google/wiki40b huggingface dataset:
Heikki Jääskeläinen (jääkäri)

Heikki Jääskeläinen (24. maaliskuuta 1895 Kuopion maalaiskunta – 27. tammikuuta 1960) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Aaro Heikki Jääskeläinen ja Henriikka Vepsäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vilhelmiina Nevalaisen kanssa.

Opinnot

Jääskeläinen kävi kansakoulun ja Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1923–1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1926.

Jääkärikausi

Jääskeläinen työskenteli sahatyömiehenä Ruotsissa enne liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota

Jääskeläinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Jääskeläinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, josta hänet siirrettiin aluksi koulutusaliupseeriksi 4. komppaniaan ja 14. tammikuuta 1919 Panssarijuna 2:n vääpeliksi. Myöhemmin hän toimi vääpelinä 1. ja 4. komppaniassa kunnes hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1935 pioneerivälinevaraston hoitajaksi.
I’Dees

Ura

Turusta kotoisin olleen yhtyeen ponnahduslautana toimi MTV3-kanavan kilpailu Tie tähtiin vuodelta 2000. He saivat pian levytyssopimuksen ja yhtyeen ensimmäinen albumi Sweet Confusion ilmestyi maaliskuussa 2002 Columbia Recordsin kautta. Albumilta julkaistiin kuusi singleä. Parhaiten niistä menestyi Mikko Kivarin ja Marko Kumpulan säveltämä sekä Elena Madyn sanoittama ”Time”, joka nousi 13 viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, ja oli parhaimmillaan sijalla neljä. Myös kappale ”Automatic” nousi singlelistalle, viikoksi sijalle 19, ja itse albumi oli kaksi viikkoa Suomen virallisella albumilistalla, sijalla 18 vuoden 2002 13. viikolla ja sijalla 33 viikolla 14.
I’Deesin toinen albumi, nimeltään Feed Me, ilmestyi lokakuussa 2003. Neljä albumin 12:sta kappaleesta oli jäsenten itsensä osaksi säveltämiä, kun yhtyeen ensimmäisellä albumilla ei ollut ollut yhtään heidän omaa sävellystään. Sen kappaleista julkaistiin singleinä ”Brave and Optimistic Girl” ja ”Special”. Albumi tai singlet eivät nousseet myyntilistoille.
Vuonna 2005 I’Dees osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin kappaleella ”Yeah Yeah”. Se pääsi jatkoon ensimmäisestä alkukarsinnasta ja sijoittui lopulta karsinnan finaalissa kuudenneksi. Samana vuonna yhtye vieraili Boy Novicen EP:llä Girl ”What They Want” -kappaleessa. Sittemmin yhtye lopetti toimintansa.
E. A. Saarimaa

Eemil Arvi Saarimaa, vuoteen 1905 Emil Arvid Söderholm (13. toukokuuta 1888 Mynämäki – 23. tammikuuta 1966 Helsinki) oli kielitieteilijä, suomen kielen opettaja, kielenhuollon asiantuntija sekä Aleksis Kiven teosten tekstikriittinen toimittaja. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1950.

Henkilöhistoria

Ylioppilaaksi Saarimaa tuli 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Hän oli Virittäjän päätoimittaja 1927–1936. Hän toimi Tyttönormaalilyseon suomen kielen yliopettajana 1934–1952, mitä ennen hän oli opettaja Kallion yhteiskoulussa ja nuorempi lehtori Helsingin 2. suomalaisessa tyttökoulussa ja vanhempi lehtori Suomalaisessa normaalilyseossa. Saarimaa oli tunnettu kielenhuoltaja. Hän kirjoitti moniin painoksiin yltäneen oppikirjan Kielenopas ja muita kielenhuollon oppaita ja suomen kielen ja kirjallisuuden oppikirjoja. Saarimaa toimitti Aleksis Kiven kootut teokset 1915, 1916 ja 1919. Kotikielen seuran kunniajäseneksi hänet nimitettiin 1948.
E. A. Saarimaan vanhemmat olivat maalari Kaarle Saarimaa ja Hanna Knuutti ja puoliso vuodesta 1932 Alli Korhonen.
Interventionismi

