google/wiki40b huggingface dataset:
Very Large Array

Radioteleskooppien kuvaus

Observatorio koostuu 27 itsenäisestä lautasantennista. Antennien halkaisija on 25 metriä ja kukin painaa 209 tonnia. Antenneja voi siirrellä erilaisiin asetelmiin erityisellä junalla niiden vieressä kulkevia raiteita pitkin. Raiteet on rakennettu Y:n muotoon, jossa jokainen haara on 21 kilometriä pitkä. Normaalisti käytettyjä asetelmia on neljä, ja niiden välillä vaihdetaan noin kolmen tai neljän kuukauden välein. Pienimmässä asetelmassa kaikki antennit ovat vain n. 600 metrin säteellä keskipisteestä. Laajin asetelma puolestaan mahdollistaa apertuurisynteesi-interferometrian maksimissaan 36 kilometrin kannalla, jolloin teleskooppijärjestelmällä saavutetaan 0.04 kaarisekunnin erotuskyky.

Tieteellinen rooli

VLA on monikäyttöinen observatorio, joka on suunniteltu tutkimaan lukuisia erilaisia tähtitieteellisiä kohteita, kuten radiogalakseja, kvasaareita, pulsareita, supernovajäänteitä, gammapurkauksia, radiotähtiä, Aurinkoa ja planeettoja, astrofysikaalisia masereita, mustia aukkoja, tähtienvälinen ainetta ja tähtienvälistä vetykaasua.
Populaarikulttuurin kuvauksista huolimatta VLA:ta ei käytetä SETI-ohjelmassa.

Populaarikulttuurissa

VLA on esiintynyt lukuisissa elokuvissa. Tieteiselokuvassa Ensimmäinen yhteys keskeisessä roolissa oli fiktiivinen radio-observatorio, jonne sijoittuvat ulkokohtaukset kuvattiin VLA:lla.
Salaattikirva

Koko ja ulkonäkö

Siivettömät yksilöt ovat kiiltäväpintaisia, vaalean vihreitä tai punertavia ja isäntäkasvin vaihdon jälkeen niiden selkäpuolella on tummia kuvioita. Takaruumiin jaokkeissa on tummia poikkijuovia. Takaruumiin kärjen cauda on pitkä ja vaalea. Raajat ja vaharauhasputket ovat vaaleat, raajat ovat kuitenkin nivelkohdista tummat ja vaharauhasputkien kärjet samoin. Takimmaisen raajaparin nilkan ensimmäisesä jaokkeessa on kolme karvaa. Siivekkäillä yksilöillä on selkeää tummaa kuviointia. Ruumiin pituus 1,3–2,7 mm.
Kromosomiluku 2n=12.

Levinneisyys

Salaattikirva on levinneisyydeltään kosmopoliitti. Suomessa laji on tavattu suuressa osassa maata pohjoisinta Lappia myöten.

Elinympäristö ja elintavat

Salaattikirvan primääri-isäntinä toimivilla herukoilla kirvat elävät pieninä kolonioina versojen kärkiosissa sekä nuorten, rullalle kiertyneiden lehtien pinnoilla. Kesän aikana tapahtuu isännänvaihto, jossa sekundääri-isäntinä toimivat varsin monet ruohovartiset kasvit ainakin asteri-, ristikukkais-, ratamo-, naamakukkais- ja koisokasvien heimoista. Taloudellisesti merkittäviä isäntiä ovat salaatit ja sikurit. Salaattikirva kykenee elämään hyvin myös kasveilla, joissa on tahmeita karvoja. Lisääntyminen on neitseellistä, kunnes syksyllä herukkapensaisiin palanneet kirvat tuottavat suvullisesti lisäntyvän sukupolven. Muna on talvehtiva elämänvaihe.
Salaatin päätyessä sekundääri-isännäksi kirvat aiheuttavat lehtien kasvuhäiriöitä sekä lehtien kalpeutta. Lisäksi salaattikirva levittää ainakin neljää kasvien virustautia, joista ainakin salaatin mosaiikkivirus on taloudellisesti merkittävä.

