google/wiki40b huggingface dataset:
Ōyama Iwao

Ōyama Iwao (12. marraskuuta 1842 Kagoshima – 10. joulukuuta 1916) oli japanilainen ruhtinas ja sotamarsalkka. Venäjän–Japanin sodan aikana 1904–1905 hän komensi Japanin armeijaa Mantšuriassa.
Ōyama kuului kagoshimalaiseen mahtisukuun, ja hän oli samuraikomentaja Saigō Takamorin serkku. Ōyama kunnostautui upseerina vuoden 1868 Meiji-restauraation yhteydessä, ja hänet lähetettiin Eurooppaan opiskelemaan sotilastaktiikkaa. Ranskan–Saksan sodan aikana 1870–1871 hän toimi Japanin sotilastarkkailijana saksalaisten puolella. Saatuaan ylennyksen kenraalimajuriksi hän palasi Ranskaan suorittamaan lisäopintoja. Satsuman kapinan kukistamisen yhteydessä Ōyama komensi ensimmäistä prikaatia. Hänet ylennettiin 1878 kenraaliluutnantiksi, ja hän toimi 1880–1895 Japanin sotaministerinä. Hän sai 1884 kreivin arvon ja 1891 ylennyksen kenraaliksi.
Kiinan–Japanin sodassa 1894–1895 Ōyama komensi Japanin 2. armeijaa, joka nousi maihin Liaotungin niemimaalla ja valtasi rynnäköllä Port Arthurin 21. marraskuuta 1894. Lyötyään perääntyvät kiinalaiset useissa muissakin taisteluissa hän siirtyi vuodenvaihteessa 3. armeijan komentajaksi. Ylitettyään tammikuun 1895 lopussa Bohainmeren hän nousi maihin Shantungin niemimaalla ja valtasi 10. helmikuuta kolmen viikon piirityksen jälkeen Weihaiwein tärkeän sotasataman. Tämän sodan jälkeen Ōyama sai markiisin arvon ja 1898 hänet ylennettiin sotamarsalkaksi (gensui) sekä nimitettiin pääesikunnan päälliköksi.
Venäjän–Japanin sodan puhjettua Ōyama nimitettiin helmikuussa 1904 Mantšuriaan lähetetyn armeijan komentajaksi. Hänen suunnitelmansa mukaan kolme armeijaa etenisi Korean niemimaan länsirannikolta ja Liaotungin niemimaan itärannikolta kohti Liaoyangia, ja samanaikaisesti Port Arthur vallattaisiin venäläisiltä. Port Arthur kesti japanilaisten piiritystä odottamattoman pitkään, mutta muilta osin Ōyaman suunnitelma toteutui. Ōyama siirtyi heinäkuussa 1904 Tokiosta Mantšuriaan johtamaan operaatioita. Hänen johdollaan japanilaiset voittivat Liaoyangin, Shahon ja Mukdenin taistelut, joista viimeinen ratkaisi sodan heidän edukseen. Sodan jälkeen Ōyama vetäytyi 1906 sotilaspalveluksesta. Seuraavana vuonna hän sai ruhtinaan (koshako) arvon. Vuodesta 1914 hän toimi keisarillisena sinetinhaltijana.
Nuorena upseerina Ōyama valitsi vuonna 1868 irlantilaisen John William Fentonin pyynnöstä sanat Kimi ga yo -lauluun, jonka Fenton sävelsi. Siitä tuli vuonna 1880 Japanin kansallislaulu.
Atlántico (departementti)

Atlántico on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Barranquilla, pinta-ala 3 388  km² ja asukasluku vuonna 2009 oli 2 284 840 henkeä.
Departementissa on kemian, petrokemian, tekstiili- ja paperiteollisuutta. Se pääkaupunki Barranquilla on Kolumbian Atlantin rannikon tärkein teollisuus- ja satamakaupunki.
Antti Valmari

