google/wiki40b huggingface dataset:
Albin Lönnberg

Albin (Abbe) Anian Alfons Lönnberg (15. elokuuta 1904 – 20. kesäkuuta 1955) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Lönnberg pelasi HIFK:ssa ja Suomen maajoukkueessa 1920- ja 1930-luvulla. Hän voitti Suomen mestaruuden 1933 sekä SM-hopeaa 1928 ja 1929. Maajoukkueessa Lönnberg pelasi 21 maaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Jääpalloa Lönnberg pelasi HIFK:ssa 50 SM-sarjaottelua kausina 1923–1936 saavuttaen 2 SM-kultaa ja 3 SM-hopeaa. Maaotteluedustuksia hänelle tuli 6 A- ja 2 B-maaottelua.  
Jääkiekkoa Lönnberg pelasi SM-sarjassa maalivahtina kaudella 1933–1934 Helsingin Palloseurassa ja saavutti SM-hopeaa. Hän pelasi myös yhden A-maaottelun.
Juho Haveri

Juho Haveri (31. elokuuta 1876 Vimpeli – 28. huhtikuuta 1961 Vimpeli) oli kansakoulunopettaja, pankinkamreeri ja poliitikko. Hän vaikutti Nuorsuomalaisissa. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Kustaa Haveri ja Anna Spangar. Vuonna 1896 hän meni naimisiin Maria Heikkilän kanssa.
Haveri tuli valituksi eduskuntavaaleissa 1907 jäseneksi ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan. Jäätyään eduskunnan ulkopuolelle seuraavissa vaaleissa 1908, hän pääsi läpi vielä vaaleissa 1909. Toimi kansanedustajana päättyi lopulta kevättalvella 1910.
Zadig

Zadig (engl. Zadig, or The Book of Fate, ransk. Zadig ou la Destinée) on ranskalaisen kirjailijan Voltairen filosofisen romaani, joka julkaistiin vuonna 1747.
Kirjan päähenkilö Zadig on älykäs ja sivistynyt, terävänäköinen, kunnollinen, järkevä ja jopa hiukan uskonnollinen babylonialainen. Hän epäonnistuu täydellisesti yrityksessään parantaa maailmaa, jossa - niin kuin hän lopulta oivaltaa - itsekkyys, tyhmyys ja kangistunut kaavamaisuus vallitsevat.
Savistenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 29 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 92,5 metriä mpy.
Paula Wagner

Paula Wagner (syntyjään 'Paula Sue Kauffman' 12. joulukuuta, 1946) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja elokuvajohtaja.
Hän kuuluu Amerikan kansallisen elokuvatuottajien killan johtokuntaan. 
Pn tuottanut mm. Tom Cruisen tähdittämiä Vaarallinen tehtävä-elokuvia.
Matti Kääriäinen

Matti Kääriäinen (s. 1949) on suomalainen ulkoasiainneuvos ja entinen suurlähettiläs. Kääriäinen jäi vuonna 2014 eläkkeelle toimittuaan ulkoministeriössä yhteensä 40 vuotta virkamiehenä eri tehtävissä, muun muassa Suomen Kenian, Sambian ja Mosambikin suurlähettiläänä. 
Into Kustannus julkaisi tammikuussa 2015 Matti Kääriäisen kriittisen kirjan kehitysavusta nimeltään Kehitysavun kirous. Kääriäisen mukaan nykyinen kehitysavun konsepti ei toimi eikä sen vaikutuksia seurata mitenkään. Hänen mukaansa useasta Suomen kehitysapuprojektista ei ole enää mitään jäljellä, ja pyrkimykset luoda länsimäinen demokratia köyhiin kehitysmaihin on johtanut jopa päinvastaisiin tuloksiin. Kääriäinen kirjoittaa, että ulkoministeriö piilottelee kehitysavun kritiikkiä ministeriön sisään ja kertoo myös itse esittäneensä virkauransa aikana kehitysavun todellisuutta myönteisempänä PR-syistä. Lisäksi hän arvosteli kansainvälisten yritysten suorittamaa siirtohinnoittelua ja vähäistä verojen maksamista kehitysmaissa. Teoksen julkaisuhetkellä Suomen kehitysministerinä toiminut Sirpa Paatero kritisoi kirjaa.
Spotlight (elokuva)

Vastaanotto

Spotlight on saanut laajasti kehuja elokuvakriitikoilta. Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 96% perustuen 240 arvosteluun, joiden keskimääräinen arvosana on 8,9/10. Metacriticissä elokuvalla on 93 pistettä 100:sta merkiten ”yleisiä kehuja”.