Ravintokasvit

Primääri-isäntiä ovat herukat (Ribes), sekundääri-isäntiä muiden muassa asterikasvit (Asteraceae), ristikukkaiset (Brassicaceae) sekä koisokasvit (Solanaceae).
Myoni

Tutkimuksen historia

Carl David Anderson ja Seth Henry Neddermyer tutkivat sumukammion avulla kosmista säteilyä vuonna 1936 ja he löysivät hiukkasen, jonka massa on elektronin ja protonin massan välillä. Havainnon vahvistivat J. C. Street ja E. C. Stevenson vuonna 1937, jolloin he arvioivat, että tämän hiukkasen massa on noin 200-kertainen elektronin massaan nähden ja että sillä on täsmälleen sama sähkövaraus kuin elektronilla.
Carl David Anderson kutsui hiukkasta mesotroniksi, ja vuonna 1947 sitä alettiin kutsua myymesoniksi, koska sillä oli samaa suuruusluokkaa oleva massa kuin mesoneilla. Kun sen ominaisuuksia tutkittiin tarkemmin, sen kuitenkin todettiin suurehkosta massastaan huolimatta muistuttavan enemmänkin elektronia kuin muita mesoneja, minkä vuoksi se nykyisin luokitellaan elektronin tavoin leptonien eikä mesonien ryhmään. Niinpä sen spin on 1/2, samoin kuin elektronilla, joten se on fermioni, toisin kuin mesonit, joiden spin on kokonaisluku eli ne ovat bosoneja. Täten hiukkanen sai nykyisen nimensä myoni. Myöhemmin todettiin lisäksi, että mesonit koostuvat kahdesta kvarkeista, mutta myonilla ei ole tällaista sisäistä rakennetta, joten sen on kuuluttava alkeishiukkasiin, kun taas mesonit ovat hadroneita.

Kosmiset myonit

Kosmisen hiukkasen törmätessä ilmakehän ylimmissä osissa ilmakehämolekyylien kanssa syntyy paljon pioneita ja kaoneita. Varattu pioni () hajoaa usein myoniksi() ja neutriinoksi () reaktioissa  ja . Myös varatun kaonin () hajotessa syntyy myoneita reaktioissa  ja . Syntyneet myonit ja neutriinot kiitävät kohti Maapalloa. Reaktiossa syntyneitä myoneita on helpompi havaita kuin neutriinoita, ja myonit ovatkin merkittävä havainnoinnin kohde kosmisen säteilyn tutkimuskokeissa.
Mustatupelo

Ulkonäkö ja koko

Mustatupelo on melko nopeakasvuinen ja pitkäikäinen puu, joka kasvaa keskimäärin 18–24 metriä korkeaksi. Parhailla kasvupaikoilla se voi kuitenkin saavuttaa yli 35 metrin korkeuden ja 120 senttimetrin rinnankorkeusläpimitan.
Mustatupelolla on suora runko, leveän kartiomainen tai pylväsmäinen latvus, tiheä lehvästö ja hennot, siirottavat haarat. Rämealueilla kasvavat puuyksilöt (var. biflora) ovat yleensä tyviosastaan hyvin leveitä ja niillä on syvälle maahan ulottuva pääjuuri. Kaarna on harmaanruskeaa ja alkaa vanhemmiten halkeilla epäsäännöllisiksi harjanteiksi ja vinoneliön muotoisiksi levyiksi. Nahkaiset lehdet sijaitsevat varrella kierteisesti tiheinä ruusukkeina. Lehtilapa on leveänsoikea, ehytlaitainen, kalju ja kiiltävän tummanvihreä. Syksyllä lehdet muuttuvat kauniin kirkkaanpunaisiksi tai keltaisiksi.
Mustatupelo kukkii huhti–kesäkuussa ja kantaa hedelmää syys–lokakuussa. Se on enimmäkseen kaksikotinen kasvi eli suurin osa sen hede- ja emikukista sijaitsee eri puuyksilöissä. Pienet, vihertävänvalkoiset kukat sijaitsevat puussa yksittäin tai muodostavat perällisiä ja pyöreitä kukintoja. Mehiläisten tai tuulen pölytettyä emikukat niistä kehittyy noin sentin mittaisia, munan muotoisia ja sinimustia marjoja, jotka putoavat maahan syys–marraskuun aikana. Siemenet leviävät puun ympäristöön marjoja syövien eläinten mukana.

Levinneisyys

Mustatupelo on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista, jossa sen levinneisyysalue ulottuu koillisessa Maineen ja New Yorkiin, luoteessa Michiganiin ja Illinoisiin, lounaassa Texasiin ja kaakossa Floridaan. Sitä esiintyy paikallisesti myös Meksikon keski- ja eteläosissa.