Antti Arvi Valmari (s. 1961) on tietojenkäsittelytieteen professori Tampereen teknillisen yliopiston matematiikan laitoksella vuodesta 1999 ja vuoden 2018 alusta Jyväskylän yliopistossa.
Valmari väitteli tekniikan tohtoriksi Tampereen teknillisessä yliopistossa 1988. Hän on toiminut siellä tietojenkäsittelytekniikan vs. professorina 1992 ja apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1999. Suomen Akatemian varttunut tutkija Valmari oli 1998–1999.  Tietojenkäsittelytieteen seuran 1989 palkitseman väitöstutkimuksensa State Space Generation: Efficiency and Practicality aikana Valmari työskenteli VTT:n tietokonetekniikan laboratoriossa Oulussa.
Valmari opettaa pääasiassa teoreettisen tietojenkäsittelytieteen alan aineita. Hän on tehnyt merkittävää työtä ohjelmien oikeaksi todistamisen alueella. Valmari hyväksyttiin 2008 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi. 
Hänet palkittiin CAV Award -tiedepalkinnolla 2014.
Klooritrifluorieteeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa klooritrifluorieteeni on väritöntä kaasua. Yhdiste liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin ja kloroformiin. Klooritrifluorieteeni on hieman stabiilimpaa kuin tetrafluorieteeni eikä polymerisoidu yhtä helposti, mutta tuotteen joukkoon lisätään usein stabilisaattoriksi tributyyliamiinia varastoinnin ajaksi.

Valmistus ja käyttö

Tyypillisin tapa klooritrifluorieteenin syntetisointiin on 1,1,2-trikloori-1,2,2-trifluorietaanin dekloorausreaktio. Synteesi voidaan suorittaa johtamalla 1,1,2-trikloori-1,2,2-trifluorietaani metallista sinkkiä ja metanolia sisältävään reaktoriin tai kaasufaasissa, jolloin katalyyttinä toimii alumiinifluoridin ja nikkelifosfaatin seos. 
Klooritrifluorieteeniä voidaan käyttää kylmäaineena. tärkein käyttökohde on kuitenkin polymeerien valmistus. Yhdisteestä valmistetaan homopolymeeriä, mutta se voi olla komonomeerinä yhdessä eteenin, vinylideenifluoridin ja vinyylikloridin kanssa. Yhdiste muodostaa hyvin lyhyitä polymeerejä, telomeerejä esimerkiksi tetrafluorimetaanin ja fluoroformin kanssa ja näitä käytetään voiteluaineina. Yhdistettä voidaan käyttää myös orgaanisissa synteeseissä korvaamaan hydroksyyliryhmiä fluoriatomeilla sekä enfluraanin ja halotaanin valmistamiseen.
FS Opiniâtre (1864)

Palvelus

Alus siirrettiin vuonna 1867 Lorientista Brestiin, mistä se palasi vuonna 1868. Alus siirrettiin Cherbourgiin vuonna 1870. Alus päätettiin 25. kesäkuuta 1881 Faonin tilalle liikkuvien puolustusjoukkojen (ransk. Défense mobile) esikunta-alukseksi Cherbourgiin. Alus oli joukkojen majoitusaluksena vuodesta 1883 alkaen. Alus poistettiin alusluettelosta 19. maaliskuuta 1885 jatkaen edelleen majoitusaluksena ja varastona. Alus oli torpedovenelaivueen emälaivana 1906-1911 ja se myytiin romutettavaksi Cherbourgissa vuonna 1912.
Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto

Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinto on yksi viidestä alkuperäisestä Nobel-palkinnosta. Ruotsin Karoliininen instituutti myöntää palkinnon vuosittain ansioituneille lääketieteen tai fysiologian edustajille.
David Kimutai

David Kimutai Rotich (s. 19. elokuuta 1969 Rift Valley, Kenia) on kenialainen kävelijä. Hän kilpaili miesten 20 kilometrin kävelyssä kesäolympialaisissa 1996 (Atlanta), 2000 (Sydney) ja 2008 (Peking). Atlantassa hän sijoittui 23. sijalle ajalla 1.25.01, Sydneyssä 39. sijalle ajalla 1.28.45 ja Pekingissä 19. sijalle ajalla 1.22.21. Kimutain henkilökohtainen ennätysaika 20 kilometrin kävelyssä on 1.20.40 (1996).
Kimutai on voittanut Afrikan kisoissa kultaa (1999) ja kahdesti hopeaa (1995, 2007). Hän on saanut pronssimitalin Kansainyhteisön kisoissa (2002). Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kimutai on voittanut kahdesti kultaa (2006, 2012) ja saanut kaksi hopeaa (1996, 2010).
Ranskan 7. panssaridivisioona