Interventionismi on poliittinen ei-puolustuksellinen joidenkin kansakuntien tai muiden geopoliittisten toimivaltuuksien harjoittama talousmalli joka manipuloi taloutta tai yhteiskuntaa. Käsitteen yleisimpiä sovelluksia ovat taloudellinen interventionismi (valtion puuttuminen omaan talouteen) ja ulkomaille tähtäävä interventionismi (valtion puuttuminen toisen kansakunnan taloudellisiin asioihin osana ulkopolitiikkaansa). Interventionistit haluavat taltuttaa yksityisomaisuuden ja markkinatalouden instituutioita yhteiskunnan edunajajaksi.  Ludwig von Mises määritteli teoksessaan Interventionismin kritiikki  interventionismin käsittämään sellaiset valtiolliset toimet, joilla rajoitetaan tuotantovälineiden yksityisten omistajien ja entrepreurien mahdollisuutta käyttää hallussaan olevia taloudellisia keinoja haluamallaan tavoin.
Interventionismi pyrkii olemaan poliittinen keskitie tai kolmas tie sosialismin ja kapitalismin välillä.
Jyrki Katainen kuvasi interventionistista ajatusmallia kertoessaan kuinka "markkinavoimista on nyt otettu niskalenkki" viimeisimmän finanssikriisin jälkimainingeissa.

Ideologia

Interventionistisessa politiikassa annetaan yksityisen sektorin pysyä tuotannontekijöiden pääasiallinen omistajana ja säilytetään muut vapaiden markkinoiden ominaisuudet kuten yrittäminen, mutta estetään kapitalismiin kuuluvia instituutioita aiheuttamasta taloudellista sekaannusta ja epäreilusti käyttämästä hyväkseen enemmistöä ihmisistä. Valtion tulee rajoittaa verotuksella ja laeilla paljon pääomaa omistavien luokkien rikastumismahdollisuuksia, jotteivät heidän päämääränsä vahingoita vähäosaisempien ihmisten elämäntilannetta. Esteetön markkinatalous eli laissez-faire-ratkaisu on epäoikeudenmukainen. Mutta sen huonojen puolten vähentämiseksi ei tarvitse poistaa kapitalismia kokonaan. Kapitalistista järjestelmää voidaan parantaa valtion interventiopolitiikalla yrittäjien ja kapitalistien toimien kanssa. Tällaisella valtiollisella talouteen puuttumisella vältetään totalitaarinen sosialismi samalla kun säilytetään kapitalismista ne ominaisuudet, jotka ovat säilyttämisen arvoisia.

Interventionismi käytännön politiikassa

Keskuspankkitoiminta, pankkien talletussuojat, sekä vähimmäisvarantojärjestelmä ovat interventionistisia toimia. Ne luovat institutionaalisia sekä velkavipukäytäntöihin perustuvia muutoksia rahoitusmarkkinoille, samalla mahdollistaen hyvin suurten voittojen saavuttamisen pankki- ja finanssisektorilla.
Intervetionismissa markkinatalouden keskeinen järjestelmätekijä - liiketaloudelliset voitot ja tappiot - tuhoutuu tappioiden muuttuessa julkisiksi. Sijoittajat ja pääoman suuromistajien luokka menettää taloudellista ylivaltaansa.
Billy Hayes

