google/wiki40b huggingface dataset:
BMW

Historia

Yhtiön alkuperä juontuu vuoteen 1913, jolloin baijerilainen Karl Rapp perusti lentokonemoottoripajan Müncheniin. Pajan nimeksi tuli Rapp Motorenwerke GmbH. Vuonna 1917 yhtiön nimi muutettiin Bayerische Motoren Werke GmbH:ksi. BMW:n logo on lainannut värityksensä Baijerin osavaltion vaakunasta, eikä liity mitenkään lentokoneiden potkureihin, kuten usein mielletään. Se on säilynyt muuttumattomana alkuvaiheista asti.

Automallit

BMW on perinteisesti ollut Mercedes-Benzin kovin kilpailija. BMW on yksi harvoista jäljellä olevista automerkeistä, jotka valmistavat lähes ainoastaan takavetoisia automalleja. BMW:tä on perinteisesti markkinoitu urheilullisella ajettavuudellaan ja keskikokoista 3-sarjaa pidetään usein luokkansa mittapuuna ja merkin tunnetuimpana ja myydyimpänä mallina.
BMW ei käytä useimmista muista valmistajista poiketen V6-moottoreita, vaan pitkittäisasennettuja kuusisylinterisiä rivimoottoreita. BMW valmistaa myös kahdeksan-, kymmenen- ja kaksitoistasylinterisiä V-moottoreita.
BMW:n tällä hetkellä valmistamat henkilöautomallisarjat ovat: 1-, 2-, 3-, 4-, 5-, 6-, 7-sarjat, Z4,Z8, X1, X2, X3, X4, X5 ja X6. Lisäksi BMW valmistaa vuonna 2001 markkinoille tullutta muista malleista poiketen etuvetoista uutta Miniä. Mallisarjoissa loppupääte ”i” kertoo kyseessä olevan bensiinin ruiskutuksella varustettu malli ja vastaavasti loppupääte ”d” tarkoittaa dieselmoottorista mallia. Loppupääte ”A” tarkoittaa useimmissa mallisarjoissa automaattivaihteistoa. 7-sarjassa loppupääte ”L” tulee saksankielisestä sanasta ”lang” (suom. pitkä), ja tarkoittaa akselivälin olevan 14 senttimetriä perusmallia pidempi.
Nelivetoisia malleja ovat suurin osa X-sarjalaisista sekä eräät 3- ja 5-sarjalaiset jotka tunnistaa mallimerkinnän ”X”-kirjaimesta. Vuosien 2009 ja 2010 aikana BMW siirtyi korvaamaan merkinnän ”X” selkeämmällä ”Xdrive”-merkinnällä.

BMW Motorsport (M)

BMW-automerkkiin on vuosien aikana yhdistetty urheilullisuus. Vuonna 1972 perustettiin BMW M GmbH (BMW Motorsport) hoitamaan yhtiön kilpa-autotoimintaa. Yritys kehitti BMW:lle moottoreita ja kilpailuista saamiensa kokemuksien perusteella rakensi 455 kappaletta aikansa superautoa BMW M1:tä, jonka 277 hevosvoiman moottorin BMW M GmbH valmisti. Samaa moottoria käytettiin 286 hevosvoiman tehoisena vuosina 1984–1988 BMW M 635 CSI:ssä sekä 5-sarjan E28-korimallin M5-versioissa.
Nykyään M-tekniikkaa käytetään sarjatuotantoautoissa minkä voi tunnistaa autossa olevasta M-kirjaimesta. Merkki löytyy sekä korista että moottorista. Varsinaisten M-mallien, kuten M2, M3, M4, M5, M6, sekä Z3- ja Z4 M Coupé ja M Roadster, lisäksi tavallisiin BMW-autoihin on saatavilla BMW Motorsportin lisävarusteita ja näiden olemassaoloa on usein merkitty autoyksilöissä M-kirjaimella. Nämä eivät kuitenkaan ole varsinaisia M-malleja.
Lilli Beck