Elinympäristö

Mustatupelo viihtyy varsin vaihtelevissa olosuhteissa. Se menestyy yhtä lailla rannikkotasankojen alluviaalisessa maaperässä kuin vuorten alarinteiden ja solien hiekkaisessa savimaassa noin 900 metrin korkeudelle asti.

Käyttö

Mustatupeloa hyödynnetään paljon hunaja- ja koristekasvina. Sen kevyestä ja tasasyisestä puuaineksesta valmistetaan sahatavaraa, puuviilua ja selluloosaa sekä jonkin verran ratapölkkyjä. Tupeloviilua käytetään erilaisten laatikoiden, korien, huonekalujen ja sisustuselementtien rakennusmateriaalina. Koska puuaines on verraten kestävää, siitä tehdään myös lattialautoja, lasitehtaiden valsseja, aseiden periä ja erilaisia pölkkyjä.
Mustatupelo tarjoaa suojaa ja ravintoa monille villieläimille. Linnut ja nisäkkäät syövät sen marjoja ja valkohäntäpeura käyttää ravinnokseen sen nuoria versoja.
Papoose Peak Jumps

Historia

Kaikki kolme hyppyrimäkeä olivat luonnonmäkiä, jotka valmistuivat 1958 Little Papoose Peakin rinteeseen Sierra Nevadan vuoristoon. Mäet suunnitteli Heini Klopfer. Talviolympialaisten jälkeen mäkiä käytettiin vähän, mutta vuoden 1976 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuja varten normaalimäki kunnostettiin, tämän jälkeen mäkiä ei enää kunnossapidetty. Nykyisin paikalla on alppihiihtorinteitä.
Vuoden 1960 talviolympialaisten kilpailun voitti Helmut Recknagel.
Pietari (Unkari)

Pietari I Orseolo (Péter Orseolo, noin 1011–1050) oli Unkarin kuningas vuosina 1038–1041 ja 1044–1046. Venetsialaisen Orseolon suvun vesa Pietari seurasi vallassa enoaan Tapani I:tä, ja pyrki tämän tavoin edistämään kristinuskoa. Pakanat nousivat kuitenkin kapinaan ja syrjäyttivät Pietarin kahdesti. Pietarin epäsuosiota lisäsi se, että hän oli Tapanin sisaren ja venetsialaisen ylimyksen poika, ja häntä pidettiin liiaksi italialaismielisenä. Kun hänet syöstiin vallasta 1041, kuninkaaksi nousi Sámuel Aba, Tapanin lanko. Pietari kaappasi vallan takaisin itselleen Saksan kuninkaan Henrik III:n avulla. Saksalaisiin turvautumista pidettiin maanpetoksena ja Unkarin itsenäisyyden vaarantamisena, ja Pietari syöstiin uudelleen vallasta vuonna 1046.
Pietarin valtaannoususta alkoivat Unkarin vallanperimyssodat. Unkarissa ei ollut selvää kruununperimysjärjestystä; hallitsijan piti kuulua johonkin Árpádin suvun haaraan, mutta perijä saattoi olla suvun vanhin mies, edellisen kuninkaan vanhin eloonjäänyt poika, pystyvin hallitsija tai vaaleilla valittu pätevien ehdokkaiden joukosta. Kukin vallantavoittelija julisti yleensä käytettäväksi itselleen sopivimman säännöstön.
Fenoksikarbi

Synteesi

Fenoksikarbia valmistetaan p-fenoksifenolin ja 2-kloorietyylikarbamiinihapon etyyliesterin välisellä reaktiolla. Lähtöaineista p-fenoksifenolia valmistetaan p-kloorifenolista ja natriumfenolaatista ja toista lähtöainetta kloorietyyliamiinin ja etyyliklooriformiaatin välisellä reaktiolla.

Vaikutusmekanismi

Fenoksikarbi on laajakirjoinen hyönteismyrkky. Yhdiste matkii hyönteistoukkien poikashormonia ja estää muodonvaihdoksen aikuiseksi hyönteiseksi. Se vaikeuttaa myös toukan kuoriutumista ulkoisesta tukirangastaan ja uuden suuremman tukirangan synteesiä. Fenoksikarbia käytetään muun muassa hävittämään kirppuja, torakoita sekä kasveja vahingoittavia hyönteisiä.

