google/wiki40b huggingface dataset:
Korkeavuorenkatu

Korkeavuorenkatu (ruots. Högbergsgatan) on katu Helsingissä Kaartinkaupungin ja Ullanlinnan kaupunginosissa.
Katu alkaa etelästä Vuori­miehen­kadun kulmasta Ullanlinnassa ja päättyy Pohjoisesplanadille. Vuorimiehenkadun eteläpuolella katu jatkuu Kapteeninkatuna ja Pohjoisesplanadin pohjoispuolella Mikonkatuna.
Raitiovaunuliikennettä linjalla 10 Kirurgiin välillä Yrjönkatu – Tarkk'ampujankatu.
Yle TV1:n draamasarjaa Kotikatu kuvattiin Korkeavuorenkadulla vuodesta 1995 vuoteen 2004.

Rakennuksia etelästä pohjoiseen

Tarkk'ampujankadun ja Yrjönkadun välissä etelästä katsoen kadun vasemmalla puolella sijaitsee kauas näkyvä vaikuttava kaksitorninen Johanneksenkirkko (Korkeavuorenkatu 12; arkkitehti A.E. Melander; rakennusvuosi 1891).
Designmuseo (entinen Taideteollisuusmuseo) sijaitsee osoitteessa Korkeavuorenkatu 23 (arkkitehti Gustaf Nyström; 1895), pienessä Ullanlinnan-, Kasarmi- ja Punanotkonkatujen rajaamassa korttelissa. Rakennuksessa toimi alun perin ruotsinkielinen oppikoulu Läroverket för gossar och flickor. Sen vieressä Punanotkonkadun kulmassa sijaitseva suuri uusrenessanssityylinen rakennus tunnetaan "Ohranan talona" (Korkeavuorenkatu 21, Axel Högberg, 1888).
Muhkeatorninen Erottajan paloasema (Korkeavuorenkatu 26; arkkitehti Theodor Höijer; 1891) löytyy Pienen Roobertinkadun ja Ludviginkadun rajaamasta korttelista. Sitä vastapäätä on Lars Sonckin suunnittelema kansallisromanttista tyyliä edustava entinen Helsingin Puhelinyhdistyksen talo (1905).
Rikhardinkadun kirjasto sijaitsee Rikhardinkadun kulmassa (Korkeavuorenkatu 43; arkkitehti Theodor Höijer; 1881) on Helsingin entinen pääkirjasto ennen Pasilan kirjaston valmistumista. Samassa korttelissa Etelä-Esplanadin kulmassa on J. S. Sirénin 1930-luvulla suunnittelema entinen Lassila & Tikanojan pääkonttori (1935).
Sosiaaliset objektit

Sosiaalinen objekti on psykologiaan ja symbolisen interaktionismin teoriaan liittyvä käsite, jolla viitataan objekteihin, joiden merkitys muodostetaan sosiaalisessa ja kulttuurisessa vuorovaikutuksessa.
Käsitteellä viitataan myös verkossa julkaistun sisältöön, jonka ympärille syntyy keskustelua ja vuorovaikutusta. Jyri Engeströmin mukaan sosiaaliset verkostot ovat karttoja ihmisten välisistä suhteista, mutta ne eivät vielä kerro, miksi jotkut ihmiset ovat kytkeytyneitä toisiinsa ja jotkut eivät. Engeströmin mukaan ihmisiä yhdistää verkostoissa jaettu sosiaalinen objekti  ja hyvät sosiaalisen median palvelut antavat ihmisten lisätä sosiaalisia objekteja: valokuvia, videoita, linkkejä tai matkoja.
Antti Leino sanoo kirjassa Dialogin aika, että sosiaalisia objekteja voivat olla moninaiset staattiset, dynaamiset tai liikkuvat sisällöt, käyttäjien reaktiot, sovellukset, pelit ja kilpailut. Käytännössä kaikki sellainen, johon käyttäjä voi osallistua, jota hän voi kommentoida ja jakaa toisille internetin välityksellä .
Opel Corsa F

Opel Corsa (2019–)

Kuudennen sukupolven Corsa perustuu samalle PSA-konsernin modulaariselle EMP1-pohjalevylle kuin DS 3 Crossback ja toisen sukupolven Peugeot 208. Moottorivalikoimassa ovat 1,2-litrainen (75/101/131 hv) bensiinimoottori sekä 1,5-litrainen (102 hv) dieselmoottori. Auto on myös saatavana täyssähköisenä versiona.
.aw