Historia

Divisisioona perustettiin vuonna 1955 7. mekanisoituna divisioonana (ransk. 7e Division Mecanique Rapide) päällikkönään kenraali Francois Huel. Se oli sijoitettu Saksaan. Divisioona oli kokeiluorganisaatio ja sitä käytettiin testaamaan uudistettua odotetun ydinsodan vaatimaa taistelutapaa ja uutta kalustoa. Divisioona oli ensimmäinen yhtymä, joka otti käyttöön Panhard EBR panssaraoidun ajoneuvon sekä AMX-13 panssarivaunun.
Alkuvuodesta 1956 divisioona siirrettiin Pohjois-Afrikkaan, missä sen joukot palvelivat jalkaväkenä Ranskan operaatioissa Algerian sodassa. Loppuvuodesta divisioonan vaunut liitettiin jalkaväkeen operaatio Musketeeriin, jossa hyökättiin Egyptiin. Divisioona palasi sotatoimen päätyttyä Algeriaan, jossa se viipyi vuoteen 1961.
Divisioona siirrettiin Ranskaan, jossa sen esikunta sijoitettiin Besanconiin osaksi Ranskan I armeijakuntaa. Se nimettiin samalla 7. kevyeksi panssaridivisioonaksi ja edelleen vuonna 1963 7. panssaridivisioonaksi, kun 8. motorisoitu jalkaväkiprikaati liitettiin divisioonaan. 1970-luvulla Ranskassa kehitettiin uusi pienempi ja joustavampi divisioona organisaatio eli sama jonka vuoksi divisioona alun perin perustettiin. Divisioona valittiin kokeiluyksiköksi ja 7. mekanisoitu prikaati teki useimmat kokeilut.
Uuden divisioona organisaation käyttöönotossa vuonna 1977 divisioona lakkautettiin ja muodostettiin uusi 7. panssaridivisioona samoin kuin 4. panssari- ja 8. jalkaväkidivisioona muodostettiin jäljelle jääneistä yksiköistä. Näin muodostettu divisioona jatkoi palvelustaan Besanconissa ja se siirrettiin myöhemmin Metziin sijoitetusta Ranskan I armeijakunnasta Lillessä sijaitsevaan Ranskan III armeijakuntaan.
Divisioona organisoitiin uudelleen 1. heinäkuuta 1999 osana kylmän sodan päättymisen ja ammattiarmeijaksi muuttamisen aiheuttamia muutoksia. Divisioonasta muodostettiin 7. panssariprikaati ja divisioona lakkasi olemasta.
Mikel González

Seurajoukkueura

Mikel pelasi vuosina 2004–2006 kasvattajaseuransa Real Sociedadin reservijoukkueessa Real Sociedad B:ssä 55 Segunda División B:n ottelua. Kaudella 2005–2006 hän pääsi pelaamaan myös edustusjoukkueessa kolme Primera División -ottelua debyytin tapahtuessa 17. syyskuuta 2005 Mallorcaa vastaan. Seuraavalla kaudella pääsarjaotteluja kertyi jo 19, mutta Real Sociedad putosi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Kaudet 2007–2010 Real Sociedad vietti siis toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mikelin pelatessa kolmen kauden aikana 96 ottelua ja tehden viimeisellä kaudella myös yhden maalin.
Kaudella 2010–2011 Real Sociedad pelasi jälleen korkeimmalla sarjatasolla ja Mikel pääsi kentälle 32 ottelussa. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki kuitenkin vasta seuraavalla kaudella, jolla otteluja kertyi 28, 19. helmikuuta 2012 Granadan verkkoon.
SMP Racing

SMP Racing on venäläinen autourheilutalli jonka omistaa venäläinen liikemies ja SMP Pankin perustaja Boris Rotenberg.

Taustaa

SMP Racing perustettiin kouluttamaan venäläistä autourheilukulttuuria ja tuoda lupaavia venäläisiä autourheilijoita kansainvälisille kilparadoille. Tallin päämaja sijaitsee Ranskan Le Luc'ssa. Talli kilpailee eri formulaluokissa yhteistyössä muun muassa Koiranen GP:n, ADM Motorsportin, AF Corsen, Comtec Racingin, Russian Bears Motorsportin ja Euronova Racingin kanssa.
SMP Racing kilpailee myös urheiluautoluokissa kuten European Le Mans Series ja FIA World Endurance Championship -sarjoissa.
Kantatie 63

Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 63 oli Karjalankannaksella Viipurista Kyyrölän ja Kivennavan kautta Terijoen Kuokkalaan kulkenut tie. Jatkosodan jälkeen tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle ja tienumero 63 poistui käytöstä.
Kauhavan ja Ylivieskan välinen tie rakennettiin pääosin uudelleen 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Parannustöiden jälkeen uusi tie numeroitiin aluksi maantieksi 740. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa siitä tehtiin kantatie ja se sai pitkään käyttämättömänä olleen tienumeron 63.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2019

Suomen joukkue

Suomen joukkueen pelaajista suurin osa pelasi Ruotsin pääsarjassa. Vain yksi pelaaja tuli kotoisesta bandyliigasta eli Tommi Hauska. Suomi lähti Vänersborgin miesten jääpallon MM-kisoihin tavoittelemaan menestystä hyvin pitkälti parin viime vuoden aikana muodostuneen rungon ympärille rakennetulla joukkueella. Tämän vuotisessa joukkueessa ensiesiintymisensä MM-tasolla tekivät Elias Gillgren, Kasperi Hirvonen ja Emil Fedorov. Elias vahvisti keskuspuolustusta, Kasperi Hirvonen toi sivutukiosastolle ja Emil Fedorov hyökkäyspäähän leveyttä. Valinnan yhteydessä päävalmentaja Antti Parviainen oli todennut pelaajavalinnoistaan seuraavaa:
»Viidestä kärkimaasta (Venäjä, Ruotsi, Suomi, Norja, Kazakstan), meillä on keski-iältään varmaan nuorin joukkue, ja meidän nykyinen runko tulee pelaamaan vielä vuosia kansainvälisellä tasolla. Meillä on ainoastaan muutama pelaaja, jotka ovat uransa siinä vaiheessa, että pelivuosia ei ole kansainvälisellä tasolla välttämättä monia. »
Jakamattomista viivoista

Jakamattomista viivoista (m.kreik. Περὶ ἀτόμων γραμμῶν, lat. De lineis insecabilibus) on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos, joka ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama. Antiikin aikana teos pantiin usein Theofrastoksen nimiin, mutta nykyisen tutkimuksen mukaan se ei voi olla hänenkään kirjoittamansa. Kirjoittaja on ehkä Straton tai joku tuntematon peripateetikko.
Teoksen tarkoituksena on todistaa oikeaksi oppi, jonka mukaan suureita voidaan jakaa loputtomiin. Alkukysymyksenä on, onko olemassa sellaisia viivoja (janoja), joita ei voi jakaa osiin. Tämän jälkeen käsitellään muun muassa viivan ideaa ja Zenonin näkemyksiä. Ainakin uudemmissa painoksissa piste- ja viivaesityksiä on havainnollistettu mukaan liitetyillä kuvilla. Teos on arvokas matematiikan historian tutkijalle.
Jarlsberg

Jarlsberg on norjalainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Se on kotoisin Etelä-Norjan vuonoiselta Jarlsbergin alueelta, joka kuuluu nykyisin Vestfoldin lääniin. 
Jarlsberg on 30 cm läpimitaltaan ja 10 cm korkeudeltaan oleva pyöreä kiekko, joka painaa noin 10 kilogrammaa. Kullankeltaisessa juustomassassa on suuria koloja. Jarlsbergia kypsennetään 100 vuorokaudesta 10 kuukauteen, minä aikana kiekkoja huuhdellaan ja hierotaan suolavedellä.
Jarlsbergin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Sen maku on mieto ja pähkinäinen. Jarlsberg sopii voileivän kanssa nautittavaksi, ja sitä syödään usein aamiaisella ja jälkiruokana. Sen kanssa voi nauttia myös valkoviiniä.
Lars Anders Baer

Lars Anders Baer (s. 3. marraskuuta 1952) on ruotsalainen poronhoitaja ja saamelaispoliitikko. Hän opiskeli juridiikkaa 1970-luvun lopussa Uppsalan yliopistossa ja avusti saamelaisasiamiestä Tomas Craméria. Hän oli ruotsinsaamelaisten nuorten yhdistyksen Sáminuorran puheenjohtaja 1970-luvulla ja Ruotsin saamelaisyhdistyksen Svenska Samernas Riksförbundin puheenjohtaja vuosina 1994–2001. Hän on johtanut myös Ruotsin saamelaispuoluetta ja ollut Ruotsin Sametingetin jäsen.
Frank Lewis Marsh

Frank Lewis Marsh (18. lokakuuta 1899 - 1992) oli amerikkalainen biologi ja kreationismin kehittäjä. Hän oli yksi Creation Research Societyn perustajista.