Myrkyllisyys muille eliöille

Fenoksikarbi on lähes myrkytöntä linnuille ja aikuisille mehiläisille. Kaloille se sen sijaan on myrkyllistä ja se voi kertyä kalojen elimistöön kolmesataa kertaa surremmiksi pitoisuuksiksi kuin sen konsentraatio on vedessä. Nisäkkäille yhdiste ei ole erityisen myrkyllistä ja sen LD₅₀- arvo rotalla on yli 16 800 mg/kg. Nisäkkäiden aineenvaihdunnassa fenoksikarbin aromaattisiin renkaisiin liitetään hydroksyyliryhmä.
Fenoksikarbi hydrolysoituu nopeasti maaperässä, jo kolmessa vuorokaudessa. Aine on happamissa vesissä stabiili eikä hydrolysoidu, mutta auringon valo hajottaa sen.
Pirkko Talola-Aaltonen

Yksityiselämä

Talola-Aaltonen solmi avioliiton luokkatoverinsa Heikki Talolan kanssa. Liitto kesti 34 vuotta. Liitosta syntyi poika, Ville Talola, pappi, toimittaja. 
Talola-Aaltonen on naimisissa kouluttaja-pastori Tapio Aaltosen kanssa. Hänen veljensä on kirjailija Mauri Kunnas.
M/S TransPulp

Käyttöhistoria

Alus luovutettiin 8. joulukuuta 2006  Baltic Container Shippingin (Rederi AB Transatlantic) omistukseen. Alus rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen Rederi AB Transatlantic aloitti kuljettamaan Stora Enson tuotteita TransPulpilla.
Heinäkuussa 2009 TransPulp ajoi karille Saksan Travemündessa.
Phan Thị Kim Phúc

Phan Thị Kim Phúc (s. 2. huhtikuuta 1963 Long An, Vietnam) nousi maailman tietoisuuteen valokuvasta, jonka otti Pulitzer-palkittu Associated Press (AP) -valokuvaaja Huỳnh Công Út (tunnetaan ammattinimellä Nick Ut) 8. kesäkuuta 1972 Trang Bangin kylässä, Vietnamissa. Kuvassa noin yhdeksänvuotias, selästä pahoin palanut alaston tyttö (Kim Phúc) juoksee muiden tapaan kohti kameraa, paeten Etelä-Vietnamin joukkojen harhaan osunutta napalm-hyökkäystä. Nick Ut toimitti Kim Phúcin sairaalaan Saigonissa, jossa hänen vakavia kolmannen asteen palovammojaan hoidettiin 14 kuukautta ennen hänen kotiutustaan. Tuona aikana hän kävi läpi 17 leikkausta. Ensimmäiset ihonsiirtoleikkaukset suoritti suomalainen plastiikkakirurgi Aarne Rintala (1926–2014), joka kertoo näistä tapahtumista muistelmissaan.
Vuonna 1992 Kim Phuc ja hänen tuore aviomiehensä Bui Huy Toan hakivat poliittista turvapaikkaa Kanadasta, joka heille myös myönnettiin. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Vuonna 1997 perustettiin hänen nimeään kantava yleishyödyllinen The Kim Foundation International -säätiö, jonka tavoitteena on tukea kansainvälisiä järjestöjä, jotka tarjoavat lääketieteellistä apua sotien ja terrorismin lapsiuhreille. 10. marraskuuta 1997 Kim Phúc nimitettiin Unescon hyvän tahdon lähettilääksi. Kim Phucin elämäkerta julkaisiin 1999 nimellä The Girl in the Picture: the Story of Kim Phuc, the Photograph and the Vietnam War (suomeksi Tyttö kuvassa: Kim Phucin tarina). Kirjoittajana oli Denise Chong.
Mario Maurer

Mario Maurer (thaiksi มาริโอ้ เมาเร่อ; s. 4. joulukuuta 1988 Bangkok) on thaimaalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa The Love of Siam (2007). Hän on työskennellyt myös hip hop -muusikkona yhdessä veljensä Marcon kanssa. Hän on myös näytellyt elokuvassa Friendship.
Maurerin isä on saksalainen.
Kansallinen koulutuksen arviointikeskus

Historia

Keskus aloitti toimintansa toukokuussa 2014, kun Korkeakoulujen arviointineuvoston, Koulutuksen arviointineuvoston ja Opetushallituksen arviointitoiminnot yhdistettiin.
Esityksen mukaan Ylioppilastutkintolautakunta ja Kansallinen koulutuksen arviointikeskus liitetään Opetushallituksen uuden viraston itsenäisiksi osiksi vuonna 2018.
Kustaa Loukola

Kustaa Nestori Loukola (21. lokakuuta 1890 Lappajärvi – 30. maaliskuuta 1950) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana. Myöhemmissä Suomen sodissa hän toimi kaukopartiotoiminnassa esikunnissa ja itse kaukopartioissa.