.aw on Aruban Internet-maatunnus, jota ylläpitää SETAR. Tunnus rekisteröidään yleensä suoraan toiselle asteelle, mutta myös .com.aw-pääte on saatavilla. Tunnus otettiin käyttöön 1996. Se on rekisteröitävissä ainoastaan Arubassa rekisteröidyille yrityksille yms. yhteisöille.
Maailman rauha (patsas)

Veistoksen vastaanotto

Ylipormestari Raimo Ilaskivi totesi patsaasta: "Se on voimakas ja puhutteleva, mutta myös keskustelua aiheuttanut työ." Patsaan liikanimi kansan suussa on Lasse Lehtisen mukaan ”katiskavarkaat”.
Patsaan nyrkkiä heristävien hahmojen tulkitaan edustavan eri maanosia, mutta joukosta puuttuu Aasian edustaja. Patsaan malliksi kulttuuritoimittaja Hannu Marttila on tulkinnut Pariisin Luxembourgin puiston suihkulähteen keskellä olevan Jean-Baptiste Carpeaux'n veistoksen Neljä maanosaa.

Tervaus

Patsaan tervasivat torstaina 10. lokakuuta 1991 Aleksis Kiven päivänä kello 16 alkaen valtiotieteiden ylioppilas Jari Kajas, oikeustieteen ylioppilas Mikael Jungner ja lääketieteen ylioppilas Sara Hirvelä. Tervan päälle oli laitettu höyheniä. Poliisi saapui paikalle 16.25 ja tilaisuus kesti kello 16.40:een, jolloin kaikki kolme kuljetettiin poliisiautossa pois.
Itseään Höyhenryhmäksi kutsuneen joukon mielestä patsas on ruma, eikä sovi ympäristöön. Töhrijöiden tarkoituksena oli lähettää terveisiä Helsingin kaupunginvaltuustolle. Ryhmän mielestä Helsinki teki virheen ottaessaan patsaan vastaan samaan aikaan kun kommunismi oli päättymässä Itä-Euroopassa.

Räjäytysyritys

Patsas yritettiin räjäyttää kaasupullolla 9.–10. toukokuuta 2010 välisenä yönä puolenyön aikaan. Poliisi tutki tapausta törkeänä vahingonteon yrityksenä. Toukokuussa 2016 eräs muusta rikoksesta tuomiota kärsivä vanki tunnusti räjäytysyrityksen ja häntä vastaan nostetaan siitä syyte.
Ranskalaisen elokuvan uusi aalto

Ranskalaisen elokuvan uusi aalto (ransk. La nouvelle vague) henkilöityy joukkoon 1950- ja 1960-luvun tietämillä toimineita elokuvantekijöitä. Uuden aallon varsinaisen ytimen katsotaan muodostaneen Cahiers du cinéma -lehden kriitikoinakin toimineet François Truffaut, Jean-Luc Godard, Claude Chabrol, Jacques Rivette ja Eric Rohmer; tärkeänä taustahahmona vaikutti teoreetikko André Bazin (1918–1958). He ihailivat 1930-luvun ranskalaisohjaajia, kuten Jean Renoiria ja Jean Vigota, 1940-luvun italialaisia neorealisteja ja Hollywood-elokuvia (ohjaajista erityisesti Alfred Hitchcockia), joita Ranskassa taas näki Saksan miehitysvallan jälkeen. Muita vähintään merkittäviä uuden aallon ohjaajia olivat Alain Resnais, Jacques Demy ja Louis Malle.
Uuden aallon elokuvantekijöiden keskuudessa syntyi ajatus "auteurista", itsenäisesti toimivasta ohjaajasta, jonka henkilökohtainen näkemys tuottaisi omakohtaisia elokuvia. Tämä ilmeentyy mm. siinä, että ohjaajat käsikirjoittivat itse elokuvansa. Ohjaajat halusivat korostaa sitä, että jokaisella heistä on oma tyylinsä ja tapansa tehdä elokuvia.
Nimensä mukaisesti uusi aalto mullisti ranskalaisen elokuvateollisuuden. Ennen uutta aaltoa Ranskan elokuvateollisuus oli hyvin hierarkkinen ja suhtautui torjuvasti uusiin vaikutteisiin. Sen sijaan uusi aalto tarjosi pienen budjetin elokuvia ja uusia näyttelijöitä. Studioista siirryttiin Pariisin kaduille, ja ohjaajat vangitsivat uuden sukupolven elintavat, mm. kielenkäytön ja muodin.
Uusi aalto laukaisi samankaltaisia reaktioita myös muiden maiden elokuvateollisuudessa.

