Death Walks Behind You

Taustaa

The Crazy World of Arthur Brown -yhtyeen jäljiltä vuonna 1969 perustettu Atomic Rooster julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 1970. Kyseinen levy Atomic Rooster myi kohtalaisesti yltäen Britanniassa sijalle 49.
Yhtyeen laulaja-basisti Nick Graham sekä rumpali Carl Palmer kuitenkin jättivät yhtyeen, jolloin siihen liittyivät uusina jäseninä laulaja-kitaristi John Du Cann ja rumpali Paul Hammond. Tämä oli kokoonpano ennen uuden albumin, Death Walks Behind Youn, äänittämistä.

Musiikki

Death Walks Behind Youn materiaali on sekoitus draamaa, ”kammottavaa pelkoa” sekä huumoria, mikä kuvasti psyykeongelmista kärsineen yhtyeen johtohahmon ja kosketinsoittajan Vincent Cranen omaa persoonaa. Musiikillisesti levy on heavy metal -vaikutteinen. Crane vastasi albumin sovituksista sekä soitti bassoraidat kosketinsoittimillaan joko vasenta kättään tai jalkiota käyttäen.

Yleistä kappaleista

Musiikkinäytteet
”Death Walks Behind You”
Albumin avausraitaa on pidetty yhtenä varhaisimmista heavy metal -kappaleista.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Vug”
”Vug” on ensimmäinen levyn kahdesta instrumentaalista.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”I Can't Take No More”
”I Can't Take No Moresta” kaavailtiin singleä. Kappaleessa korostuu yhtyeen jäsenten välinen vuorovaikutus.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Avausraita ”Death Walks Behind You” on synkät sanoitukset sisältävä raskas kappale, jossa John Du Cannin kitaransoitto on tärkeässä roolissa. Sitä on pidetty eräänä ensimmäisistä esimerkeistä heavy metal -tyylistä ja kappaleen vaikutuksen on sanottu kuuluvan esimerkiksi Iron Maiden- ja Megadeth-yhtyeiden musiikissa. Riffiä, joka alkaa kappaleen pianointron jälkeen, on kutsuttu puhtaaksi death metaliksi. Kappale on albumin tunnetuimpia.
Vincent Crane oli pohjimmiltaan jazzmuusikko, mikä kuuluu levyn toisessa kappaleessa; ”Vug”-instrumentaalissa. Siinä on bluesahtava ja sekava komppi, johon Hammond-urut tuovat sisältöä. Kolmas raita ”Tomorrow Night” on edeltäjäänsä verrattuna yksinkertainen kappale, jossa on ”tömistelevä” komppi, jota tehostaa jatkuvasti soiva lehmänkello. Pääosassa on Cranen pianonsoitto. Kappaleesta tuli singlenä ilmestyessään hitti, ja sitä on pidetty eräänä ”pelottavimmista” rakkauslauluista, jotka ovat päässeet Britannian listalle. ”7 Streets” on John Du Cannin sävellys, jossa ovat esillä kitara sekä Vincent Cranen kirkkourkuefekti.
John Du Cannin panos kitaristina on vahva myös B-puolen aloittavassa ”Sleeping for Yearsissä”, josta muodostui ilmestyessään yksi Atomic Roosterin suosituimmista kappaleista. Kappale oli myös Atomic Roosterin ensimmäinen, jota Du Cann oli mukana työstämässä. Siinä sekä ”I Can't Take No Moressa” korostuu kosketinsoittaja Vincent Cranen, kitaristi John Du Cannin ja rumpali Paul Hammondin välinen vuorovaikutus. ”I Can't Take No Moresta” kaavailtiin jopa singleä, mutta lopulta yksimielisellä päätöksellä yhtye julkaisi singlenä ”Tomorrow Nightin”. ”Nobody Else” on levyn ainoa rauhallinen kappale, ja se muistuttaa esikoisalbumin kappaletta ”Winter”. Levyn päättää kahdeksanminuuttinen instrumentaali ”Gershatzer”, joka sisältää Vincent Cranen urku- ja Paul Hammondin rumpusoolon. Kappaletta on pidetty levyn ”suurena kliimaksina”. Vincent Crane kirjoitti kappaleen alun perin pelkäksi livenumeroksi, mutta lopulta se päätettiin ottaa mukaan albumille.

Julkaisu ja vastaanotto

Death Walks Behind Youn julkaisi Britanniassa joulukuussa 1970 B&C Records, ja Yhdysvalloissa ja Kanadassa sen julkaisi erilaisella kannella varustettuna Elektra Records seuraavan vuoden puolella. Toisin kuin Amerikan-julkaisu, brittipainos oli malliltaan avattavakantinen (gatefold). Länsi-Saksassa levyn julkaisi Philips Records. Lisäksi myöhemmin on ilmestynyt lukuisia uusintapainoksia CD-formaatissa alkuperäisen LP-formaatin lisäksi. Näihin lukeutuu muun muassa vuonna 2004 ilmestynyt Expanded Deluxe Edition, joka sisältää alkuperäisen materiaalin lisäksi kuusi bonuskappaletta.
Albumi muodostui yhtyeen sekä taiteelliseksi että kaupalliseksi lakipisteeksi. Se ylsi brittilistalla sijalle 12 ja säilyi top 40:ssä yhteensä kahdeksan viikkoa. Yhdysvalloissa sijoitus oli 90, ja Länsi-Saksassa levy ylsi niukasti top 40:een. Lisäksi albumilta julkaistu single ”Tomorrow Night” pääsi Britanniassa sijalle 11.
Albumi on saanut jälkeenpäin hyviä arvosteluita. Allmusicin Dave Thompsonin mukaan Death Walks Behind You on Atomic Roosterin levyistä se, josta yhtye muistetaan. Hän kutsui albumia mestariteokseksi, kehui sen kansikuvaa, ja antoi arvostelussaan levylle 4.5 tähteä viidestä mahdollisesta. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjät puolestaan noteerasivat Death Walks Behind Youn vuoden 1970 107:nneksi parhaaksi albumiksi. Saman sivuston kaikkien aikojen albumien listalla levy ylsi sijalle 3 193.
Levyä on kutsuttu jälkeenpäin myös hard rock -genren maamerkiksi ja mestariteokseksi. Albumia pidetään Atomic Roosterin kaupallisena ja taiteellisenä huipentumana.
Levyn pahaenteisessä kannessa on kuva pelokkaannäköisestä erakosta, joka on peräisin William Blaken maalauksesta Nebuchadnezzar. Levyn mukana tuli myös kuvia yhtyeen jäsenistä hautausmaalla.