Historiaa

Marsh oli koulutukseltaan sairaanhoitaja. 1940 hän valmistui kasvitieteen tohtoriksi University of Nebraskassa. Marsh oli ensimmäinen adventisti joka sai biologian tohtorin tutkinnon.
Marsh julkaisi omakustanteena kirjan "Fundamental Biology" vuonna 1941. Siinä Marsh kuvasti itseään sanoilla "fundamentalist scientist". Hänen keskeisin väitteensä oli että moderni ihminen rotuineen oli rappeutunut (engl. degeneration) ensimmäisistä luoduista ihmisistä ja varoitti maailmaa kosmisesta sodasta joka käytiin Jumalan ja Saatanan välillä. Marshin keskeinen väite oli että Saatana oli mestari genetiikassa ja kehitteli tältä pohjalta että lajiutuminen ja muut evolutiiviset tapahtumat olivat hänen tapojaan tuhota Jumalan alkuperäinen harmonia.
Samassa kirjassaan Mars loi termin "baramiini" ja rakensi tämän ympärille tieteenalan "baraminologian". Marsh oli varma että ihmiskunta oli yksi baramiini joka oli erikseen luotu, eikä siksi ollut mitään sukua muille elämänmuodoille. Marsh väitti myös että luominen ja evoluutio olivat molemmat testattavissa ja falsifioitavissa, mutta että Jumala vaatisi vähemmän uskoa kuin evoluutio. Marsh oli myös sitä mieltä, että vedenpaisumus selitti geologiset ilmiöt.
Kirjassaan "Evolution or Special Creation?" (1947) Marsh kehitteli ajatustaan pidemmälle ja päätteli että evoluutio oli kriisissä ja pian olisi aika sille että luominen tulisi normaalitieteeksi. Marsh hylkäsi samalla täysin uniformitarianismin ja tätä kautta myös kaikki laskelmat yli 10 000 vuotta vanhasta maasta.
Kirjassaan "Studies in Creationism" (1950), Marsh päätteli että sairaudet olivat Saatanan aikaansaannoksia ja että ne olivat olemassa vasta syntiinlankeemuksen jälkeen. Marsh kehitteli terveysteemaa eteenpäin kirjassaan Life, Man and Time (1957), jossa Marsh ilmoitti että ihmisten elinikä oli dramaattisesti lyhentynyt tulvan jälkeen ja että tämä oli seurausta lihan syönnistä. Tulvaa edeltävä ravinto oli Marshin mukaan ollut terveen tasapainoista ja kasviperäistä.
Kirjassaan "Variation and Fixity in Nature" (1976) Marsh sanoi että kaikki evoluution todisteet olivat todistetta mikroevoluutiosta, ja että baramiinit voivat lajiutua ja sopivat siksi kokonaiskuvaan. Marsh vetosi päättelyssään muun muassa siihen että Raamattu ei sanonut sanaakaan orgaanisesta evoluutiosta, vaan sen sijaan ilmoittaa erityisen luomisen historiallisena tosiasiana.
Marsh kuoli vuonna 1992.
Julie Payette

Koulutus

Payette kävi peruskoulua ja toista astetta Montrealissa. Vuonna 1982 hän suoritti International Baccalaureate Diploma -tutkinnon ("IB-lukion") kansainvälisessä Atlantic Collegessa Etelä-Walesissa. Hän suoritti Bachelor of Engineering tutkinnon cum laudella McGill Universityssä 1986 ja Master of Applied Science tutkinnon Toronton yliopistossa 1990.

Ura insinöörinä

Vuosina 1986–1988 Payette työskenteli järjestelmäinsinöörinä IBM Kanadan Science Engineering osastossa, 1988–1990 jatkotutkinto-opiskelijana Toronton yliopistossa tietokonearkkitehtuuriprojektissa ja opetustehtävissä ("teaching assistant"). Vuoden 1991 alusta Payette työskenteli IBM:n tutkimuslaboratoriossa Zürichissä, Sveitsissä vuoden vierailevana tutkijana. Palattuaan Kanadaan tammikuussa 1992 hän liittyi Bell-Northernin tutkimusosastoon Montrealissa vastuunaan projekti, missä tutkittiin puhelinta käyttävää tietokoneavusteista puheentunnistusta.

Ura astronauttina

Payette valittiin yhdeksi neljästä CSA:n astronautista 5 330 hakijan joukosta kesäkuussa 1992.
Valmistautuakseen avaruuslennolle Payette hankki itselleen ansiolentäjän lupakirjan ja vietti 120 tuntia tutkimusoperaattorina lyhytkestoisen painottomuuden tilan aiheuttavassa lentokoneessa. Huhtikuussa 1996 Payette hankki kelpoisuuden yhden ilmakehän syvänmeren sukelluspuvun käyttäjäksi. Payette lensi CT-114 Tutor sotilassuihkukoneella Kanadan sotilastukikohta Moose Jaw'ssa, Saskatchewanissa helmikuussa 1996. Hän hankki sotilaallisen mittarilentokelpuutuksen vuonna 1997. Payettella on yli 1 300 lentotuntia, joista 450 tuntia suihkukoneella.
Payette lensi avaruussukkula Discoverylla lennolla STS-96 27. toukokuuta – 6. kesäkuuta 1999 tehtäväspesialistina. Miehistö suoritti ensimmäisen sukkulan manuaalisen telakoitumisen Kansainväliseen avaruusasemaan (ISS) ja kuljetti neljä tonnia tarvikkeita asemalle. Discoverylla Payette vastasi tehtäväspesialistina avaruusaseman järjestelmistä ja käytti muun muassa kanadalaista robottikäsivartta Canadarmia kiertoradalla. Payette osallistui ensimmäisenä kanadalaisena ISS:n kokoonpanolennolle ja siirtyi ensimmäisenä kanadalaisena ISS:lle.
Payette vieraili ISS:llä uudestaan tehtäväspesialistina 17. heinäkuuta 2009 lähtien avaruussukkula Endeavourin lennolla STS-127. Ensimmäistä kertaa kaksi kanadalaista (Robert Thirsk toisena ISS:llä) oli yhtä aikaa avaruudessa.

Muuta

Payette toi seitsemän muun henkilön mukana olympialipun stadionille vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa.
Seepraripsimonni

Ulkonäkö ja koko

Seepraripsimonnit ovat pohjaväriltään mustia, ja niissä on kapeita keltaisia raitoja. Evät ovat musta-keltaraitaiset. Niiden vartalo on matalampi kuin muilla saman suvun lajeilla, ja niillä on alaspäin kääntynyt pyöreä suu, joka soveltuu levän imeskelyyn kivistä ja joen pohjasta.

Elinympäristö ja ravinto

Seepraripsimonnit elävät Kongojoen koskipaikoissa ja niiden lähistöllä Afrikassa. Ne syövät lähinnä rihmaleviä. 
Seepraripsimonnien hoito akvaarioissa poikkeaa jonkun verran muista saman suvun lajeista: koska ne ovat virtaavan veden kaloja, niille on tärkeää hyvälaatuinen, happipitoinen vesi. Niiden ruokavaliossa on enemmän kasveja kuin muilla ripsimonneilla.

Lisääntyminen

Seepraripsimonnit sirottelevat mätimunansa eri paikkoihin. Niitä on saatu lisääntymään vankeudessa hormoniruiskeiden avulla Itä-Euroopassa. Eri sukupuolet voi tunnistaa yli kaksivuotiaina tarkastelemalla kalan sukupuolielinten muotoa.
Timur Šah