Historia

Uuden aallon aloituksena on pidetty nuoren ranskalaisen elokuvakriitikon François Truffaut'n esikoiselokuvaa 400 kepposta, nimenomaan sen ensi-iltaa Cannesin elokuvajuhlilla 4. toukokuuta 1959.
Samana vuonna valmistui myös kaksi muuta elokuvaa, jotka yhdessä muodostivat tukevan pohjan uudelle aallolle. Nämä elokuvat olivat Jean-Luc Godardin Viimeiseen hengenvetoon ja Alain Resnais'n Hiroshima rakastettuni. Kuitenkaan Resnais'ta ei yleensä, syystä tai toisesta, lueta uuden aallon ohjaajaksi. Kuitenkin hänen elokuvansa vaikutus oli ja on yhtä huomattava kuin muidenkin, lukuun ottamatta Godardia ja Truffaut'ta, jotka olivat uuden aallon keskeisimpiä vaikuttajia.

Uuden aallon vaikutus nykyisin

Uusi aalto korosti ohjaajan asemaa, ja edelleenkin ohjaajalla on suurin valta elokuvaa tehdessä, mikä auttaa ohjaajaa toteuttamaan haluamansa vision. Osa ohjaajista, aidon auteur-ohjaajien tavoin, myös käsikirjoittaa yhä elokuvansa itse.
Uusi aalto myös vaikutti elokuva-alan asenteisiin. Keskeistä ei ole enää se, että elokuvan tarvitsisi noudattaa tai rikkoa sääntöjä. Elokuvan ei tarvitse välittää niistä. Kaikki on sallittua. Tämäkin on antanut vapautta elokuville.
Koivistonjärvi (kuivatettu järvi)

Historiaa

Vanhassa Kalmbergin kartastossa se on esitetty suurehkona järvenä, joka on vain hieman viereistä Mäyhäjärveä pienempi. Vuoden 1922 Tapmereen seudun taloudellisessa kartassa järvi on jo kuivatettu pelloksi, joten järvenlasku on täytynyt tapahtua jo 1800-luvun puolella. Järven rantaviiva näyttäisi seuraavan lähinnä nykyistä 95 metrin korkeuskäyrää. Myös kuivatusta varten kaivettu kaivanto, jota kutsutaan ”Kraviksi”, alkaa samaisen korkeuskäyrän kohdalla.
Kansainvälinen journalistiliitto

Kansainvälinen journalistiliitto (engl. International Federation of Journalists, IFC) on laajin sanomalehtimiesten kansainvälinen ammattiliittojen keskusliitto. Se pyrkii maailmanlaajuisesti suojelemaan ja vahvistamaan sanomalehtimiesten vapauksia.
Liitto perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1952.
IFJ:n suomalainen jäsenliitto on vuodesta 1956 ollut Suomen Journalistiliitto.
Gerry House

Gerry House (s. 1948) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja, lauluntekijä ja muusikko. Hän aloitti nashvillelaisella WSIX-radioasemalla vuonna 1975 ja teki asemalle Gerry House and the House Foundation -aamuohjelmaa. House oli välillä samassa kaupungissa sijaitsevalla WSM-asemalla ja KLACilla Los Angelesissa, ennen paluutaan takaisin WSIXille, jolla hän jatkoi aamulähetyksiään joulukuuhun 2010 saakka. Lisäksi hän on tehnyt valtakunnallisesti levitettyjä radio-ohjelmia, kuten Countryline USA, America's Number Ones ja The Saturday Night House Party.
House on julkaissut kaksi komediallista country-albumia. Niistä ensimmäinen, The Cheater's Telethon, julkaistiin vuonna 1990 ja sitä seurannut Bull 1992. Housen kirjoittamia musiikkikappaleita ovat levyttäneet muun muassa Reba McEntire, LeAnn Rimes, Randy Travis ja Trace Adkins.
Billboard-lehti on valinnut Housen seitsemän kertaa vuoden radiopersoonaksi. Vuonna 2009 House valittiin Country Music DJ Hall of Fameen ja vuonna 2011 National Association of Broadcasters Hall of Fameen.
Kaaban musta kivi