Palkinnot

Spotlight voitti parhaan elokuvan Oscarin ja palkinnon alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan ohjauksen, miessivuosan (Mark Ruffalo), naissivuosan (Rachel McAdams) ja leikkauksen (Tom McArdle) kategorioissa.
Se oli myös ehdolla kolmeen Golden Globe -palkintoon parhaasta draamaelokuvasta, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta.

Kriitikoiden arvioita

Spotlight on ollut useiden kriitikoiden listalla vuoden 2015 parhaista elokuvasta.
Vuonna 2016 Spotlight äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Marja Toppinen-Schumacher

Marja Toppinen-Schumacher (1940 – 6. joulukuuta 2016) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan koloratuurisopraano.

Ura

Kouluaikana Toppinen opiskeli maalausta, pianon ja viulun soittoa sekä laulua. Toppinen tuli ylioppilaaksi Helsingin Svenska Flicklyceet’istä 1960 ja valmistui diplomilaulajaksi Sibelius-Akatemiasta 1966. Hän antoi debyyttinsä Suomen kansallisoopperassa Yön kuningattaren roolissa Mozartin Taikahuilussa 1965. Ensikonserttinsa Toppinen-Schumacher piti Helsingissä 1967. Täydentäviä lauluopintoja hän suoritti Itävallassa ja Espanjassa 1965, 1966 ja 1967. Laululehtorin pätevyyden hän suoritti 1991. Toppinen-Schumacher on esiintynyt omin konsertein ja orkesterisolistina Suomessa, Saksassa ja Ruotsissa. Hän piti 30-vuotistaiteilijakonserttinsa 1997.
Vuosina 1984–2009 Toppinen-Schumacher toimi Pohjois-Kymen musiikkiopiston laulunopettajana ja perustamansa oopperaluokan oopperamusiikin lehtorina, tuottaen Kouvolassa 13 oopperaa pitkälti oppilasvoimin. Hän oli Kouvolan seudun oopperayhdistyksen perustajajäseniä ja toimi sen puheenjohtajana 1997–2008.
Toppinen-Schumacher harjoitti myös maalaustaidetta omin näyttelyin Suomessa ja Saksassa sekä suunnitteli puvustoja ja lavastuksia tuottamiinsa oopperoihin.
Kouvolan kaupunki myönsi Toppinen-Schumacherille Kouvola-mitalin vuonna 2004.
Project Zero (videopeli)

Juoni

Miku Hinasaki ei saa isoveljeensä Mafuyuun yhteyttä ja lähtee etsimään tätä Himuro-suvun hylätystä kartanosta. Miku jää sisälle loukkuun ja ryhtyy hakemaan veljeään suunnattoman talon uumenista löydettyään tämän kameran. Mafuyu on itse astunut taloon etsiessään kirjailijaystäväänsä Junsei Takaminea, joka eksyi sisälle apulaisensa Koji Ogatan ja yliluonnollisista asioista kiinnostuneen ystävänsä Tomoe Hirasakan kanssa. Mikulle selviää, että talo on täynnä rituaalien vangitsemia vihamielisiä henkiä.
Takamine, Ogata ja Hirasaka ovat kuolleet, mutta Mafuyu elää. Kirie-henki oli kaapannut Mafuyun, koska hän oli edellisessä elämässään Kirien suuri rakkaus. Kirie itse oli kuollut talossa tehdyssä rituaalissa, jossa hänen ruumiinsa revittiin osiin, ja joka sitoi hänen henkensä vahtimaan ikuisesti talon alla olevaa porttia toiseen maailmaan. Neljäntenä yönä Miku pääsee maanalaiseen temppeliin tämän portin luo ja kukistaa portintakaisen maailman henget, jotka ovat vallanneet Kirien. Miku sulkee avautuneen portin ja pääsee näin veljensä luo, mutta Mafuyu ei halua jättää Kirietä yksin. Temppeli sortuu. Miku herää talon ulkopuolella ja kuulee päässään Mafuyun kertovan ikuisesta kohtalostaan portin eteen köytetyn Kirien tukena. Talon muut henget vapautuvat leijailevina valoina yötaivaalle.
Pelin läpäiseminen Nightmare Mode -vaikeustasolla tuottaa erilaisen lopun, jossa sekä Miku että Mafuyu pakenevat yhdessä sortuvasta temppelistä. Kirie jää yksin vartioimaan porttia.
Naulakko