Perhe ja koulutus

Loukolan vanhemmat olivat työmies Jaakko Loukola ja Kaisa Kärnä. Loukola kävi kansakoulun ja suoritti sen jatkokurssin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ella Liimatan kanssa, joka kuoli vuonna 1934. Loukola avioitui uudelleen vuonna 1939 Alma Katariina Uusihannin kanssa.

Jääkärikausi

Loukola työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).

Suomen sisällissota

Loukola astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Loukola toimi sisällissodan jälkeen komppanianvääpelinä 3. Jääkärirykmentin 4. komppaniassa, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Savon jääkärirykmentti 3 ja Uudenmaan rykmentti. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1923 alkaen II pataljoonan kuormastovääpeliksi ja 8. lokakuuta 1925 alkaen 2. komppanian vääpeliksi. Loukola erosi armeijasta 31. maaliskuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen pienviljelijänä Raudussa. Viljelijän töidensä ohella hän toimi myös Raudun suojeluskunnan paikallispäällikön 15. huhtikuuta 1928 – 1. helmikuuta 1935 välisen ajan ja Viipurin suojeluskuntapiirin XIII alueen päällikkönä 1. marraskuuta 1931 – 15. toukokuuta 1932 välisen ajan. Myöhemmin hän toimi Yleisesikunnan alaisten raja-asemien hoitajana Raudussa vuonna 1938 ja Terijoella vuonna 1939.
Anton Dostler

Anton Dostler (10. toukokuuta 1891 – 1. joulukuuta 1945) oli jalkaväenkenraali Saksan armeijassa toisen maailmansodan aikana. 
Maaliskuun 22. päivänä 1944, 15 Yhdysvaltain armeijan miestä, mukaan lukien kaksi upseeria, Yhdysvaltain armeijan asepuvuissa, nousi maihin 100 kilometriä pohjoiseen La Speziasta, 250 mailia rintaman taakse. Heidän tehtävänään oli tuhota rautatietunneli Spezian ja Genovan välillä. Kaksi päivää myöhemmin italialaiset fasistit ja saksalaiset sotilaat vangitsivat ryhmän. Heidät kuljetettiin La Speziaan, missä heitä säilytettiin saksalaisen 135. linnoitusprikaatin esikunnan vieressä, jonka johdossa oli saksalainen eversti Almers. Almersin esikunta oli saksalaisen 75. armeijakunnan alainen, päällikkönään Dostler.
Amerikkalaisia kuulusteltiin, jolloin yksi upseereista paljasti tehtävän tarkoituksen. Tieto kulkeutui Dostlerille, joka maaliskuun 25. päivänä lähetti Almersille sähkeen, ja käski teloittaa vangit. Almers yritti useaan kertaan sähkeillä ja puhelinsoitoilla viivyttää teloitusta, mutta Dostler pysyi kannassaan ja amerikkalaiset teloitettiin aamulla 26. maaliskuuta 1944.
Ensimmäisessä liittoutuneiden sotaoikeuden istunnossa toisen maailmansodan jälkeen Dostler tuomittiin kuolemaan sotarikoksista. Häntä syytettiin amerikkalaissotilaiden laittomista teloituksista. Oikeudessa Dostler vain väitti välittäneensä esimiestensä käskyn eversti Almersille. Dostler teloitettiin ampumalla Italiassa joulukuussa 1945.
Chicago Rail Link

Chicago Rail Link (AAR-lyhenne: CRL) on Chicagon eteläpuolella toimiva Class III-luokan rautatieyhtiö jonka toimenkuvaan kuuluvat lähinnä sopimusvaihtotyöt sekä liikkennöinti noin 120 kilometrin mittaisella teollisuusraideverkostolla, joka on suurimmaksi osaksi alun perin kuulunut vuonna 1980 konkurssiin menneelle Chicago, Rock Island & Pacific-rautatielle. Irondalen ratapiha ja asiakasraiteet ovat peräisin Chicago & Northwestern-rautatieltä, joka on nykyisin osa Union Pacific-rautatieyhtiötä. Yhtiö on OmniTRAX-konserin omistuksessa ja sillä on 57 työntekijää. Veturimiehiä ja ratapihahenkilöstöä edustaa ammattilitto United Transportation Union. Heihin ei sovelleta liittovaltion laajuista työehtosopimusta, vaan paikallisesti sovittua erillistä työehtosopimusta.
Yhtiö tunnettiin aiemmin nimellä Chicago, West Pullman & Southern

Liikennöinti

Yhtiö toimii alihankkijana mm. Iowa Interstate -yhtiölle, välittäen ja vastaanottaen sen vaunuja muille yhtiöille ja Chicagon alueen asiakkaille. CRL toimii myös alihankkijana kahdella Chicagossa sijaitsevalla CSX:n yhdistettyjen kuljetusten terminaalilla hoitaen niiden vaihtotyöt. Ratapihaa Irondalessa käytetään myös vuokrattavana säilytystilana eri yhtiöiden hetkellisesti tarpeettomille junanvaunuille. Tilaa on noin 1500 vaunulle.
Liikennöinti ratapihojen ulkopuolella tapahtuu pääasiassa öisin, sillä monet yhtiön junan kulkevat Metran lähiliikenneratojen yhteydessä.
Suomen Kansa Ensin

Politiikka ja tavoitteet

SKE:n aatteellisen perustan muodostaa kansallisen itsemääräämisoikeuden palauttaminen. Puolue tavoittelee Suomen eroa Euroopan unionista ja eurosta. Lisäksi se vastustaa Suomen liittymistä Natoon tai mihinkään muuhunkaan sotilaalliseen liittoutumaan. SKE painottaa omien vahvojen puolustusvoimien tärkeyttä. SKE:n tavoitteena on myös suoran demokratian eli sitovien kansanäänestysten saaminen kansalliseen päätöksentekoon. Puolue ei ota juuri kantaa oikeisto–vasemmisto-jakoon.
Yksityiskohtaisemmiksi tavoitteikseen puolue on listannut muun muassa maanviljelijöiden verovapauden, kahden ruotsinkielisen itsehallinnollisen maakunnan perustamisen etelärannikolle ja Pohjanmaan rannikolle, Suomen kultavarantojen kotiuttamisen ulkomailta ja jakamisen kansalle kultakolikoina, Yleisradion pilkkomisen ja hajauttamisen, lastensuojeluviranomaisten toiminnan lakkauttamisen nykymuodossaan, vähintään 2–3 lapsen perhekoon tukemisen kulttuurillisesti ja taloudellisesti, suojeluskuntien muodostamisen tukemisen, sekä kansallisen totuuskomission perustamisen tutkimaan viranomaisrikollisuutta.

Sisäiset erimielisyydet

SKE:n sisäiset erimielisyydet tulivat julki tammikuussa 2019. Puolue oli järjestänyt 29. joulukuuta Helsingissä ylimääräisen puoluekokouksen sisäisten linjaerojen takia. Kokouksessa SKE:lle äänestettiin uusi hallitus, jota osa jäsenistä ja lopulta Tampereen käräjäoikeus eivät pitäneet päätösvaltaisena. Varapuheenjohtaja Ari Lindströmin mukaan kokouksessa rikottiin yhdistyslakia, ja osa puolueen jäsenistä valmisteli asian johdosta toimenpiteitä. Yhdistyksen hallitus on nyt Tampereen käräjäoikeuden vahvistamana huhtikuussa 2019 pidetyn ylimääräisen jäsenkokouksen valitsema.

Kohut ja rikosepäilyt

Puolueen eduskuntavaaliehdokkaan, janakkalalaisen Jenni Uotilan kommentti maaliskuussa 2019 sosiaalisessa mediassa 50 kuolonuhria vaatineesta Christchurchin moskeijaiskuista herätti ihmetystä. Uotila jakoi päivityksessä VK-palveluun videokuvaa iskusta ja kommentoi sitä ”Ystävä hyvä Hienosti Käy Moskeijjassa kylässä”. Tekstin perässä oli hymyilevä kieltä näyttävä emoji.
Helsingin poliisilaitos ilmoitti 9. huhtikuuta 2019, että se epäilee puolueen eduskuntavaalikampanjan yhteydessä silloista puheenjohtajaa Marco de Witiä ja toista ehdokasta Kristiina Brandtia kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Puolueen vaalitilaisuudessa oli esillä vaalimainoksia, joiden tekstit ovat poliisin mukaan sisältäneet maahanmuuttajien ja seksuaalivähemmistöjen syrjintää ja joiden epäillään täyttävän rikoksen tunnusmerkistön. Rikosepäily liittyy vaalimainoksiin, joissa luki ”matut ulos” ja ”homotus kaappiin”.
Forges et Chantiers de la Gironde

Forges et Chantiers de la Gironde oli ranskalainen laivanrakennusyritys Lormontissa lähellä Bordeauxia Gironden estuaarissa. Yritys perustettiin nimellä Usine de construction navale Chaigneau et Bihon, joka nimettiin myöhemmin Chantiers et Ateliers de la Gironde S.A. Ets Schneider ennen kuin nimi vaihdettiin Forges et Chantiers de la Girondeksi. Yrityksen nimeksi vaihtui myöhemmin Construction Navale de Bordeaux.
Kengännumero

Kengännumero on kenkiin merkitty niiden kokoa, yleensä pituutta, osoittava numero. Toisinaan siihen liittyy myös kengän leveyttä osoittava kirjain.
On olemassa useampia maailman­laajuisessa käytössä olevia kenkien numero­järjestelmiä. Yleisimmin käytetyt ovat mannereurooppalainen (pariisilainen) sekä englantilainen ja amerikkalainen järjestelmä. Ne eroavat toisistaan siitä, missä suunnassa kengät mitataan, mitä mittayksikköä käytetään ja myös siinä, mitä kokoa vastaa numero 0 tai 1. Vain harvoissa järjestelmissä on jalkaterän leveys otettu huomioon. Joillakin seuduilla maailmassa eri tyyppisille kengille kuten miesten, naisten, lasten tai urheilukengille käytetään eri järjestelmää.

Jalkaterä ja kenkä

Ihmisen jalkaterän pituus määritellään tavallisesti kahden sellaisen yhden­suuntaisen suoran väliseksi etäisyydeksi, jotka ovat kohtisuorassa jalkaterää vastaan ja joista toinen sivuaa isovarpaan kärkeä, toinen kantapäätä. Tämä mitataan ihmisen seisoessa paljain jaloin, kehon painon jakautuessa tasan kummankin jalan kesken.
Monilla ihmisillä vasen ja oikea jalkaterä ovat hieman eri pituiset. Useimmiten vasen on oikeaa pidempi.  Siinä tapauksessa molemmat jalakaterät mitataan, ja massa­tuotettujen kenkien ostajia suositellaan hankkimaan suuremman jalkansa mukaiset kengät.
Tietyn kokoinen kenkä sopii henkilölle, jonka jalkaterän pituus on tietyllä pienellä välillä. Sopivan kengän pituus sisäpuolelta mitattuna on tavallisesti 15 - 20 millimetriä pidempi kuin ihmisen jalkaterä, mutta tämä erotus vaihtelee hieman eri tyyppisillä kengillä.

Mondopoint

Mondopoint-järjestelmä on ISO:n vuonna 1991 antaman standardin ISO 9407 suosittelema järjestelmä.  Siinä jalka, johon kenkä sopii, mitataan millimetreinä. Esimerkiksi merkintä 280/110 tarkoittaa jalkaterää, jonka pituus on 280 millimetriä ja leveys 110 millimetriä. 
Koska Mondopoint ottaa huomioon myös jalkaterän leveyden, se mahdollistaa kengän sopivuuden paremmin kuin useimmat järjestelmät. Tämän vuoksi muun muassa Nato käyttää sitä myös sotilaskengissä.
Eurooppalainen standardi EN 13402, joka koskee myös vaatteita, suosittelee sen sijaan kenkiä merkittäväksi senttimetreinä mitatun jalkaterän pituusvälin mukaan, jolle ne sopivat.

Yhdysvaltalainen järjestelmä

Yhdysvalloissa ja Kanadassa käytetään useampia toisistaan poikkeavia järjestelmiä. Ne poikkavat toisistaan varsinkin suurimpien urheilukenkien osalta.

Lasten kengät

Esimerkki: Jos lapsen jalkaterän pituus on 185 mm, kengän on oltava noin 200 millimetrin pituinen. Tämä vastaa manner­eurooppalaisessa järjestelmässä numeroa 29, englantilaisessa järjestelmässä numeroa 11.