Elämäkerta

Timur Šah syntyi Mašhadissa Khorasanin alueella ja hänen isänsä oli Dorrani-valtakunnan perustanut Ahmad Šah Dorrani. Timur vietti nuoruutensa valtaosan valtakunnan Intian niemimaa Intian puoleisissa osissa. Hän omaksui persialaisen hovikulttuurin ja käytti esimerkiksi puhuessaan useammin persian kieltä, kuin isänsä puhumaa paštua.
Timur toimi ennen omaa valtakauttaan Heratin kuvernöörinä ja hän nousi valtaistuimelle hänen isänsä kuollessa vuonna 1773. Ahmad Šahin kuolemaa oli seurannut lyhyt veljessota Timurin ja hänen veljensä Sulaiman Mirzan välillä. Timur in hallitsema valtakunta oli muodoltaan varsin löyhä eri paštuheimojen yhteenliittymä. Ahmadin oli onnistunut hallita tästä huolimatta henkilökohtaisen karismansa ja diplomaattisten kykyjensä avulla. Timurin asema oli kuitenkin hankalampi. Häneltä puuttui isänsä harjaantuminen hallitsijana ja afgaanit pitivät häntä persialaismielisenä. Timurin valtakautta leimaisvatkin useat kapinat. Dorrani-päällikköjen valtaa rajoittaakseen Timur siirsi pääkaupunkinsa Kandaharista Kabuliin. Kabul oli perinteisen paštualueen ulkopuolella, mikä merkitsi esimerkiksi tadžikkivirkamiesten ja kizilbaš-henkikaartin merkityksen kasvua.
Sisäpoliittisten ongelmien ohella valtakunnalla oli useita ulkoisia uhkia. Afganistanin pohjoisosissa maata uhkasivat Buharan uzbekkien Mangit-dynastia ja Panžabissa sikhit. Valtakunta joutui aikaisempien valloitussotien sijaan puolustuskannalle. Keväällä 1793 Timur sairastui vakavasti ollessaan matkalla talvipääkaupunki Pešawarista takaisin Kabuliin. Hän kuoli Kabuliin saavuttuaan jättäen jälkeensä 23 poikaa useiden eri vaimojen kanssa. Seurasi poliittisen kuohunnan aika ja vuoteen 1823 saakka valtakuntaa hallitsi perättäin viisi eri Timurin poikaa. Ensimmäisenä valtaan oli noussut Zaman Šah. Afganistanilaisessa historiankirjoituksessa Timurin on usein katsottu hajottaneen isänsä luoman tasapainon ja ajaneen valtakunnan alennustilaan.
Alfasäteily

Fysiologiset vaikutukset

Alfasäteily on alfahiukkasten sähkövarauksen ja massan takia erittäin huonosti läpäisevää säteilyä, edes ilmassa alfasäteily ei pääse etenemään kuin muutamia senttimetrejä. Koska alfasäteilyn pysäyttämiseen riittää jo muutaman solun paksuinen ihon kuollut pintakerros, on ulkoinen alfasäteily varsin harmitonta. Sen sijaan elimistön sisään päässeet alfa-aktiiviset aineet ovat haitallisia. Haitallisuus johtuu hiukkasten suuresta liike-energiasta ja lyhyestä vapaasta matkasta, jolloin pieneen kudosmäärään alfa-aktiivisen aineen ympärillä kohdistuu huomattavan suuri ionisoiva energia. Tämä aiheuttaa kudosvaurioita tai jopa säteilymyrkytyksen.
Alfasäteilyn suhteellinen biologinen tehokkuus (RBE) on 20 kertaa suurempi kuin gammasäteilyllä.

Alfasäteilyn hyödyntäminen

Useimmat palovaroittimet ovat hyvä arkinen esimerkki alfasäteilyn hyötykäytöstä. Niiden toiminta perustuu ilman ionisointiin alfasäteilyn avulla ja sen sähkönjohtavuuden mittaukseen. Palovaroittimissa alfasäteilylähteenä käytetään pientä määrää amerikium-241:tä.
Alfasäteilevää plutoniumia käytetään energianlähteenä avaruusluotainten ydinparistoissa.
Alfonso IV (León)

Alfonso IV oli vuosina 925-930 setänsä Fruela II:n syrjäytyksen jälkeen Leónin kuningas.
Fruela II (925) hallitsi hetken aikaa veljensä Ordoño II:n (910-925) kuoltua oman perintöosansa lisäksi myös Leonia, eli koko muinaista Asturiaa, kunnes Ordoñon pojat Alfonso ja Ramiro II syöksivät Navarran kuninkaan tuella tämän vallasta. Vuonna 930 Alfonso kuitenkin luopui kruunusta veljensä Ramiron II:n hyväksi ja vetäytyi Sahagúnin luostariin. Oltuaan vuoden luostarissa Alfonso yritti paluuta valtaan, mutta Ramiro II vangitsi ja sokaistutti veljensä, samoin kuin kolme Fruela II:n poikaa.
Alfonso IV:n jälkeen Leónin kuninkaana oli Ramiro II vuosina 930-951.