Naulakko on rakenne, johon ripustetaan vaatteita, esimerkiksi takkeja. Naulakoita on lattialle asetettavia sekä seinään kiinnitettäviä malleja. Yksinkertaisimmillaan naulakko on rivi lautaan kiinnitettyjä koukkuja. Seinänaulakon rakenteeseen kuuluu usein myös hattuhylly.

Historiaa

Vaatenaulakon syntyhistoria ei ole kovin hyvin tiedossa. Ennen korkeiden vaatekaappien ja vaateripustimien keksimistä vaatteet säilytettiin yleensä taiteltuina arkuissa. Usein märkien päällysvaatteiden kuivattaminen ja säilyttäminen jossain ulko-oven lähellä oli kuitenkin ratkaistava jotenkin, ja parhaiten ne kuivuivat riippuessaan koukusta tai muusta ulokkeesta. Niinpä vähitellen alkoi muodostua käytännöksi kiinnittää ulko-oven läheiseen sisäseinään nauloja tai koukkuja takkeja varten, ja niiden yläpuolelle hyllyjä päähineitä varten.
Vapaasti lattialla seisovat, siirreltävät naulakkopylväät (joista käytetään ainakin nimityksiä pystynaulakko, jalkanaulakko ja pylväsnaulakko) voitiin tuoda eteiseen, kun oli tulossa paljon vieraita, ja muulloin pitää varastossa. Naulakkopylväs tai muu lattialla seisova naulakkotyyppi on nykyäänkin kätevä, mikäli vapaata seinätilaa ei ole tai seinäpintaan ei voi tehdä kiinnityksiä. Kuuluisimpia pystynaulakoita on Michael Thonet’n hienoon wieniläiskahvilaan suunnittelema, taivutetusta puusta valmistettu Cafe Daum, jonka alaosassa on rengas sateenvarjojen säilytykseen.
Pleistoseenin puisto

Pleistoseenin puisto (ven. Плейстоценовый парк) on Venäjällä Siperiassa sijaitseva luonnonpuisto, jossa pyritään jäljittelemään jääkautisen aron oloja. Puisto sijaitsee Tšerskistä etelään Kolyma-joen laaksossa. Puistoprojektia johtaa venäläinen tutkija Sergei Zimov, jonka mukaan jääkautiset eläimet elivät kylmällä subarktisella arolla.
Vuonna 1996 aidattiin 50 hehtaarin alue, jonne laitettiin kymmeniä jakutianhevosia. Ensimmäisistä 40 hevosesta 15 päätyi petojen saaliiksi ja 12 kuoli myrkyllisiin kasveihin. Lisää hevosia tuotiin aitaukseen. Ne sopeutuivat uuteen ympäristöön, ja vuonna 2006 aitauksessa oli 20 hevosta. Hevosten luku alkoi kasvaa luonnostaan, ja vuonna 2013 hevosia oli 30. Osalle hevosista tuotiin talvella ruokaa. Mammuttien ja visenttien tallausvaikutusta jäljiteltiin koneella. Kasvillisuus muuttui sammaleisesta pajupensaikosta ruohikoksi, ja maaperä tiivistyi.
2000-luvulla aitausta laajennettiin 16 neliökilometrin alalle. Vuonna 2010 puistoon tuotiin muutamia myskihärkiä, ja vuonna 2011 vapiteja ja visenttejä. Kaksi kuudesta Wrangelinsaaren myskihärästä kuoli muutamassa kuukaudessa. Vapitit karkasivat hyppäämällä yli aidasta vuonna 2012. Tarkoitus on tuoda alueelle hirviä ja muita lehdensyöjäeläimiä, ja vasta sitten kiangeja ja muita ruohonsyöjiä.
Ville Kela

