Laver Arenalle rakennetussa erillisessä altaassa.
HMS Eagle (1804)

Palvelus

Alus muutettiin vuonna 1830 50-tykkiseksi ja siitä tehtiin 1860 koululaiva. Alus nimettiin 1919 HMS Eagletiksi, kun se liitettiin osaksi Luoteis-Englannin reservin koulutuskeskusta. Alus tuhoutui tulipalossa vuonna 1926.
Matti Ytti

Toivo Matti Ytti (10. heinäkuuta 1908 Huittinen – 7. tammikuuta 1973 Huittinen) oli maanviljelijä ja agronomi joka toimi kokoomuksen kansanedustajana 1940-luvun jälkipuoliskolla. Ytin ura kansanedustajana jäi kauden mittaiseksi, mutta puoluehallituksessa hän vaikutti vuoteen 1953 ja puoluevaltuustossa vuoteen 1955 saakka. Ytti toimi myös Kokoomuksen Nuorten Liiton varapuheenjohtajana ja Kokoomuksen maataloussihteerinä.
Ytin vanhemmat olivat talollinen Matti Ferdinand Ala-Fräkkilä ja Fanny Maria Ala-Fräkkilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 ja valmistui agronomiksi 1946 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1947. Ytti toimi maanviljelijänä Huittisissa vuodesta 1935 alkaen. Hän oli myös kokoomuksen maataloussihteerinä 1956–1957 ja Maanomistajain liiton tilapäisenä arviomiehenä vuodesta 1959 alkaen.
Ytti oli kansanedustajana 1945–1948 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1950 presidentinvaaleissa ja hän oli jäsenenä Huittisten kunnanhallituksessa. Ytti kuului kokoomuksen puoluehallitukseen ja toimi pudottuaan eduskunnasta kokoomusnuorten varapuheenjohtajana 1949–1950.
Matti Ytti oli naimisissa filosofian maisteri Irma Helkavaaran kanssa. Heidän tyttärensä on kuvataiteilija ja taidegraafikko Elsa Ytti (s. 1944).
Garajonayn kansallispuisto

Garajonayn kansallispuisto (esp. Parque nacional de Garajonay) sijaitsee Kanariansaarten La Gomeralla. Sen pinta-ala on 40 neliökilometriä. Puisto on saanut nimensä Garajonayn kallioista, jotka kohoavat 1 484 metrin korkeuteen saaren korkeimpana kohtana. Puiston alin kohta on noin 700 metrissä. Puisto sisältää Kanariansaarten suurimman ja parhaiten säilyneen laurisilvan, subtrooppisen metsätyypin, joka tertiäärikaudella peitti liki koko Välimeren seudun. Samaa metsätyyppiä on myös Madeiralla ja Azoreilla. Metsän puusto on ikivihreää, kanarianlaakeri (Laurus azorica) sukulaisineen on sille tyypillinen laji. Korkeimmat puut kohoavat yli 30 metrin korkeuteen. Metsässä on useita endeemisiä lajeja ja runsaslajinen aluskasvillisuus lintuineen, lepakkoineen ja selkärangattomineen. Se on paras paikka nähdä kaksi Kanariansaarille endeemistä kyyhkyslajia palmankyyhkyn ja kanariankyyhkyn.
Tarina kertoo, että kallio sai nimensä Garan ja Jonayn mukaan, jotka olivat legendan mukaan rakastavaisia Romeon ja Julian tavoin ja riistivät henkensä heittäytymällä kallioilta.
Kansallispuisto on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Metsäpalot uhkasivat kansallispuistoa elokuussa 2012, jolloin alueesta paloi yli kymmenesosa. Viranomaisten mukaan tuhoutuneiden alueiden ennalleenpaluu kestää vuosikymmeniä. Puistossa elää yli 450 kasvilajia, joista kahdeksaa ei esiinny missään muualla maailmassa.
Aadolf Fredrik (Mecklenburgin herttua)

Adolf Friedrich Albrecht Heinrich Mecklenburg (10. lokakuuta 1873 Schwerin – 5. elokuuta 1969) oli saksalainen tutkimusmatkailija, Togomaan kuvernööri ja Baltian herttuakunnan herttua 5.11.–28.11.1918.
Aadolf Fredrik oli Mecklenburg-Schwerinin suuriruhtinas Fredrik Frans II:n (1823–1883) ja hänen vaimonsa Schwarzburg-Rudolstadtin prinsessa Marien kolmas lapsi. Aadolf Fredrik syntyi Schwerinissä.

Tutkimusmatkailija Afrikassa

Vuosina 1907–1908 Aadolf Fredrik johti tieteellistä tutkimusretkeä Keski-Afrikan hautavajoaman alueella kulkien Afrikkaa idästä länteen. Vuonna 1908 hän sai Eduard Vogelille nimetyn maantieteen kunniamitalin. Matkoillaan keräämänsä hyönteiset ja hänen Togossa sijainnut asuinpaikkansa ovat Berliinin Luonnontieteen museossa ja Senckenbergin museossa.
Vuosina 1910–1911 hän johti tutkimusmatkan Tšadjärvelle sekä Kongon pohjoisosista lähteviä ja Sudanin kohdalla Niiliin virtaavia jokia. Aadolf Fredrik ja hänen matkakumppaninsa tutkivat alueita, jotka olivat olleet siihen mennessä hyvin vähän tutkittuja.
Vuosina 1912–1914 Aadolf Fredrik toimi Saksan Länsi-Afrikassa sijainneen Togon viimeisenä kuvernöörinä. Erikoisuutena voi mainita, että hänet kutsuttiin vuonna 1960 itsenäistyneen Togon itsenäisyysjuhlaan virallisena vieraana. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän toimi saksalaisen siirtomaayhdistyksen varapuheenjohtajana.

Baltian herttuakunnan herttuaksi tai Suomen kuninkaaksi

Ensimmäisen maailmansodan aikana Aadolf Fredrik toimi vuonna 1915 Itävalta-Unkarin armeijassa ja osallistui yhteistyöjärjestelyihin keskusvaltojen liittolaisvaltioiden Turkin ja Bulgarian kanssa.
Neuvosto-Venäjä solmi Brest-Litovskin rauhan keisarillisen Saksan kanssa. Sen mukaan valta Itämeren maakunnissa siirtyi Saksalle. Sen pohjalta perustettiin marraskuussa 1918 Baltian herttuakunta Riiassa, johon kuuluivat nykyisen Kuurinmaa, Liivinmaa, Viro. Sen ensimmäiseksi herttuaksi aiottiin valita Meckelenburgin Aadolf Fredrik. Baltian herttuakunnan taru oli hyvin lyhyt. Se päättyi Saksan tehdessä aselevon ympärysvaltojen kanssa.
Samoihin aikoihin käynnissä olleen Suomen kuningaskunta-keskusteluun Aadolf Fredrikin nimi liittyi hyvin näkyvästi. Hän viesti Suomen hallitukselle jo keväällä 1918 halunsa olla käytettävissä Suomen kuningasta valittaessa.

Olympialiikkeessä

Aadolf Fredrik toimi Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä kolme vuosikymmentä vuosina 1926–1956 ja toisen maailmansodan jälkeen Liittotasavallassa muodostetun Saksan kansallisen olympiakomitean ensimmäisenä puheenjohtajana 1949–1951.

Siviilielämä

Aadolf Fredrik oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1917 hän meni naimisiin Reuss-Schleizin prinsessan Viktoria Feodoran kanssa. Hän kuoli seuraavana päivänä heidän tyttärensä herttua Woizlawa Feodoran syntymän jälkeen joulukuussa 1918. Aadolf Fredrik avioitui velipuolensa, herttua Juhana Albertin, lesken Stolberg-Rosslan prinsessan Elisabetin kanssa vuonna 1924. Pariskunnan elämä sammui muutaman viikon kuluessa vuonna 1969. Heidät on haudattu Schleswig-Holsteinin Eutiniin.
Set You Free This Time

Laulun synty

Gene Clark kirjoitti kappaleen The Byrdsin Britannian-kiertueen aikana erään illan jälkeen, jonka yhtye oli viettänyt The Beatlesin Paul McCartneyn seurassa lontoolaisella klubilla. Kappaleen runsastavuisessa sanoituksessa on vahvoja vaikutteita Bob Dylanin materiaalista.
»Kun tulin huoneeseeni, otin akustisen kitarani ja aloin tehdä säveltä. Parissa tunnissa olin valmis, kirjaimellisesti. Nukuin sen jälkeen täydet kaksitoista tuntia.»
(Gene Clark)
Kappale levytettiin 16. syyskuuta 1965.

Julkaisu ja vastaanotto

Ensimmäisen kerran ”Set You Free This Time” ilmestyi 12. joulukuuta 1965 The Byrdsin toisella studioalbumilla Turn! Turn! Turn! Singlenä sen julkaisi Columbia Records 10. tammikuuta 1966 B-puolenaan ”It Won’t Be Wrong”. Koska B-puoli tuntui herättävän enemmän huomiota, vaihdettiin se A-puoleksi. Samanlaista menettelyä oltiin käytetty aiemmin singlen ”All I Really Want to Do” kohdalla. Single jäi kaupallisesti katsottuna välityöksi; ”Set You Free This Time” ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 79 ja ”It Won’t Be Wrong” oli parhaimmillaan sijalla 63.
Pasi Lehtomaa kirjoittaa kirjassaan The Byrds – Viidennen ulottuvuuden veljeskunta, että ”Set You Free This Time” on yksi vaikuttavimmista Byrds-kappaleista kautta aikain. Johnny Rogan on puolestaan Turn! Turn! Turn! -albumin CD-version kansiteksteissä sitä mieltä, että kappale oli Byrdsille ”kiistatta valtava edistysaskel sekä epäilemättä hienostunein sanoitus heidän itse tekemästään materiaalista”.
Mikkelin varuskunta

Mikkelin varuskunta oli Mikkelin kaupungin alueella sijainnut varuskunta Savon Prikaatin lakkauttamiseen saakka. Se sijaitsi sijaitsi puurakenteisissa kasarmeissa vanhalla kasarmialueella Nuijamiehen kaupunginosassa lähellä kaupungin keskustaa. 
1960-luvulla varuskunta siirrettiin asteittain uudelle alueelle Jyväskyläntien varrelle Karkialammelle, josta viimeiseksi Savon prikaati lakkautettiin kokonaan 2006 osana maavoimauudistusta. Karkialammella toimii mm. Maavoimien Esikunta sekä tietohallintoyksikkö ja sotilassoittokunta. Vanhoissa puukasarmeissa toimii nykyään muun muassa Jalkaväkimuseo.
Entisen Mikkelin varuskunnan Karkialammen alueella sijaitsee Suomen puolustusvoimien maavoimien esikunta.
Tryffelit

Historia

Egyptiläiset tunsivat tryffelin ja valmistivat siitä ruokaa peittämällä tryffelin hanhenrasvalla ja keittämällä. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset liittivät tryffeliin erilaisia terapeuttisia voimia. Keskiajalla tryffeli joutui hieman syrjään, koska ihmiset epäilivät, että tryffeli on jonkinlainen paholaisen merkki, koska se elää maan alla eikä ole ilo silmälle.

Biologia

Saksalainen botanisti Albert Bernhard Frank teki ensimmäisenä tieteellisiä tutkimuksia 1800-luvulla tryffeleiden biologiasta. Hän selvitti, kuinka tryffelit kasvattavat sienirihmastoa, joka muodostaa symbioosin puun juurien kanssa. Rihmaston hieno ektomykorritsa kerää maaperästä vettä ja ravinteita sieltäkin, minne puun juuret eivät yllä. Tryffeli saa taas puolestaan puulta sokeria ja yhteyttämistuotteita.
Koska tryffeli kasvaa kokonaan maan alla, sen on vaikea levittää sieni-itiöitä. Sen takia tryffelille on kehittynyt voimakas houkutusaromi, joka houkuttelee esimerkiksi villisian kaivamaan ja syömään ne. Tällä tavalla itiöt pääsevät leviämään uusille kasvupaikoille.

Tryffeli Suomessa

Suomesta on löydetty luonnonvaraisena viittä eri tryffelilajia. Vuonna 2009 löydettiin Puumalasta ja Joensuusta kalkkitryffeleitä. Luonnonvaraisena ne kasvavat männyn juurissa.
Tryffelien kasvatusta Suomessa päätettiin tutkimusten perusteella yrittää Juvalla, Pertunmaalla ja Rääkkylässä. Kenttäkokeet alkoivat Juvalla vuonna 2006, missä on myös toiminut Tryffelikeskus tammikuusta 2007 lähtien.  Vuonna 2012 tarhaus onnistui ja Juvalla löydettiin kesätryffeleitä. Nämä kesätryffelit kuuluvat arvokkaisiin mustiin tryffeleihin.

Viljely

Tryffeliä viljellään istuttamalla pellolle tryffelin rihmastolla ympättyjä tammen ja pähkinäpensaan taimia. Tärkeää tryffelinviljelyssä on maaperän oikea pH ja kosteusolosuhteet. Ensimmäisen sadon saamiseen menee useampi vuosi.