Lilli Beck (myös Lili Bech, 29. joulukuuta 1885 Kööpenhamina – 20. tammikuuta 1939 Aarhus) oli tanskalainen näyttelijä.
Beck aloitti näyttelijänuransa Folketeatretissa vuonna 1905, kierteli sen jälkeen Jens Trap Walterin teatteriseurueen kanssa ja työskenteli vuosina 1910–1913 jälleen Folketeatrissa. Vuodesta 1912 lähtien hän esiintyi Skandinavisk-russiske Handelshusin, Nordisk Filmsin ja ruotsalaisen Svenska Bion elokuvissa. Beckin elokuvaura päättyi vuonna 1924, ja jo sitä ennen hän oli palannut teatteriin. Hän oli naimisissa ruotsalaisen elokuvaohjaajan Victor Sjöströmin kanssa vuosina 1914–1916.
Fredrik Saarela

Opinnot

Saarela suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa  vuonna 1930. Hän suoritti Taktiikan soveltamiskurssin vuosina 1925 ja 1927 ja komppanianpäälliköiden talvitoimintakurssin Sotkamossa ja kesätoimintajakson Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1933.

Jääkärikausi

Tämä Alatorniolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. lokakuuta 1915  ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Saarela osallistui Libaussa järjestetyille lääkintäkursseille.

Suomen sisällissota

Saarela saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana Varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta  1918  ja sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan lääkintäaliupseeriksi ylennettynä 8. jääkäripataljoonaan, mistä hänet siirrettiin  6. huhtikuuta 1918  alkaen joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja otti osaa Suomen sisällissodan taisteluihin  Ilveksessä, Hotakassa ja Muolaassa sekä etenemiseen Viipurin - Pietarin radalle.

Sisällissodan jälkeinen aika

Saarela palveli sisällissodan jälkeen 3. komppanian nuorempana upseerina edellämainitusta joukko-osastosta muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 3, Kajaanin sissipataljoona ja Pohjanmaan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 24. syyskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi paikallispäällikkönä Sievillä 1. helmikuuta  -  31. maaliskuuta 1920 välisen ajan ja Karttulassa 1. huhtikuuta 1920 - 1. helmikuuta  1922 välisen ajan sekä Leppävirralla 1. helmikuuta  1922 - 1. tammikuuta  1925 välisen ajan. Hänet määrättiin 1. helmikuuta 1925  Kuopion suojeluskuntapiirin 3. alueen ja 1. huhtikuuta 1932 Pohjolan suojeluskuntapiirin 5. alueen päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli vuoteen 1938 saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta.

Talvi- ja jatkosota

Saarela osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 40:ssä ja osallistui taisteluihin Savukoskella, Joutsijärvellä, Märkäjärvellä ja Viipurin lahdella. Jatkosotaan hän osallistui Hanhikosken varuskunnan päällikkönä, mistä hänet siirrettiin myöhemmin Rovaniemen varuskunnan komendantiksi ja osallistui vuonna 1944 Pohjois-Suomen evakuointijärjestelyihin.

Sotien jälkeinen aika

Saarela toimi sotien jälkeen Lapin lääninhallituksen hintaosaston virkailijana vuoteen 1955 saakka. Hän oli myös sodan jälkeen syytettynä ns. asekätkentäjutussa.
Taikinajärvi (Sysmä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,3 metriä mpy.
Pansio-luokan miinalautta

Palvelus

Miinalautta Pansio on sijoitettu Rannikkolaivaston 6. Pintatorjuntalaivueeseen ja miinalautat Porkkala ja Pyhäranta 7. Pintatorjuntalaivueeseen.
Improvisaatioryhmä VSOP