Kaaban musta kivi (arab. Al-Ḥajar al-Aswad) on Mekassa sijaitsevan Kaaban pyhäkön itäiseen seinään kiinnitetty, hopeisella kehyksellä koossa pidetty musta kivi. Kivi koostuu nykyisin kolmesta suuresta ja useasta pienestä palasta. Kaaban musta kivi on muslimeille tärkeä pyhiinvaelluskohde. Muslimin pyhiinvaellukseen kuuluu temppelin kiertäminen seitsemään kertaan ja mustan kiven suuteleminen tai koskettaminen mikäli mahdollista.
Perinteisen islamilaisen näkemyksen mukaan Aadam sai kiven jouduttuaan lähtemään paratiisista. Kivi on musta, mutta islamilaisen tarinan mukaan se oli alun perin valkoinen ja muuttui sitä suudelleiden pyhiinvaeltajien syntien vuoksi mustaksi.
Kivi on peräisin islamia edeltävältä ajalta. Alkuperältään se on ilmeisesti meteoriitti. Vaihtoehtoisena mahdollisuutena on esitetty, että kyseessä on Saudi-Arabian Rub’ al-Khaliin osuneen meteoriittitörmäyksen lasittamaa ainesta Wabarin (Al-Hadida) meteorikraaterista.
Paavo Kae

Paavo Erkki Olavi Kae (ent. Kajander) (s. 1. marraskuuta 1914 Riihimäki) oli suomalainen pesäpalloilija. 
Paavo Kae pelasi pesäpalloa mestaruussarjassa kaikkiaan kymmenen kautta saavuttaen Suomen mestaruuden vuonna 1933 ja hopeaa 1935. Vuonna 1935 hän pelasi Itä-Länsi-ottelussa.
Ensimmäisen piirinmestaruutensa Kae voitti 1930 pelatessaan Riihimäen Pallonlyöjien kakkosjoukkueessa, joka loppuottelussa voitti seuran ykkösjoukkueen. 
Kae toimi RPL:n varapuheenjohtajana 1968-69. Riihimäen kauppalan- ja kaupunginvaltuustoon hän kuului 16 vuotta ja toimi kaupunginhallituksessa seitsemän vuotta. Kaelle on myönnetty mm. Suomen Urheilun hopeinen ansioristi.
Punahuppukutoja

Levinneisyys

Punahuppukutojaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on raportoitu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja lajin kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tumma-ampiaishaukka

Ulkonäkö

Tumma-ampiaishaukka on 50 senttimetriä pitkä, suurikokoinen. Se on melkein musta, mutta lento- ja pyrstösulissa on runsaasti selvästi havaittavia valkoisia juovia. Yleensä se nähdään lennossa, niin että pyrstö ja pitkät siivet ja lentosulat ja leveät siivenkärjet erottuvat. Saman näköinen laji Aviceda subcristata on pienempi ja paljon vaaleampi.
Hämeenlampi (Joutsa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,5 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,2 metriä mpy.
Feroz Khan

Feroz Khan (hindiksi फ़ेरोज़ ख़ान, 25. syyskuuta 1939 – 27. huhtikuuta 2009) oli intialainen, Bollywoodin kuuluisimpiin lukeutuva näyttelijä. 
Khan syntyi Bangaloressa afgaani-isälle ja iranilaiselle äidille. Hänellä on kolme veljeä, jotka kaikki vaikuttavat niin ikään elokuva-alalla. Hän lähti Mumbaihin, jossa hän debytoi elokuvassa Didi (1960).
Khanille myönnettiin vuonna 1970 parhaan miessivuosanäyttelijän Filmfare-palkinto sekä vuonna 2000 Filmfare-palkinto elinikäisistä saavutuksista elokuvan parissa. Hän oli vuosina 1965–1985 naimisissa Sundarin kanssa ja sai kaksi lasta: Lailan ja Fardeenin. Fardeen on tunnettu näyttelijä. Feroz Khanin 20-vuotinen avioliitto päättyi eroon vuonna 1985. Hän oli muslimi.
Versowood