Ville Kela on suomalainen muusikko. Kelan ja hänen veljensä, laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan, muusikkoura alkoi vuonna 1986 Yhdeksäs hetki -yhtyeestä, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Pekka ja Susi. Pekka ja Susi voitti rockin Suomen mestaruuden vuonna 1993. Yhtyeen hajottua 1999 Ville Kela on soittanut muun muassa Anssi Kelan taustayhtyeessä, Bilmossa sekä Aleksi Ojalan taustayhtyeessä. Hän toimii nykyään musiikin- ja maahanmuuttajaluokanopettajana Meritorin koulussa Espoossa.
Vuodesta 2008 lähtien Kela on soittanut rumpuja Durak-yhtyeessä.
Ville Kela on Pro Fide -yhtyeessä soittaneen Juha Kelan poika. Hän on naimisissa juontaja-toimittaja Eva Kelan kanssa.
Social Distortion

Vuodet 1978–2000

Yhtyeen aloittaessa vuonna 1978 siihen kuuluivat laulaja-kitaristi Mike Ness, basisti Dennis Danell ja rumpali Casey Royer. Noin vuotta myöhemmin Danell vaihtoi komppikitaraan ja Brent Liles otettiin bassoon. Rumpuihin vaihtui Derek O'Brien. Sen jälkeisinä aikoina rumpalit ja basistit vaihtuivat useasti, vain Ness ja Danell säilyivät.
Vuonna 1982 yhtye teki ensimmäisen kiertueensa, punkyhtye Youth Brigaden kanssa. Debyyttialbumi Mommy's Little Monster julkaistiin 1983. Sen kappaleen ”Another State of Mind” mukaan on nimetty kiertueella kuvattu dokumentti. 
Social Distortion hajosi vuonna 1985 Mike Nessin taisteltua huumeiden ja oikeuden kanssa, mutta vuonna 1987 yhtye kokosi rivinsä Nessin ryhdistäydyttyä. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi albumin Prison Bound, joka ei vielä ollut menestys kaupallisessa mielessä. Albumilla yhtyeen tyyli oli vaihtunut hardcore punkista punkin kautta niin sanottuun lehmipoikapunkkiin (cow punk), jossa vaikutteina kuului country-musiikki.
Seuraava albumi, vuoden 1990 Social Distortion, nosti hieman Social D:n kaupallista suosiota. Albumissa julkaistiin myös uudet singlet Story Of My Life, Ball & Chain Johnny Cashin coverina Ring Of Fire julkaistiin nyt ensimmäistä kertaa, joista tuli yhtyeen suosituimmat kappaleet. Kuitenkin vasta neljäs albumi, vuoden 1992 Somewhere Between Heaven and Hell, nosti heidät valtavirtasuosioon muun muassa kappaleiden ”Cold Feelings”, ”Born To Lose” ja ”Bad Luck” avulla.
Vuonna 1996, kahden vuoden albuminteon jälkeen, julkaistiin White Light, White Heat, White Trash, joka on Social D:n kaupallisesti menestynein albumi. Vuonna 1998 yhtye julkaisi livealbumin Live at Roxy, jonka jälkeen vuonna 2000 Social Distortion hajosi Dennis Danellin kuoleman jälkeen.

Reunion (2001–)

Noin vuoden kuluttua, vuonna 2001 korvattiin kuollut Danell Jonny Wickershamilla ja rumpali Chuck Bisquitsin tilalle liittyi Charlie Quintana. White Light, White Heat, White Trashin seuraaja (jota suunniteltiin ilmestyväksi jo vuonna 2000) nimettiin Sex, Love And Rock 'n' Rolliksi. Tämä albumi voitti Suomessa musiikkilehti Suen palkinnon vuoden parhaana ulkomaisena albumina 2004.
Social Distortion esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 27. kesäkuuta 2009 Pitkä kuuma kesä -festivaalilla. Konserttia oli seuraamassa yhteensä 5 000 ihmistä. Toisen kerran yhtye esiintyi 18. kesäkuuta 2011 Seinäjoen Provinssirockissa.

Yhtyeen ulkopuolella

Social Distortionin kappaleita on videopeleissä Guitar Hero 3 (”Story Of My Life”), Guitar Hero: Metallica (”Mommy's Little Monster”) ja Rock Band 2 (”I Was Wrong”).
Andrew John

Varhaisvuodet ja koulutus

Andrew John kasvoi lähellä Aberystwythiä Walesissä. Hän opiskeli Ysgol Penglaisin high schoolissa. Hän suoritti lakitieteen tutkinnon Cardiffin yliopistossa vuonna 1986 ja teologian tutkinnon Nottinghamin yliopistossa 1988. Hän suoritti pastoraaliopintojen diplomin Nottinghamin St John's Collegessa 1989.

Pappisura

Andrew John vihittiin diakoniksi vuonna 1989. Vuonna 1990 hänet vihittiin papiksi St Davidsin hiippakunnassa, jonka alueella hän toimi pappina aina piispanvihkimykseensä asti. Hän oli Cardiganin, Y Ferwgin ja Mwntin kuraatti vuosina 1989-1991 ja Aberystwythin kuraatti 1991-1992. Hän toimi Rectoral Benefice of Aberystwythin kirkkoherrana 1992-1999. Sitten hän toimi kirkkoherrana vuosina 1999-2005 Henfynywissä, minkä lisäksi hänen vastuulleen kuului Aberaeron ja Llanddewi Aberarth sekä vuodesta 2005 lähtien myös Llanbadarn Trefeglwys. Vuonna 2006 hänestä tuli Pencarregin ja Llanycrwysin kirkkoherra ja Cardiganin arkkidiakoni. Vuonna 2008 hänet valittiin Bangorin hiippakunnan piispaksi.

Yksityiselämä

Andrew Johnilla on vaimo Caroline, joka vihittiin diakoniksi samassa tilaisuudessa jossa John vihittiin papiksi. Heillä on yksi poika ja kolme tytärtä. John puhuu sujuvasti kymriä. Hän harrastaa juoksemista, mäkipyöräilyä sekä saksofonin ja kitaran soittoa.
Pitkälammi (Tammelan Kaukola)

Maantiede

Lampi on kuroutunut keskeltä kahdeksi vesialtaaksi, mutta siitä käytetään kartoissa vain yhtä nimeä kuten historiansa aikana aina. Lammen eteläisen osan pinta-ala on 1,7 hehtaaria, mutta molmpien altaiden yhteinen pinta-ala on yli 3 hehtaaria. Eteläosan pituus on 270 metriä ja pohjoisen osan 190 metriä. Eteläosan leveys on 120 metriä ja pohjoisosan leveys on 80 metriä. Yhteensä osien pituus on 450 metriä ja leveys 120 metriä. Lampeen ei laske yhtään tulo-ojaa eikä siitä laske pois ojia. Se saa vetensä pääaisassa pohjavedestä. Eteläosan rantaviiva on 600 kilometriä pitkä ja molempien osien yhteispituus on 1,1 kilometriä.
Rannat ovat länsipuolelta pääosin suoista metsämaastoa ja itäpuolelta pääosin harjun reunassa kasvavaa kangasmetsää. Lammen itäpuolella kulkee Kaukolanharju, jonka rinne laskee suoraan lampeen. Itäranta onkin Saaren kansanpuiston raja. Rannoilla on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kaukolan kylältä.
Länsipuolella on vielä yksi lampi Härjänsilmä, joka on myös pohjavedestä vetensä saava suppa.