Improvisaatioteatteri VSOP on suomalainen ammattiteatteriryhmä, joka keskittyy improvisaatioon.
Improvisaatioteatteri VSOP perustettiin vuonna 2008 Riihimäellä, ja ryhmä on toiminut ammattiteatterina siitä lähtien. VSOP tekee perinteistä lyhyen muodon (short form) improvisaatioteatteria, jota on nähty televisiossa muun muassa ohjelmissa Vedetään hatusta ja Nyhjää tyhjästä. VSOP esittää myös pitkää (long form) ja luo omia erikoisuuksiaan säännöllisesti.
VSOP erikoistuu myös yhdysvaltalaisilta The Second City- ja Upright Citizens Brigade (UCB) -teattereilta lähtöisin olevaan Harold-improvisaatiotekniikkaan. Improvisaatioteatteri VSOP on esiintynyt kutsuttuna neljästi UCB:n vuosittaisilla Del_Close Marathon -improvisaatiofestivaaleilla. VSOP-ryhmää kuvattiin myös kahteen amerikkalaiseen dokumenttielokuvaan vuonna 2013. Nämä ilmestyvät pari vuoden sisällä. Elokuvissa nähdään myös tunnettuja improvisoija ja näyttelijöitä, kuten Amy Poehler, Matt Walsh ja Bobby Moynihan.
Euroalueen velkakriisi

Euroalueen velkakriisillä tarkoitetaan euron ajautumista syvään kriisiin 2010-luvulla.

Kriisin syyt

Kriisin syistä on erilaisia näkemyksiä. Yhden näkemyksen mukaan eurokriisin syynä on ollut jäsenvaltioiden pitkään jatkunut edesvastuuton velkaantuminen joka lisäsi alttiutta markkinahäiriöille. Tämä näkemys rinnastaa valtiot ylivelkaantuneisiin kotitalouksiin tai yrityksiin.
Toisen näkemyksen mukaan kriisin taustalla on se että euron syntyvaiheessa jätettiin finanssipolitiikan harjoittaminen yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulle, vaikka näillä ei enää euron tulon myötä ollutkaan riittävää talouspoliittista liikkumatilaa sen harjoittamiseen. Euron luomisvaiheessa uskottiin, että tarvittavat talouspoliittiset instituutiot, kuten finanssipolitiikan harteilleen ottava keskusauktoriteetti, perustettaisiin euron käyttöönoton jälkeen.
Kriisi puhkesi samaan aikaan kuin Yhdysvalloista alkanut finanssikriisi. Taloudelliset vaikeudet levisivät Eurooppaan, mikä näkyi valtioiden menojen lisääntymisenä, verotulojen laskuna ja budjettivajeiden kasvuna. Jotkut valtiot velkaantuivat voimakkaasti pelastaessaan pankkejaan.

Pidemmän aikavälin vaikutukset

Pahiten kärsineissä maissa eläkejärjestelmä on tuhoutunut, eläkeikää ollaan nostamassa 70 ikävuoteen, koulutusta yksityistetään mikä tarkoittaa että valmistuessaan opiskelijoilla on niskassaan velkakuorma. Julkisia palveluita alasajetaan ja infrastruktuurihankkeita jäädytetään.
Madeiran yliopisto

Madeiran yliopisto (port. Universidade da Madeira, UMA) on yliopisto Funchalissa, Portugalin Madeiralla. Se perustettiin vuonna 1988.
Yliopiston rehtorina toimii José Manuel Nunes Castanheira da Costa.
Levykauppa Äx

Cobra Records

Cobra Records oli Levykauppa X:n alainen levy-yhtiö, ja se perustettiin vuonna 2007. Se julkaisi muun muassa Sotajumalan ja Deathchainin albumeita.
Lehtoimikkä

Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen lehtoimikkä kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Koko kasvi on karvainen. Lehtiä on kahdenlaisia. Keväällä kukkaverson lehdet ovat puikeita tai suikeita ja ruodittomia. Isot kesälehdet kasvavat vaakasuoran juurakon haaroissa ruusukkeena ja ovat pitkäruotisia, leveän herttamaisia ja suippoja. Kukinto on vähähaarainen kiemura. Ylimmät kukat ovat tukilehdettömiä. Kukat ovat suppilomaisia, viisihalkoisia ja muuttuvat punaisesta sinisiksi kukinnan aikana. Lehtoimikkä kukkii Suomessa touko-kesäkuussa.

Levinneisyys

Lehtoimikkä on eurooppalainen laji, jota tavataan Tanskasta, Saksasta ja Alppien alueelta itään Venäjän keskiosiin saakka. Eteläisimmät esiintymät ovat Pohjois-Kreikassa ja Bulgariassa, pohjoisimmat Keski-Ruotsissa ja Etelä-Suomessa. Lehtoimikkä on ainoa imiköiden (Pulmonaria) suvun Suomessa luonnonvaraisena kasvava kasvi. Sitä tavataan paikoin yleisenä Etelä-Suomessa lähes Jyväskylän korkeudelle saakka, sekä Kaakkois- ja Itä-Suomessa Venäjän rajan tuntumassa Kiteen korkeudelle saakka.

Elinympäristö

Lehtoimikkä kasvaa ravinteisissa lehdoissa tai lehtometsissä. Lehtoimikkä on myös yleinen puutarhakasvi mutta tavataan vain harvoin puutarhakarkulaisena.

Käyttö

Lehtoimikkää on ainakin Ruotsissa käytetty aikaisemmin vihanneksena.
Sami Pekkala

Seuraura

Pekkala on Oulun Kärppien oma kasvatti. Hän toimi kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten kapteenina. Pekkala sijoittui 30 osumallaan koko C-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Arttu Luusuaniemi. Hän ylsi myös SM-karsinnoissa ja pudotuspeleissä Kärppien sisäisen maalipörssin voittoon, jälkimmäisissä myös jaettuun pistepörssin voittoon. Kaudella 2012–2013 Pekkala toimi Kärppien B-nuorten kapteenina. Kaudella 2013–2014 hän voitti A-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Pekkala oli pudotuspeleissä Kärppien A-nuorten paras pistemies tehoilla 3+3=6.
Kaudella 2015–2016 Pekkala nousi Kärppien A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli joukkueen paras pistemies ja jakoi Kärppien sisäisen syöttöpörssin voiton Janne Kuokkasen kanssa tehoilla 23+31=54. Pekkala nousi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueen vahvuuteen. Hän pelasi joukkueessa muutamia harjoitusotteluita, mutta debytoi ensimmäisessä miesten sarjaottelussa 27. elokuuta 2015 Mestarien liigassa saksalaista Krefeld Pinguinea vastaan. Ottelu jäi Pekkalalle kauden ainoaksi CHL:ssä, jossa hän voitti hopeaa. SM-liigassa Pekkala esiintyi ensimmäisen kerran runkosarjan viimeisellä kierroksella 10. maaliskuuta 2016 vieraissa Pelicansia vastaan, mutta 13. hyökkääjäksi merkitty Pekkala ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Hän pelasi runkosarjan aikana myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa tehden siinä yhden syöttöpisteen. Koska Kärpät oli nimennyt Pekkalan ns. nuorten pelaajien listalle, hän siirtyi seuran A-nuorten kauden päätyttyä Hokkiin kesken Mestiksen pudotuspelien. Pekkala pelasi 12 playoff-ottelua ilman tehopisteitä ja voitti Mestis-hopeaa.

Maajoukkueura

Pekkala on pelannut kaksi poikien maaottelua.

Muuta

Pekkalan isoveli Tomi on pelannut SM-liigassa ja hän pelaa nykyään II-divisioonajoukkue Tornion IHC:ssä. Veljesten isä Arto Pekkala toimii Kärppien SM-liigajoukkueen huoltajana.
Henrik Granö

Henrik Granö oli The Sounds -rautalankayhtyeen soolokitaristi. Hän on myös näytellyt sivuosassa Jörn Donnerin elokuvassa Naisenkuvia (1970).
Niin sanottu rautalanka-Emma levytettiin tammikuussa 1963 hänen ollessaan vain 15-vuotias. Levytyssessio edelsi viikkojen harjoitukset. The Soundsien menestys jo 1962 perustui aktiiviseen keikkailuun ja siihen, että yhtye oli hyvin ehjä musikaaliselta taustaltaan.
Henrik Granö ei koskaan tehnyt trikkinauhoituksia. Granö toimi opettajana. Nykyään hän on eläkkeellä.
Jussi Rainio

Elämä

Kansakoulun käynyt Rainio aloitti työuransa 1890-luvun alussa juoksupoikana Uuden Auran kirjapainossa Turussa ja oli myöhemmin sen palveluksessa myös kirjaltajana. Vuodet 1903–1904 hän toimi Pellervo-Seuran neuvonantajana ja vielä vuonna 1904 Riihimäellä osuuskaupan hoitajana. Vuosina 1904–1906 Rainio oli Turussa muun muassa Vähäväkisten osuusliikkeen johtajana sekä Auta itseäsi -lehden päätoimittajana. Poriin hän muutti 1906, työskennellen aluksi Sosialidemokraatin toimittajana sekä myöhemmin lehden päätoimittajana 1908–1914. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustajana hän oli Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1911–1913. 
Sisällissodan aikana Rainio toimi Porissa Osuusliike Kansan toisena johtajana. Hänet pidätettiin sodan loppuvaiheessa 5. toukokuuta ja teloitettiin muutamaa päivää myöhemmin Porin raatihuoneen vankityrmässä, vaikka Rainio oli itse vastustanut aseellisen taisteluun ryhtymistä, eikä myöskään kuulunut punakaartiin. Hänen teloituksensa motiiviksi on asiakirjoihin merkitty "valtiolliset syyt", mutta murhan taustalla saattoivat olla Rainion kärkkäät ”Jäärä”-nimimerkillä julkaisemat lehtikirjoitukset, jotka eivät aina miellyttäneet kaupungin porvaristoa. Vuosina 1908–1909 Rainio kävi kiivasta sanailua tuolloin vielä vanhasuomalaisiin kuuluneen Algot Untolan kanssa, joka kirjoitti Satakunta-lehteen useilla eri nimimerkeillä sekä vielä myöhemmin nimimerkkiä ”Korppi” käyttäneen Satakunnan Sanomien päätoimittajan Antero Lammisen kanssa. Sosialidemokraatin seuraajaksi perustetun Uuden Ajan päätoimittaja Vilho Rantanen on kertonut, että Rainion murhan syynä olivat juuri hänen ”Jäärä”-nimimerkillä laatimat kirjoituksensa. Rantasen mukaan Rainion hakivat Luvian murretta puhuneet suojeluskuntalaiset, jotka hieman myöhemmin surmasivat hänet raa'sti raatihuoneen tyrmässä.
Jussi Rainio on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.

Perhe

Maarian kunnassa syntyneen Rainion vanhemmat olivat itsellinen Reinhold Rainio ja Augusta Serafia Liisantytär. Hän oli vuodesta 1901 lähtien naimisissa Fanny Amanda Taatilan kanssa. Rainion sisar oli vuonna 1937 Neuvostoliitossa teloitettu kansanedustaja Aino Forsten.
Jussi ja Fanny Rainiolla oli neljä lasta. Teloituksen jälkeen Rainion perhe muutti Väinö Tannerin avustamana Helsinkiin, jossa Tanner myös järjesti heille työpaikkoja. Jussi Rainion tytär Lyyli Rainio (1902–1968) oli Arvo Poika Tuomisen puoliso.
Neologia

Neologia on 1700-luvulla esiintynyt valistuksen aikainen protestanttinen teologinen suuntaus Saksassa. Sille oli ominaista valistuksen uskontokritiikki. Se torjui ajatuksen kolmiyhteisestä Jumalasta ja Kristuksen jumaluudesta ja omaksui deistisen näkemyksen. Se korosti ihmisen mahdollisuutta saavuttaa järjen avulla tietoisuus Jumalan tahdosta. Sitä edelsi vähemmän tiukka wolffilaisuus, ja 1800-luvulla sen seuraajaksi tuli liberaaliteologia.
The Shamrocks

The Shamrocks oli vuosina 1962 – 1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen perustivat Göran Andersson (kitara), Jan Granaht (kitara), Bernt Ek (basso) ja Björn Wrangert (rummut). Kun rautalanka vaihtui laulettavaan beat–musiikkiin, laulusolistiksi tuli Dick Emretzon. Muutaman vuoden kuluttua Andersson ja Ek jättivät yhtyeen ja heidän tilalleen saapuivat Jimmy Lindskog (kitara ja laulu) sekä itävaltalainen Dieter Feichtinger (basso ja laulu). Tämän myötä Granaht ja Wrangert alkoivat myös laulaa. Vaihdettuaan tyyliä yhtye teki ensimmäiset levytykset "We gonna make it" ja "A Lonely man". Käytyään Suomessa yhtye tapasi englantilaisen The Renegades -yhtyeen ja mieltyi "Cadillac"-hittiin, joka päätyi yhtyeen ohjelmistoon. Pian tämän jälkeen Lindskog erosi yhtyeestä ja hänet paikkasi Kent Risberg (kitara ja laulu), jonka kanssa alkoi yhtyeen nousukausi, sillä yhtye kävi esiintymässä Englannissa, Irlannissa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa, Luxemburgissa, Itävallassa, Italiassa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Yhtye oli myös todella suosittu Japanissa, jossa sen single "Don’t you know she’s mine / Day time, night time" oli suosittu. Granaht jätti yhtyeen 1968, minkä jälkeen Risberg, Feichtinger ja Wrangert esiintyivät vähän aikaa triona.
Mouchette – raiskattu

Tuotanto ja vastaanotto

Bresson aloitti elokuvan Mouchette – raiskattu kuvaamisen vain pari kuukautta sen jälkeen, kun Balthazar oli valmistunut. Balthazar ja Mouchette – raiskattu olivatkin Bressonin ainoat elokuvat, jotka valmistuivat perättäisinä vuosina. Elokuva perustui Georges Bernanosin romaaniin Mouchette. Bernanos oli kirjoittanut romaaninsa vuonna 1936 asuessaan Mallorcalla. Inspiraation hän oli saanut teokseensa Espanjan sisällissodassa näkemestään terrorista.
Bresson ei ollut kiinnostunut Bernanosin romaaniista sisällissodan takia vaan nuoren tytön tarinan takia. 16 vuotta aiemmin Bresson oli sovittanut valkokankaalle Bernanosin romaanin perustuvan elokuvan Papin päiväkirja. Bresson pyrki siinä olemaan mahdollisimman kuuliainen alkuperäiselle romaanille, mutta Mouchetten tarinaa hän muokkasi selvästi. Bresson muutti henkilösuhteita ja tarinan aikajännettä 24 tunnista viikkoon. Lisäksi hän vaihtoi tapahtumapaikan Artois'sta Vauclusen alueella ja tapahtuma-ajan 1930-luvulta 1960-luvulle.
Mouchette – raiskattu kiellettiin joillain alueella aiheensa takia. Elokuva palkittiin kuitenkin sekä Cannesin että Venetsian elokuvajuhlilla. Lisäksi se sai Ranskan elokuvakriitikoiden parhaan ranskalaisen elokuvan Méliès-palkinnon, jonka se jakoi Luis Buñuelin Päiväperhon kanssa.
Robinsonin projektio

Robinsonin projektio on Arthur H. Robinsonin vuonna 1963 maailman­karttoja varten suunnittelema karttaprojektio. Sen tarkoituksena oli saada aikaan kompromissi, jossa ne ongelmat, jotka aina esiintyvät kuvattaessa koko maapallon pintaa tasolle, olisivat mahdollisimman vähäiset.
Arthur H. Robinson laati projektionsa vuonna 1963 Rand McNally-yhtiön toimeksi­annosta, joka on käyttänyt tätä projektiota julkaisemissaan maailman­kartoissa siitä lähtien. Vuonna 1974 Robinson julkaisi yksityis­kohtaisemmat tiedot siitä, miten projektio oli laadittu. Yhdys­valtalainen National Geographic Society (NGS) otti vuonna 1988 Robinsonin projektion käyttöönsä yleis­käyttöisissä maailman­kartoissaan, jolloin se korvasi järjestön aikaisemmin käyttämän Van der Grintenin projektion. Vuonna 1998 NGS kuitenkin luopui tästä projektiosta ja alkoi sen sijaan käyttää Winkel tripel -projektiota.