Sahat ja liimapuutehtaat

Yritys perustettiin vuonna 1946 Härkälän kylään. Se koostui alun perin sahasta, jonka perustamista muut alueen sahat vastustivat. Vuonna 1965 alettiin rehusiilojen ja laitureiden valmistusta varten kyllästää puuta, aluksi suolakyllästyksellä. Vuonna 1972 aloitettiin liimapuutuotanto myös rakennusten kantavia rakenteita varten. Vuonna 1990 Vierumäen Teollisuus siirtyi Kollin perheeltä Kopran perheelle. Vuonna 1997 konsernin tytäryhtiöksi ostettiin Otavan saha Mikkelistä. 
Vuonna 2000 rakennettiin Novalamin tehdas Vierumäen sahan viereen. Se on kolmannen sukupolven liimapuutehdas, joka käynnistyi saman vuoden elokuussa. 2001 ostettiin Laminated Lumber Oy Kotkasta. Sen tuotannosta 90 % vietiin Japanin markkinoille. Kotkan liimapuutehdas lopetti toimintansa vuonna 2008. 
Vuonna 2004 Versowood osti Paloheimo Wood Oy:n, joka koostuu sahasta, höyläämöstä, välisäletuotannosta (tavaramerkki HGB) kaikkine tuotantolaitoksineen. Vuonna 2014 Versowood osti Vapo Timber Oy:n Hankasalmen sahan.

Pakkaustehdas

Vuonna 2002 ostettiin Pentre Finland Oy, joka valmistaa puisia ja vanerisia keloja sekä pakkauslaatikoita. Vuonna 2004 Versowoodin Riihimäen tehdas (entinen Paloheimo Wood) alkoi valmistaa kuormalavoja.

Kiinteistövero

Versowood tuli tunnetuksi ehdotuksestaan kiinteistöverosta metsämaalle .

Vaalirahoitus

Vaali- ja puoluerahoitusvalvonnan ilmoituksen mukaan Versowood on antanut yhteensä 14 900 euron arvosta vaaliavustusta vuoden 2015 eduskuntavaaleissa ja vuoden 2018 presidentinvaaleissa.
Gérard Mestrallet

Gérard Mestrallet (s. 1. huhtikuuta 1949 Pariisi) on GDF Suezin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Gérard Mestrallet syntyi 1. huhtikuuta 1949. Hän on valmistunut Pariisin École polytechniquesta sekä École nationale de l'aviation civilesta ja École nationale d'administrationista. Vuonna 1984 hän aloitti Suez-yhtiön palveluksessa projektipäällikkönä ja oli Suezin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2001 vuoteen 2008, jolloin Suez ja Gas de France yhdistyivät GDF Sueziksi. Mestrallet jatkoi molemmissa asemissa myös uuden yhtiön johdossa.
Mestrallet toimii myös Pariisin finanssimarkkinoita promotoivan Paris Europlacen puheenjohtajana
Talvinen tarina (Mark Helprinin romaani)