Historia

Senaatin kartastossa vuodelta 1884 Pitkälampi on piirretty vielä pitkänä ja kapeana järvenä, jonka keskikohta oli hieman kaventunut, mutta jonka vesialue oli vielä yhtenäinen. Tämän perusteella voidaan päätellä, että järven soistuminen ja umpeenkasvu on tällä välin edennyt ja jossakin vaiheessa keskikohta olisi kuroutunut kahtia. Lammen nimi on siitä huolimatta säilynyt, vaikka lammen muoto ei enää ole pitkä. Viereinen lampi Ammeenpohja saattaa olla samanlaisen soistumisen aikaansaama pienempi lampi.

Luonnonhistoria

Viime jääkauden jälkeen noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.
Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.
Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.
The Swinghufvuds (albumi)

Kiitokset

Kiitoksissa on mainittu Esa Pulliainen, Atte Blom, Leevi Leppänen, Sari, Sikke, Ray, Hot Spot, Kitarapaja; sekä ystävät ja muusikot ympäri maailman ("You made this nearly impossible").
Olof Mört

Olof Mört (s. 1655 – k. 1703 Ulvila) oli ruotsalaissyntyinen maanmittari ja kartoittaja. Hän toimi vuodesta 1684 lähtien Turun ja Porin läänin vakinaisena maanmittarina. Sitä ennen Mört oli työskennellyt muun muassa Liivinmaan reduktiokomissiossa vuosina 1681–1684.
Mört oli erittäin tuottelias kartoittaja, hän piirsi Suomesta yli 400 karttaa. Mört kartoitti lähinnä Varsinais-Suomea sekä Satakuntaa, joka tuolloin ulottui nykyisen Keski-Suomen alueelle saakka, mutta myös Hämettä ja Ahvenanmaata. 
Maaseudun tiluskarttojen lisäksi hän piirsi myös kaupunkikarttoja. Mört on laatinut muun muassa vanhimman säilyneen paikan päällä tehtyihin mittauksiin perustuvan Porin kartan, joka on vuodelta 1696. 
Olof Mört asui Suomeen muutamisensa jälkeen aluksi Turussa ja myöhemmin Ahlaisissa. Vuonna 1695 hän osti tilan silloin Ulvilaan kuuluneesta Kokemäensaaresta, jossa asui syyskuussa 1703 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Li Changchun

Li Changchun (yks. 李长春; per. 李長春; pinyin: Lǐ Chángchūn; s. helmikuussa 1944) on kiinalainen poliitikko ja Kiinan kommunistisen puolueen politbyroon jäsen. Li on johtanut vuodesta 2002 lähtien puolueen henkisen kehityksen komissiota, joka käytännössä vastaa maan mediasta ja propagandasta. Li'tä arvellaan maansa viidenneksi vaikutusvaltaisimmaksi poliitikoksi ja hän on ollut myös Forbesin vaikutusvaltaisimpien ihmisten listalla.
Kalifornianvirta

Kalifornianvirta on pohjoisella Tyynellämerellä kulkeva kylmä merivirta, joka virtaa Pohjois-Amerikan länsirannikon suuntaisesti etelään. Sen virtaus jäähdyttää eteläistä Kaliforniaa ja nostaa merenpohjasta ravinteita. Syklisinä kiertoina esiintyvät El Niño- ja La Niña -sääilmiöt vaikuttavat Pohjois-Tyynenmeren virtauksiin ja niiden välityksellä myös kalifornianvirtaan, minkä seurauksena voi esiintyä vuodenajasta poikkeavia rankkasadekuuroja, myrskytuulia sekä merkittäviä lämpötilamuutoksia (El Niñon aikana kuumempia ja La Niñan aikana viileämpiä kausia).
Erkki Kanerva (toimittaja)

Erkki Olavi Kanerva, nimimerkki Jammu (s. 14. lokakuuta 1936 Tampere) on suomalainen pakinoitsija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut murrepakinoita Tampereen ja Längelmäen murteilla vuodesta 1969 kaupunkilehti Tamperelaiseen ja hänen pakinoitaan on myös julkaistu kirjoina, muun muassa Hermonaru vuonna 1966 sekä Tampere oli meirän 1993. 
Kanerva kirjoitti ensimmäiset pakinansa 1958 Kansan Lehteen, johon hänet pestasi päätoimittaja Arvo Poika Tuominen. Hän siirtyi sittemmin Tamperelainen-lehteen ja oli pitkään tämän lehden päätoimittajana. Kanerva käytti Yrjö-kirjojensa pakinoissa Längelmäen murretta jonka hän oppi vietettyään lapsuudessaan kesät Längelmäellä. Uusimmissa pakinoissaan Kanerva on siirtynyt käyttämään Tampereen Amurin kaupunginosassa puhuttua murretta. Kanerva on myös kuvittanut itse kirjansa. 
Pakinoiden ohella Kanerva on kirjoittanut kustantaja Urpo Lahtisen perustaman Lehtimiehet Oy:n historiikin Lehtimiesten legenda yhdessä Jukka Kuusiston, Rauno Männistön ja Olli Tasasen kanssa.
Ranskan perustuslaki (1958)

Lyhyesti

Vuoden 1958 perustuslaki luotiin, koska Ranskan piti päästä Algerian sodasta ja sen erityinen piirre on paluu vahvaan toimeenpanovaltaan. Perustuslain kirjoittamiseen vaikutti erittäin voimakkaasti pääministeri Michel Debré, joka halusi Britannian mallin mukaista vahvaa pääministeriä. Myös kenraali Charles de Gaulle vaikutti voimakkaasti näkemyksillään asiaan, sillä hän halusi tehdä tasavallan presidentistä keskeisen vallankäyttäjän. Viidennen tasavallan perustuslakiin on vaikuttanut voimakkaasti de Gaullen Bayeux’ssa 6. kesäkuuta 1946 pitämä puhe.
Riilahden kartano

Riilahden kartano (ruots. Rilax gård) on Raaseporin Bromarvissa sijaitseva aateliskartano.
Riilahden nimi mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1437. Se oli säteri vuodesta 1647. Kartanon omistajia ovat olleet Arvid Stålarm, Axel Oxenstierna sekä Körningin suku. Vuodesta 1725 lähtien kartano on yhtä keskeytystä lukuun ottamatta ollut Aminoffin suvun hallussa. Kartanossa syntyi muun muassa kenraalimajuri Johan Fredrik Aminoff vuonna 1756.
Kartanon nykyisen päärakennuksen suunnitteli Pehr Granstedt, ja se on rakennettu 1803–1806. Kartanoa ympäröi samalta ajalta oleva englantilainen puisto. Kartanon alueelle on istutettu Suomen komein pyökkimetsikkö.
Kartanon viereisellä merialueella, Gloppetin selällä, käytiin suuren Pohjan sodan aikana 1714 Riilahden meritaistelu. Aleksanteri II pystytytti sen muistoksi vuonna 1870 graniittiristin, ja 1928 pystytettiin toinen muistomerkki. Suomen vesillä kesällä 1884 purjehtiessaan keisarillinen huvipursi saattueineen ankkuroitui taistelupaikalle. Keisari Aleksanteri III vieraili kartanossa.
CascaiShopping

Kulkuyhteydet

Parhaiten kauppakeskukseen pääsee autolla.
Angiotensiinireseptorin salpaajat

Angiotensiinireseptorin salpaajat eli AT-salpaajat ovat verenpainelääkkeitä, jotka vaikuttavat angiotensiini-reniini-järjestelmän kautta. Ne salpaavat angiotensiinireseptoreita, mikä johtaa verenpaineen alenemiseen. Toisin kuin ACE-estäjät ne eivät aiheuta kuivaa yskää, koska eivät estä bradykiniinin hajoamista. AT-salpaajia käytetään myös sydämen vajaatoiminnan hoitoon. Ne vähentävät kuolleisuutta sydäninfarktin jälkeen, ainakin jos potilaalle kehittyy sydämen vajaatoiminta.