Hyvät ja huonot puolet

Robinsonin projektio ei ole oikea­pintainen eikä oikea­kulmainen, mutta molemmissa suhteissa sen virheet on pyritty saattamaan mahdollisimman pieniksi. Robinson arveli, että tällä tavoin saataisiin parempi yleis­näkymä maailmasta kuin jos kumpi tahansa edellä mainituista olisi asetettu tavoitteeksi. Pituuspiirit näkyvät loivasti kaareutuneina, välttäen äärimmäisyyksiä, mutta molemmat navat venyvät pitkiksi janoiksi sen sijaan, että näkyisivät piste­mäisinä.
Tämän vuoksi kartan vääristymä lähellä napoja on suuri mutta pienenee nopeasti vähänkin kauempana navoista. Koska leveyspiirit näkyvät suorina, kulmien vääristymä korkeilla leveys­asteilla kaukana kartan keski­pituus­piiristä on suuri, samoin kuin muissakin vastaavan­laisissa projektioissa. Kuitenkin siihen aikaan kun projektio laadittiin, se täytti Rand McNallyn asettamat tavoitteet, että koko maailmasta olisi laadittava hyvä kartta.
»Päätin edetä taka­peroisesti. … Aloitin eräänlaisella taiteellisella lähestymis­tavalla. Kuvittelin mielessäni parhaimmalta näyttävät muodot ja koot. Työskentelin muuttujien kanssa, kunnes päädyin siihen pisteeseen, josta niitä ei voisi parantaa muuttamalla jotakin niistä. Sen jälkeen muotoilin matemaattiset kaavat tämän aikaan­saamiseksi. Useimmat kartan­tekijät aloittavat matematiikasta.»
(New York Timesin artikkeli 1988)
Cheri Honkala

Cheri Honkala (s. 1963 Minneapolis) on yhdysvaltalainen aktivisti ja poliitikko, joka oli Vihreän puolueen Jill Steinin varapresidenttiehdokkaana Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2012. Honkala tunnetaan muun muassa köyhyyden ja asunnottomuuden vastustajana. Hänellä on isänsä puolelta suomalaiset sukujuuret, äitinsä puolelta hän on cheyenne.
Honkalan poika Mark Webber (s. 1980) on näyttelijä.
Tammer-ajo

Historia

Tammer-ajon edeltäjänä pidetään vuonna 1927 ensimmäistä kertaa Tampereen Hippoksella ajettua Pohjois-Hämeen Hippoksen sarvea, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä Tammer-sarvi. Nimensä suomenhevosille tarkoitettu kilpailu oli saanut kiertopalkintona olleesta sarvesta. Tammer-sarven sai pysyvästi haltuunsa kilpailun 1935 kolmannen kerran peräkkäin voittaneen Kirrin-Touhun omistaja johtaja Jooseppi "Joppe" Mustakallio. Hänen omaisensa lahjoittivat palkinnon takaisin Pohjois-Hämeen Hippokselle vuonna 1965, jolloin nykyinen Tammer-ajo sai alkunsa.
Kilpailu järjestettiin vuosina 1965–1978 3 000 metrin tasoitusajona, johon osallistuivat molemmat rodut omissa lähdöissään. Kiertopalkinnon voitti nopeimman kilometriajan saavuttanut hevonen, kuitenkin niin, että suomenhevosille laskettiin lämminverisiin nähden seitsemän sekunnin hyvitys. Vuosina 1979–1982 ajettiin molemmille roduille oma Tammer-ajo, jonka jälkeen suomenhevosten kilpailu lakkautettiin. Alkuperäinen kiertopalkinto ei enää ole jaossa.