Juoni

Kirjan kansiliepeessä todetaan kriitikkojen sanoneen kirjaa vaikeasti määriteltäväksi ja selostettavaksi. Teosta on kuvattu esim. lauseella: "Satu rakastavaisista". Romaanin kuvaama New York on yhtä aikaa tutunomainen ja tuntematon, sitä ympäröi läpitunkematon pilvimuuri ja yhteydet ulkomaailmaan ovat satunnaisia. Kaupungissa tapahtuu outoja ihmetöitä, kuten kuolleista heräämisiä.
Kirjan teemoja ovat aika ja ihmisen rooli sen pyörteissä, paratiisin ja oikeudenmukaisen maailman kaipuu sekä vuosituhannen vaihteeseen liittyvät myyttiset odotukset. Kirjassa monet ihmiset odottavat tuhatvuotisen valtakunnan tai jonkinlaisen kulta-ajan alkamista vuonna 2000.
Romaanin tapahtumapaikkoina ovat New York ja Coheeriesjärvi, epätodellinen paikka kartan ulkopuolella. Kirjan päähenkilö on salaperäisen taustan omaava Peter Lake, murtovaras ja mestarimekaanikko, joka saa tarinan – tai tarinoiden –  edetessä suorastaan messiaanisia piirteitä. Hän esim. liikkuu suurella valkoisella hevosella, joka pystyy hyppäämään pari korttelinväliä kerralla ja nousemaan lopulta lentoon. Yliluonnollisuutta ei teoksessa mitenkään ihmetellä eikä kyseenalaisteta, vaan se on luonteva osa sen maailmankuvaa. Outoja asioita vain tapahtuu jatkuvasti.
Välillä Peter Lake on kuvioista poissa ja sillä välin esiin marssitetaan koko joukko uusia, mielenkiintoisia henkilöitä. Kirja muuttuu aivan kuin toiseksi, ja monta tarinaa punoutuu toisiinsa. Yhtäkkiä, melkein sata vuotta myöhemmin, Peter Lake ilmestyy muistinsa menettäneenä jälleen New Yorkiin. Pala palalta hänen identiteettinsä rakentuu uudelleen. Lopulta hän muistaa nimensä ja löytää myös valkoisen hevosensa.
Samalla New York kokee kaikkien aikojen talven, eräänlaisen pienen jääkauden. Kaupungin asukkaat kaivavat innoissaan reet, sukset ja luistimet esiin ja ihailevat säkenöivää tähtitaivasta. Kaikki eivät tietenkään ole yhtä hyväntahtoisia; myös pahuuden voimat ovat liikkeellä. Yhtäkkiä satamaan lipuu valtava, yli kilometrin mittainen laiva ja sadan vuoden takaiset mekaanikot alkavat valmistaa suunnatonta valosiltaa, joka yhdistäisi kaupungin ikuisuuteen ja toisi taivaan maan päälle. Kaikki on hyvin salaperäistä.
Vuosituhannen vaihteessa koko kaupunki palaa, liikkeellä on kymmeniätuhansia tuhopolttajia, ryöstelijöitä ja raiskaajia. Kaduilla vallitsee täydellinen kaaos; samalla jotkut odottavat kiihkeästi kulta-ajan alkamista ja New Yorkin muuttumista "täydellisen oikeudenmukaiseksi kaupungiksi".
Romaanissa esitetään näkemys, jonka mukaan kaikki mitä on tapahtunut, tapahtuu tai tulee tapahtumaan, on olemassa yhtä aikaa. Aika on pirstottavissa yksittäisiksi kuviksi kuin taulut taidegalleriassa, jossa ihminen voi palata katsomaan uudelleen jotakin aikaisempaa kuvaa. Ajassa voi liikkua, tai ainakin sen etenemisen voi pysäyttää rakkauden voimalla.
Tiibetin rauhanomaisen vapauttamisen monumentti

Tiibetin rauhanomaisen vapauttamisen monumentti on monumentti joka sijaitsee Potalan aukiolla Tiibetin pääkaupungissa Lhasassa. Monumentti paljastettiin 22. toukokuuta 2002 juhlistamaan Tiibetin Kiinaan liittämisen 50-vuotisjuhlaa. Monumentti on 37 metriä korkea ja on valmistettu betonista. Monumentti maksoi noin 1,7 miljoonaa USA:n dollaria. Monumentti esittää Mount Everestiä.
Milanon edikti

Milanon edikti (lat. Edictum Mediolanense) julistettiin vuonna 313 Rooman itäistä ja läntistä puoliskoa hallitsevien keisareiden Konstantinus I:n ja Liciniuksen nimissä. Ediktin mukaan Rooman imperiumista tuli uskonnollisten vakaumusten suhteen puolueeton, mikä poisti lopullisesti esteet kristinuskon ja muiden uskontojen harjoittamiselta. Galerius oli jo laillistanut kristinuskon huhtikuussa 311 ensimmäisenä keisarina, joka määräsi, että kaikkia uskontoja kohtaan on osoitettava suvaitsevuutta. Galeriuksen ediktissä kristinuskosta käytetyt sanamuodot osoittavat kuitenkin varsin nuivaa suhtautumista sitä kohtaan. Historioitsija Philip Schaff on huomauttanut, että toinen edikti meni pidemmälle kuin vuoden 311 edikti: ”se oli ratkaiseva askel vihamielisestä neutraaliudesta ystävälliseen neutraaliuteen ja suojelukseen, ja tasoitti tietä kristinuskon tunnustamiselle valtakunnan viralliseksi uskonnoksi.” Milanon ediktin nojalla kristityiltä takavarikoidut kohtaamispaikat ja muu omaisuus palautettiin heille. Konstantinus olikin ensimmäinen keisari, joka konkreettisesti tuki kristillistä kirkkoa ja sen toimintaa.
Itse ediktit eivät ole säilyneet kiveen hakattuna, mutta antiikin historioitsijat ovat lainanneet niitä kattavasti kirjoituksissaan.
Lieserl Einstein

Lieserl Einstein (tammikuu 1902 – syyskuu 1903) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin ensimmäinen lapsi ja ainoa tytär. Lieserl Einstein syntyi Novi Sadissa. Lieserl oli vuoteen 1986 asti tuntematon henkilö tutkijoille, kunnes löydettiin Einsteinin ja Marićin väliset kirjeet. Lieserlin kuolinsyytä ei tiedetä varmaksi, mutta Michele Zackheim mainitsee kirjassaan Einstein’s Daughter mahdolliseksi kohtaloksi tulirokon.