William "Billy" Hayes (s. 3. huhtikuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on hasiksen salakuljetusyrityksestä kiinni jäänyt mies, jonka tarina toimi pohjana elokuvalle Keskiyön pikajuna. Elokuva pohjautuu Hayesin samannimiseen muistelmateokseen.
Hayes jäi kaksikymmenvuotiaana lokakuussa 1970 Turkissa kiinni pienen hasiserän salakuljetusyrityksestä ja sai elinkautisen vankeustuomion. Asia nousi valtioiden väliseksi kiistaksi, sillä Yhdysvallat halusi, että vankilatuomion voisi suorittaa kotimaassa. Tästä ei kuitenkaan päästy sopimukseen, vaikkakin Turkki lyhensi miehen vankeustuomiota. 
Lokakuussa 1975 Hayes pakeni Marmaranmerellä sijaitsevalta İmralın vankilasaarelta pimeyden turvin soutuveneellä ja kävelemällä länteen Kreikan rajalle saakka.
Kesäkuussa 2007 Hayes palasi Turkkiin ja pahoitteli siellä elokuvan maalle aiheuttamaa vahinkoa. Billy Hayesin mukaan filmi "ei vastannut hänen kokemuksiaan." Useat elokuvan kohtaukset poikkeavat Hayesin kirjassa kuvatuista tapahtumista. Erityisesti filmissä luotu kuva Hamid-nimisestä turkkilaisvartijasta harmitti Hayesiä, sillä vartija oli joutunut vangin surmaamaksi, kun elokuvassa hän tappaa vangin. Hayes piti itseään osasyyllisenä Turkin imagotappioon ja kertoi halunneensa palata Istanbuliin oikaistakseen väärän kuvan.
Kantatie 79

Historiaa

Kantatie 79 oli jokseenkin nykyisellä paikallaan jo vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä. Kittilän ja Muonion välinen tie on rakennettu vuosina 1924–1933. Ounasjoen ylittävät lossit Meltauksessa ja Kaukosessa on korvattu silloilla jo 1950-luvulla. Tien kehittäminen sai odottaa vuoroaan pitkään; vielä vuonna 1970 tie oli kokonaisuudessaan soratietä. Sittemmin tie on parannettu nykyiseen tasoonsa.
Juha Uusitalo

Juha Uusitalo (s. 1964 Vaasa) on suomalainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa on bassobaritoni. Hän on esiintynyt monissa maailman johtavissa oopperataloissa. Uusitaloa kiitetään erityisesti karismaattisesta lavaolemuksesta niin vakavissa kuin koomisissakin rooleissa.
Juha Uusitalo on valmistunut Sibelius-Akatemiasta diplomihuilistiksi. Hän soitti huilua Suomen suurimmissa orkestereissa ennen laulajanuransa alkua, viimeksi Suomen Kansallisoopperassa. Ensimmäiset oopperaroolit olivat Sibelius-Akatemian oppilastöitä. Vaasan Oopperan ja Ilmajoen Musiikkijuhlien kautta Juha Uusitalo debytoi laulajana Suomen Kansallisoopperassa vuonna 1997. Talon vakituiseen solistikuntaan hän kuului 2000–2008.
Italian La Scalassa Uusitalo teki debyyttinsä Lentävän hollantilaisen nimiroolissa vuonna 2004. New Yorkin Metropolitan-oopperassa hän debytoi syksyllä 2008 Salomen Johannes Kastajan roolissa.
Juha Uusitalo tunnetaan Wagnerin oopperoista. Wagnerin suurimmat bassobaritoniroolit, kuten Ring-sarjan Wotan ja Wanderer, Lentävän hollantilaisen nimirooli ja Parsifalin Amfortas kuuluvat hänen repertuaariinsa. Raskaan sarjan roolien lisäksi Juha Uusitalo esittää myös koomisia hahmoja, kuten La Cenerentolan Don Magnificoa tai Falstaffin nimiroolia.
Oopperoiden lisäksi Juha Uusitalo on kysytty sinfoniaorkestereiden solisti ja lied-laulaja. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Matti Salmisen rahaston ja Suomen Wagner-seuran stipendit sekä vuonna 2002 Karita Mattila -palkinto. Hän on myös Savonlinnan oopperajuhlien Vuoden taiteilija 2011.
Riikka Ketoja

Seurajoukkueet

Ketoja on Jakobstads Bollklubbin kasvatti, joka debytoi Naisten Liigassa FC Unitedin riveissä jo 15-vuotiaana kaudella 2009. Vuonna 2011 hän siirtyi talousvaikeuksista kärsineestä FC Unitedista Kokkola Futikseen. Kaudella 2013 Ketoja ehti pelaamaan vain neljä ottelua, ennen kuin vakava polvivamma piti hänet sivussa pelikentiltä koko loppukauden ajan.

Maajoukkue

Ketoja on edustanut Suomea kaikissa ikäkausimaajoukkueissa. A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran vuoden 2013 Kypros Cupiin, mutta hän joutui jättämään turnauksen väliin ylioppilaskirjoitusten vuoksi. Ensimmäisen maaottelunsa Ketoja pelasi kesäkuussa 2014 MM-karsinnassa Itävaltaa vastaan. Toukokuun 2015 loppuun mennessä hän on pelannut viisi naisten maaottelua.
Madagaskarin lippu

Madagaskarin lippu on Madagaskarin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 14. lokakuuta 1958 kaksi vuotta ennen Madagaskarin itsenäistymistä Ranskan alaisuudesta.
Värit Madagaskarin lipussa kertovat maan historiasta, itsenäisyystaistelusta ja perinteisistä yhteiskuntaluokista. Punainen ja valkoinen olivat Ranskalle vuonna 1896 antautuneen Merinan kuningaskunnan värit. Ne olivat käytössä Merinan viimeisen kuningattaren, Ranavalona III:n lipussa.
Hippias

Hippias (m.kreik. Ἱππίας, kuoli 490 eaa. jälkeen) oli Peisistratoksen poika ja Ateenan tyrannina veljensä Hipparkhoksen kanssa. Hänet karkotettiin vuonna 510 eaa.
Mikko Korhonen (golfaaja)

Mikko Korhonen (s. 23. heinäkuuta 1980 Mäntsälä) on suomalainen golf-pelaaja. Hän on pelannut ammattilaisena 24-vuotiaasta lähtien. Hän on kilpaillut Challenge Tourilla ja European Tourilla eri osakilpailuissa 146 kertaa (kesäkuuhun 2018 mennessä) vuodesta 2011 lähtien ja voitti ensimmäisen European Tourin osakilpailun Itävallassa kesäkuussa 2018. Hän sai voitostaan 170 000 euroa palkintorahaa. Toisen kerran Korhonen voitti Euroopan-kiertueella Kiinan Shenzenissä toukokuussa 2019 ja ansaitsi voitostaan 444 000 euroa.
Korhosen seura Suomessa on Suur-Helsingin Golf ja hänen valmennuksestaan vastaavat Markku Louhio ja Terhi Beilinson. Korhosen taustalla sponsoreina ovat muun muassa Finnair, SEAT ja Defa. Hänellä on kolme lasta.
Korhonen osallistui toisena suomalaisena major-turnaukseen elokuussa 2018 pelaamalla PGA Championship -turnauksessa.
Zantani Muhammad al-Zantani

Zanati Muhammad al-Zanati (arab. الزناتى إمحمد الزناتي‎, Zanatī Muḥammad Zanatī) oli Libyan Kansankongressin pääsihteeri ja Libyan presidentti vuosina 1992–2008. Presidenttikaudellaan hänellä oli hyvin vähän todellista valtaa, koska maassa valtaa käytti vallankumousjohtaja Muammar Gaddafi. Gaddafin kukistuttua hän on toiminut öljy-yhtiö Oilinvest Internationalin (Tamoil) johtajana.
Konservatiivinen kansanpuolue

Historia

Historiallisesti konservatiivit ovat kilpailleet keskusta-oikeiston johtoasemasta ja samasta äänestäjäkunnasta Venstren kanssa. Sosiaalidemokraattien nousun myötä puolueet ovat kuitenkin toimineet yhteistyössä keskenään. Venstreen verrattuna Konservatiivinen kansanpuolue on nähty enemmän urbaanina ja talousliberaalina puolueena.
Konservatiivinen kansanpuolue on perustettu vuonna 1915 Højren (suom. Oikeisto) pohjalle. Puolueen nuorisojärjestöä, vuonna 1905 perustettua Konservativ Ungdomia, pidetään maailman vanhimpana poliittisena nuorisojärjestönä.
Ensimmäisen kerran puolue oli yhdessä Venstren kanssa hallituksessa vuosina 1950–1953. Konservatiivinen kansanpuolue on osallistunut useisiin hallituksiin ja se on ollut viimeksi Venstren johtamassa hallituksessa vuosina 2001–2011. Konservatiivien ainoa oma pääministeri on ollut Poul Schlüter vuosina 1982–1993.
Puolue on 1980-luvun ja 1990-luvun alun kukoistuskautensa jälkeen kuihtunut 2000-luvun aikana pienpuolueeksi. Konservatiivisen kansanpuolueen ongelmana on yleisesti pidetty sitä, ettei se ole kyennyt erottautumaan tarpeeksi muista sinisen blokin puolueista.
Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai 4,9 % äänistä ja kahdeksan paikkaa kansankäräjille.
Juan Belmonte

Juan Belmonte (14. huhtikuuta 1892 – 8. huhtikuuta 1962) oli kuuluisa espanjalainen matadori eli härkätaistelija.
Belmonte syntyi Trianassa, lähellä Sevillaa, ja aloitti härkätaistelut jo 10-vuotiaana 1908. Hän kuului lasten härkätaisteluryhmään nimeltään Los Niños Sevillanos. Hän tappoi ensimmäisen härkänsä 1910, missä yhteydessä hän aloitti oman, ainutlaatuisen härkätaistelutyylinsä kehittämisen. Hän seisoi pystyasennossa aivan paikallaan viimeiseen asti eikä pelännyt sarvia niin kuin muut taistelijat. Tämä tyyli aiheutti Belmontelle lukuisia vammoja.
Belmonten kilpailija José Goméz (Joselito) kehitti härkätaistelua Belmonten kanssa vuoteen 1920 asti, jolloin hän menehtyi härän runtelemana.) Belmonte jäi yksin kehittämään härkätaistelua, jonka suosio oli huipussaan hänen jäädessään eläkkeelle. Hän saavutti urallaan ennätykselliset 109 taistelua, jonka on pystynyt rikkomaan vain Manuel Benítez Pérez ("El Cordobés") vuonna 1965.
Uransa jälkeen hän kirjoitti Manuel Chaves Nogalesin kanssa omaelämäkerran Juan Belmonte, matador de toros: su vida y sus hazañas, joka käännettiin myös englanniksi. Hän oli myös Ernest Hemingwayn hyvä ystävä ja onkin hänen kahdessa kirjassaan sivuhahmona, (Ja aurinko nousee ja Kuolema iltapäivällä). Belmonte teki itsemurhan Hemingwayn tavoin ampumalla itsensä.
Akaanlinna

Akaanlinna (Aksborg) on perimätiedossa mainittu linna tai kartano Akaalla. F. M. Perdenin vuonna 1843 kuuleman perimätiedon mukaan se olisi sijainnut Hietastenmäellä Toijalan kylässä. Linna olisi ollut pikemminkin muhkea ja rautaportilla varustettu kruununvoudin kartano kuin varsinainen linna. Vuonna 1843 linnasta olisi väittämän mukaan ollut vielä kiviperustuksia jäljellä. Etsinnöistä huolimatta väitetyn linnan sijaintia ei enää 1890-luvulla tunnettu.
John Klingberg

Seuraura

Klingberg aloitti jääkiekon Lerums BK:ssa, mutta hän siirtyi jo juniorina Frölunda HC:hen. Klingberg voitti kauden 2009–2010 päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Hän oli tehoilla 2+9=11 kevään 2010 pudotuspelien tehokkain puolustaja Färjestads BK:n Jonas Brodinin kanssa. Klingberg pelasi kauden kuitenkin suurimmaksi osaksi Frölundan J20-joukkueessa. Dallas Stars varasi hänet viidennellä kierroksella 131. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Kaudeksi 2010–2011 Klingberg teki seitsemän ottelun laina-sopimuksen hockeyallsvenskan joukkue Borås HC:n kanssa. Hän teki Allsvenskan-debyyttinsä 14. syyskuuta 2010 ottelussa Rögleä vastaan ja Klingbergin jääaika siinä oli 17:38. Loppukauden hän pelasi Frölundassa Elitserienissä. Yhteensä Klingberg pelasi Elitserienissä kauden aikana 26 runkosarjaottelua tehden viisi syöttöpistettä.
Huhtikuussa 2011 Klingberg teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue Jokereiden kanssa. Toukokuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa, mutta Klingberg kuitenkin sopi pelanneensa ensimmäisen sopimusvuotensa Jokereissa. Hän pelasi joukkueessa kaudella 2011–2012 20 runkosarjaottelua tehoin 1+2=3, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa kokoonpanossa ja jätti Jokerit omasta tahdostaan tammikuussa 2012. Klingberg pelasi kauden aikana myös kuuden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Purettuaan sopimuksensa Jokereiden kanssa hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Skellefteå AIK:hon, jossa Klingberg voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa.
Klingberg jatkoi Skellefteåssa lainalla myös kaudella 2012–2013, joka päättyi Ruotsin-mestaruuteen. Elitserien-kauden päätyttyä hän siirtyi Dallas Starsin farmijoukkue Texas Starsin vahvuuteen AHL:n pudotuspeleihin, joissa Klingberg ehti pelata kuitenkin vain yhden ottelun, kunnes joukkueen kausi päättyi neljännesvälieriin. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi jälleen lainalle kotimaahansa ja siirtyi aiempaan seuraansa Frölunda HC:hen. Klingberg nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän oli Frölundan tehokkain puolustaja tehoilla 11+17=28, joilla Klingberg jakoi koko SHL:n puolustajien pistepörssin viidennen sijan MODO Hockeyn Kyle Cumiskeyn kanssa. Huhtikuussa 2014 hän teki Starsin kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Klingberg pelasi loppukaudella vielä kolme ottelua AHL-joukkue Texas Starsissa.
Kaudeksi 2014–2015 Klingberg siirtyi Starsin organisaatioon ja aloitti kautensa Texasin AHL-joukkueessa. Hän debytoi Dallasin NHL-joukkueessa 11. marraskuuta 2014 vieraissa Arizona Coyotesia vastaan. Klingberg sai ottelussa jääaikaa 18.32 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki samaa joukkuetta vastaan 20. marraskuuta 2014. Klingberg valittiin ottelun ykköstähdeksi. Tulokaskaudellaan Klingberg teki 11 maalia ja antoi 29 maaliin johtanutta syöttöä.
Keväällä 2015 Klingberg solmi Dallasin kanssa seitsemän vuoden jatkosopimuksen.

Muuta

John Klingbergin isoveli Carl pelaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodissa organisaatiossa ja pikkuveli Olle pelaa Frölundan J20-junioreissa. Veljesten isä Anders on juniorivalmentaja.
Odense

Historia

Odense on Tanskan vanhimpia kaupunkeja ja vietti 1000-vuotisjuhliaan 1988. Kaupungin nimi tulee sanoista "Odinin vi" eli "Odinin kulttipaikka" ja viittaa skandinaavimytologian pääjumalaan Odiniin. Kaupunkiin on haudattu Tanskan suojeluspyhimys kuningas Knuut IV (k. 1086), minkä vuoksi se oli keskiajalla pyhiinvaelluskohde.
Odensen vanhassa kaupunginosassa on monia vanhoja puutaloja kuten 1600-luvun alussa rakennettu Pernille Lykkes Boder, joka on nykyisin osa kaupunginmuseota. Odensen katedraaliin eli pyhän Knuutin kirkkoon on haudattu sen nimikkopyhän lisäksi kolme muuta kuningasta: Eerik III Lam, Hannu I ja Kristian II. Lisäksi kuningas Fredrik IV kuoli Odensen linnassa.
Kirjailija H. C. Andersen vietti nuoruusvuotensa kaupungissa. Hänen aikaansa se oli Tanskan toiseksi suurin kaupunki, ja Andersen kutsui Odensea pikku Kööpenhaminaksi.
Odensen kuuluisin nähtävyys oli vuonna 1935 rakennettu Odinstårnet (Odinin torni), joka oli Eiffel-tornin jälkeen Euroopan toiseksi korkein torni. Tanskalainen natsijärjestö räjäytti tornin vuonna 1944, eikä sitä ole uudelleenrakennettu.

Maantiede

Kaupunki sijaitsee Odensejoen (Odense Å) rannalla, kolme kilometriä merestä. Yhteys mereen on kaivettu kanavaksi, ja sillä oli suuri merkitys kaupungin kehitykselle. Nykyisin sen merkitys kulkuväylänä on pienentynyt, sillä kanava on liian ahdas nykyaluksille.
Kaupunki ulottuu Odensejoen molemmille puolille, ja jokivarsi muodostaa lähes yhtenäisen viheralueen. Sen osia ovat Odensen eläintarha, pallokerho OB:n kentät, H.C. Andersenin puisto, metsäalue Fruens Bøge ja siirtolapuutarha Søndergårds Haver.
Vanhakaupunki on joen vasemmalla puolella. Tärkein ostoskatu on Vestergade.
Odense sijaitsee 147 km Kööpenhaminasta länteen. Kööpenhaminan ja Jyllanin välinen rautatie kulkee Odensen kautta.
Österbottniska Pressen

Österbottniska Pressen oli Uudessakaarlepyyssä vuosina 1934–1935 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Jakobstads Tidningin julkaisuyhtiö perusti Österbottniska Pressenin Uudessakaarlepyyssä vanhastaan ilmestyneen Österbottniska Postenin kilpailijaksi. Kahdesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja se lopetettiin jo kolmen kuukauden jälkeen. Vastaavana toimittajana työskenteli K. T. Oljemark ja toimittajana Ruben Troberg.
Kalervo Sipi

Kalervo Vilho Sipi (s. 24. kesäkuuta 1946 Kauvatsa) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Sipi syntyi toimitusjohtaja Kauko Sipin ja Anja Kallion perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1969 on Seija Tauriainen.
Sipi tuli ylioppilaaksi Kokemäen yhteiskoulusta 1965, Kadettikoulusta hän valmistui 1969 ja Sotakorkeakoulusta 1979. Sipi toimi opetusupseerina ja komentotoimiston päällikkönä Turun ilmatorjuntapatteristossa 1966 ja 1969–1976, patterin varapäällikkönä vuodesta 1979, patterinpäällikkönä vuodesta 1982 ja patteristonkomentajana Helsingin ilmatorjuntarykmentissä vuodesta 1984. Pääesikunnassa hän työskenteli toimistoesiupseerina vuodesta 1987 ja sitten Ilmatorjuntakoulun johtajana vuodesta 1991, Varsinais-Suomen ilmatorjuntarykmentin komentajana vuodesta 1992, Pääesikunnan ilmatorjuntatarkastajana vuodesta 1997 ja Puolustusvoimien materiaalilaitoksen johtajana vuodesta 2000. Eläkkeelle Sipi jäi puolustusvoimien huoltopäällikön tehtävästä kesällä 2006, mitä ennen hän oli toiminut Pääesikunnan maavoimapäällikkönä vuodesta 2002.
Sipi ylennettiin vänrikiksi 1966, luutnantiksi 1969, yliluutnantiksi 1973, kapteeniksi 1977, majuriksi 1982, everstiluutnantiksi 1989, everstiksi 1994 ja prikaatikenraaliksi 1999, ennen ylentämistään kenraalimajuriksi vuonna 2001.
Sipi valittiin Vapaussodan Perinneliiton puheenjohtajaksi vuonna 2008.
Veli Räsänen

Veli Johannes Paavo Bartholomeus Räsänen (24. elokuuta 1888 Simo – 16. heinäkuuta 1953) oli suomalainen biologi ja jäkälätutkija. 
Veli Räsäsen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Antti Räsänen ja Kaisa Sofia Vuolevi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913, maisteriksi 1914 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1927. Räsänen toimi Lapuan maanviljelyslyseon luonnontieteiden ja karjanhoidon opettajaana 1918–1921 ja Kurkijoen maamiesopiston lehtorina 1921–1940, Kuopion karjatalousopiston lehtorina 1940–1953. Hän julkaisi kirjallisuutta jäkälistä, muun muassa teoksen Suomen jäkäläkasvio (1951).
Räsäsen veli oli kielentutkija Martti Räsänen.