Elämä

Ensimmäinen maininta Lieserl Einsteinista löytyy kirjeestä, joka on päivätty 4. helmikuuta 1902, jossa tuore isä kysyy lapsen vointia. Marić synnytti esikoisensa vanhempiensa luona Novi Sadissa Serbiassa. Einstein itse oli Bernissä. Lieserl aiheutti paljon eripuraa Einsteinin perheen ja Marićin perheen välille, sillä lapsi oli syntynyt avioliiton ulkopuolella. 
Viimeisen kerran Lieserl mainitaan kirjeessä, joka on päivätty syyskuun 19. vuonna 1903. Kirjeessä mainitaan Lieserlin annettavaksi adoptoitavaksi.
Epätyhjyysongelma

Epätyhjyysongelmalla tarkoitetaan kysymystä siitä, hyväksyykö jokin mielivaltainen Turingin kone yhtään syötemerkkijonoa. Kyseessä on pysähtymisongelman tavoin ratkeamaton ongelma. Ongelman voi esittää myös formaalina kielenä seuraavasti:
Merja Leppälahti

Merja Leppälahti (s. 1956) on turkulainen perinteen- ja kulttuurintutkija, tietokirjailija ja kriitikko. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti (folkloristiikka, Turun yliopisto). Kriitikkona hänen erikoisalojaan ovat toisaalta tiede- ja tietokirjallisuus, toisaalta lasten ja nuorten kirjallisuus, erityisesti fantasia.
Itämaittenkohokki

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen itämaittenkohokki kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on kalju. Varsilehdet ovat ohuita, leveänpuikeita ja melkein sepiviä. Kukinto on harsu ja se saattaa koostua jopa 50:stä, valkoisesta, nuokkuvasta kukasta. Kukinnon ylimmät tukilehdet ovat kalvomaisia. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Vaalea verhiö on ulkoverhiötön, pullea ja punertava- ja verkkosuoninen. Suonia on 10 pitkää ja 10 lyhyttä suonta, poikittaissuonet puuttuvat lähes kokonaan. Teriö on hieman vastakohtainen. Terälehdet ovat valkoisia, kaksijakoisia ja lähes lisäteriöttömiä, ja niiden liuskat ovat 3–5 mm leveitä. Suomessa itämaittenkohokki kukkii elo-syyskuussa. Hedelmä on kota.
Suomessa tavattavista muista kohokkilajeista itämaittenkohokki muistuttaa hyvin paljon ahonurmikohokkia (S. vulgaris var. vulgaris).

Levinneisyys

Itämaittenkohokki on kotoisin Kaakkois-Euroopasta. Suomessa se on uustulokas, jota on tavattu satunnaisesti Etelä-Suomessa sekä joissakin Pohjanlahden satamakaupungeissa Oulua myöten.

Elinympäristö

Suomessa itämaittenkohokki on tulokaslaji, jota on tavattu satamissa, myllyillä ja kaatopaikoilla.
Gaspar Sanz

Gaspar Sanz (4. huhtikuuta 1640 – 1710) oli espanjalainen säveltäjä. Hän oli näkyvä hahmo maansa barokkimusiikissa ja on inspiroinut säveltäjiä myöhempinäkin aikakausina. Esimerkiksi Joaquín Rodrigon Fantasía para un gentilhombren neljä osaa pohjautuu  Sanzin teokseen Instrucción de música sobre la guitarra española.
Sanz syntyi Calandassa ja opiskeli Salamancan yliopistossa, jossa hän myöhemmin itse toimi musiikin professorina. Hän toimi myös urkurina ja kitaristina. Hänen uskotaan kuolleen Madridissa 1710.
Hiiu (kunta)

Kylät

Hiiun kunta koostui Kärdlan epäitsenäisestä kaupungista (viroksi vallasisene linn), Kõrgessaaren pienkauppalasta (viroksi alevik) ja 58 kylästä: Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna,  Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi.