google/wiki40b huggingface dataset:
Osram

Historia

Tuotemerkki Osram syntyi jo vuonna 1906, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt rekisteröi sen. OSRAM Werke GmbH Kommanditgesellschaft muodostui 1919, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt, AEG ja Siemens & Halske AG yhdistivät lampunvalmistusyksikkönsä.
Palelu

Paleleminen eli palelu on ihmisten elimistön tila, jossa se käynnistää suojautumismekanismeja, jotka vähentävät lämmön häviämistä ja parantavat elimistön kylmänsietoa. Altistuminen kylmälle nostaa verenpainetta, muuttaa veren koostumusta sekä lisää virtsaneritystä. Värinä on merkki siitä, ettei elimistössä ole riittävästi lämpöä. Paleleminen ei ole suoraan verrannollinen ilman lämpötilaan ja vaatetuksen määrään, sillä ilmavirtaukset (tuulisuus tai ilmanvaihto) voivat moninkertaistaa kylmettymisriskin.

Kylmyyden aiheuttamat terveysriskit

Joka neljäs suomalainen potee sellaista kroonista tautia, jota kylmyys voi pahentaa. Tällaisia ovat esimerkiksi sepelvaltimo- ja verenpainetauti, astma, keuhkoahtauma, diabetes sekä tuki- ja liikuntaelinsairaudet. Lisäksi kehon jäähtyminen heikentää toimintakykyä sekä saattaa johtaa paleltumiin tai hypotermiaan.
Suomessa sattuu vuosittain 2 500-3 500 kuolemaa, jotka johtuvat kylmyyden suorista tai epäsuorista vaikutuksista.

Sairauksia joiden oireena on palelu

Kuumeen nousu, Kilpirauhasen vajaatoiminta

Paleluherkkyys ja ravitsemustila

Kun ihminen saa ravinnostaan vähemmän energiaa kuin kuluttaa, taipumus paleluun usein lisääntyy. Jos ihminen saa ravinnosta enemmän energiaa kuin kuluttaa, osa ruuan energiasisällöstä poistuu elimistöstä lisääntyneenä hukkalämpönä. Tämä merkitsee paleluherkkyyden vähenemistä.
Väinö Rautiainen

Väinö Armas Rautiainen (16. helmikuuta 1932 Saarijärvi – 2. helmikuuta 2011 Saarijärvi) oli suomalainen yrittäjä ja kansanedustaja. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuosiksi 1979–1983 Kristillisestä liitosta Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.

Yrittäjänä

Rautiainen oli yrittäjä. Hän aloitti 1956 lämpöpattereiden valmistajana ja laajensi toimintaa myöhemmin muoviputkijärjestelmiin ja keskuslämmityskattiloihin. Kirjapainoteollisuuskin tuli mukaan hänen yritystoimintaansa. Rautiainen oli 1976 verotetuin yksityishenkilö Suomessa.

Eduskuntatyö

Rautiainen valittiin kansanedustajaksi vuosiksi 1979–1983 Kristillisestä liitosta Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.

Tunnustukset

Rautiainen sai useita tunnustuksia, muun muassa valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 1977. Kotikunta Saarijärvi myönsi hänelle 1997 Saarijärven Paavo -arvonimen kotiseudun hyväksi tehdystä työstä.

Yksityiselämä

Rautiaisella oli Yhdysvalloissa karjatila, jossa hän asui 1980-luvun lopulta alkaen mutta säilytti Suomen kotimaana, jonne hän palasi vaimon sairastuttua.
Asterix at the Olympic Games (videopeli)

Juoni

Asterix ja Obelix tapaavat Autobus-nimisen roomalaisen metsässä, jonka perässä on mustavioletti vana. He saavat selville, että vanaa käyttää ilkeä tiedemies Doctormabus, joka pääsee vanan synnyttävällä avaimella eri ulottuvuuksiin. Myöhemmin gallialaissankarit saavat selville, että kaiken takana onkin hallitsija Julius Caesarin kiero poika Brutus, joka aikoo hakea eri ulottuvuuksista roomalaisia muodostamaan jättiarmeijan, jolla hän aikoo syrjäyttää isänsä.
Willie Naulls

Elämä ja ura

Naulls pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1953–1956 UCLA:n joukkueessa. St. Louis Hawks varasi hänet NBA:han yhdeksännellä vuorolla vuoden 1956 varaustilaisuudessa. Naulls aloitti NBA-uransa syksyllä Hawksissa mutta siirrettiin jo joulukuussa New York Knicksiin. Joulukuussa 1962 hänet siirrettiin San Francisco Warriorsiin. Syyskuussa 1963 Naulls myytiin Boston Celticsiin, jossa hän pelasi kolme viimeistä NBA-kauttaan voittaen joka vuosi mestaruuden. NBA:n tähdistöottelussa Naulls esiintyi vuosina 1958, 1960, 1961 ja 1962. Naulls kuoli 84-vuotiaana Kalifornian Laguna Niguelissa Churg-Straussin syndrooman aiheuttamiin hengitysongelmiin.
Rampa ankka

Rampa ankka (engl. lame duck) tarkoittaa poliitikkoa tai muuta päätöksentekijää, jonka kausi on päättymässä eikä hänellä siksi ole entisenlaista toimintakykyä eikä poliittista uskottavuutta, mutta hän joutuu kuitenkin tekemään tehtävänsä vaatimia ratkaisuja. Nimitystä käytetään erityisesti, jos poliitikon seuraaja on jo valittu, mikä supistaa huomattavasti hänen toimintakykyään, sillä syntyy epäselvä tilanne, kun huomio ja odotukset kohdistuvat seuraajaan.
Suomessa ramman ankan viittaa on puettu muun muassa pääministeri Matti Vanhasen ylle hänen ilmoitettuaan joulukuussa 2009 jättävänsä puoluejohtajan ja myös pääministerin tehtävät. Termi tuli esiin myös Jorma Ollilan vetäytyessä Nokian johdosta, jolloin samalla ilmoitettiin seuraajan nimi.
Termi on syntynyt Lontoon pörssissä 1700-luvulla, jolloin sillä viitattiin maksukyvyttömiin sijoittajiin.
Miroslav Vitouš

Miroslav Ladislav Vitouš (s. 6. joulukuuta 1947 Prahassa) on tšekkoslovakialainen jazzbasisti. Hän aloitti viulunsoiton kuusivuotiaana, pianonsoiton 10-vuotiaana sekä kontrabassonsoiton neljätoistavuotiaana. Nuorena hän oli tunnettu kilpauimari. Hänen varhaisiin yhtyeisiinsä kuului Junior Trio, jossa hän soitti veljensä Alanin (rummut) sekä sittemmin kuuluisaksi tulleen tšekkiläisen kosketinsoittajan Jan Hammerin kanssa. Hän opiskeli musiikkia Prahan konservatoriossa František Poštan johdolla ja voitti Wienissä kansainvälisen musiikkikilpailun. Voitto toi hänelle stipendiaatin Berklee College of Musiciin Yhdysvaltain Bostoniin.
Vitoušin taiturimainen bassonsoitto toi hänelle mainetta, ja häntä alettiin verrata kuuluisiin kollegoihinsa, kuten Scott LaFaroon, Dave Hollandiin ja Niels-Henning Ørsted Pederseniin. Oivallinen näyte Vitoušin kontrabassonsoitosta on levyllä Now He Sings, Now He Sobs vuodelta (1968), jolla Chick Corea soittaa pianoa ja Roy Haynes rumpuja. Tämä albumi tuo esille hänen vahvan rytminkäsittelynsä, innovatiiviset walking bass -linjansa sekä improvisointitaitonsa.
Infinite Search, hänen ensimmäinen levynsä yhtyeenjohtajana, julkaistiin uudestaan pienin muutoksin nimellä Mountain In The Clouds. Levyllä soittivat silloiset fuusion kärkinimet, kuten John McLaughlin, Herbie Hancock, Jack DeJohnette ja saksofonisti Joe Henderson.
Vitouš on Weather Reportin perustajajäsenyytensä lisäksi soittanut muun muassa Bireli Lagrenen, Jan Hammerin, Freddie Hubbardin, Miles Davisin, Chick Corean, Wayne Shorterin, Joe Zawinulin ja Jan Garbarekin kanssa. Vuonna 1988 hän muutti takaisin Eurooppaan säveltämään, mutta hän on myös jatkanut esiintyvän taiteilijan uraa useilla festivaaleilla.
Mariz e Barros (1940)

Palvelus

Alus palveli sisaralustensa kanssa liittoutuneiden Koillisessa laivasto-osastossa, ja siten se pääasiassa partioi eteläisellä Atlantilla ja etsi akselivaltojen saarronmurtajia. Partiomatkat kestivät yleensä neljätoista vuorokautta kerrallaan.
Alus osallistui myös tarvittaessa Rion, Recifen ja Trinidadin reiteillä saattueiden suojaamiseen. Heinäkuussa 1944 alus suojasi sisaralustensa kanssa viittä saattuetta, jotka kuljettivat brasilialaisia joukkoja Italiaan. Sodan päätyttyä alus jatkoi palvelustaan. Alukselle asennettiin Sea Cat -ohjusjärjestelmä, ennen kuin se poistettiin alusluettelosta 1972.
Arne Helander

Arne Vilhelm Benjamin Helander (21. lokakuuta 1901 Kurkijoki – 8. kesäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Helander kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1919 Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta ja valmistui 1925 arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta. Hänen enonsa oli arkkitehti, professori Armas Lindgren, jonka toimistossa hän harjoitteli opiskeluaikanaan. 
Hän kuului arkkitehtisukupolveen, joka sai klassisen koulutuksen, koki funktionalismin läpimurron ja oli mukana sodanjälkeisesn Suomen jälleenrakentamisessa.
Valmistuttuaan arkkitehdiksi hän työskenteli 1925–1928 Puolustusministeriössä, missä hän suunnitteli muun muassa lentoasemia ja upseerien asuintaloja. Tämän jälkeen hän työskenteli P. E. Blomstedtin toimistossa, jossa hän muun muassa osallistui entisen Liittopankin ja Helsingin suomalaisen säästöpankin liiketalojen suunnitteluun.
Hän osallistui 1920-luvun lopulla ja 1930-luvulla moniin arkkitehtikilpailuihin Georg Jägerroosin kanssa.
Työskenneltyään arkkitehti Bertel Liljequistin yhtiökumppanina 1930- ja 1940-luvuilla hän perusti oman arkkitehtitoimiston 1948 ja työskenteli siellä 1970-luvulle asti.
Helander keskittyi tehtaiden ja niiden asuntoalueiden suunnitteluun. Hän vastasi Kymi-yhtiön rakennussuunnittelusta, jolloin hän suunnitteli Voikkaan paperitehtaan ja Kuusankoski Oy:n teollisuusympäristöjen rakennuksia.
Liljequistin kanssa työskennellessään hän oli mukana muun muassa Paavalinkirkon ja Helsingin kaupungin teurastamon suunnittelussa. Hän suunnitteli lisäksi 1950-luvulla kerrostaloja Helsingin Roihuvuoreen ja Herttoniemeen. 
Hän asui Kulosaaressa, joka oli itsenäinen kunta vuoden 1946 alussa tapahtuneeseen alueliitokseen saakka. Hän omistautui Kulosaaren kunnan luottamustehtäville ja oli Kulosaaren rakennustarkastajana. Hän myös osallistui Kulosaaren seurakunnan työhön sekä arkkitehtina että luottamustehtävissä.
Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Teuvo Varjas

Teuvo Juhani Kalervo Varjas (s. 11. maaliskuuta 1942 Mäntsälä) on suomalainen varatuomari ja lakimies sekä entinen ministeri. Hän toimi II valtiovarainministerinä viiden kuukauden ajan Keijo Liinamaan virkamieshallituksessa.
Korian koulu

Korian koulu on peruskoulun ala-aste, joka sijaitsee Kouvolassa, Korian kaupunginosassa. Koulussa on noin 380 oppilasta. Kouluun kuuluu kolme rakennusta: Pääkoulu, jossa opiskelee suurin osa oppilaista, Kivikoulu, jossa opiskelee kolme luokkaa ja Puukoulu, joka on kouluista vanhin, ja jossa opiskellaan käsitöitä. Liikuntasali löytyy viereisestä monitoimitalosta, jota myös "Monnariksi" kutsutaan.
Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Korian koulu jatkaa toimintaansa nykyiseen tapaan mutta on mahdollista, että Korialle rakennetaan uusi koulurakennus. Nykyisin koulun toiminta ei mahdu koulun päärakennukseen, vaan esimerkiksi neljä luokkaryhmää ja käsityöluokat ovat samalla tontilla erillisissä rakennuksissa. Luokat 1C ja 2C toimii Napalla Napan lastentalossa ja tarkoituksena on, että Napan pienimpien koululaisten koulumatka on mahdollisimman lyhyt.

Rakennukset

Pääkoulu on vuonna 1957 valmistunut punatiilirakennus. Se on Korian koulun päärakennus. Siellä opiskelee suurin osa koulun oppilaista, mutta osa nykyisen oppilasmäärän oppilaista ei mahdu päärakennukseen. 
Päärakennuksessa sijaitsee 13 opetusryhmän luokat ja muita aineluokkia, ruokala (entinen liikuntasali) ja opettajanhuone sekä muu oppilashuolto. 
Rakennus peruskorjattiin 1998-1999 ja samalla sen pohjoisosaan tuli laajennusosa, missä on ATK-luokka. 
Puukoulu on koulukokonaisuuden vanhin rakennus. Se on vuonna 1884 valmistunut keltainen puurakennus ja on Korian kylän vanhin koulu. Nykyään siellä on käsityöluokat.
Kivikoulu on vuonna 1930 valmistunut kivirakennus. Siellä toimi peruskorjaukseen asti talonmiehen asunto. Nykyään siellä opiskelee kolme luokkaryhmää. 
Napan lastentalon koulu sijaitsee kahden kilometrin päässä Korian pääkoulusta, Napalla (Nappa). Koulussa on yleensä noin 40 oppilasta. Napantiellä sijaitsevassa koulussa on kaksi luokkaa: 1C ja 2C. Samassa rakennuksessa toimivat myös päiväkoti, esikoulu ja liikuntahalli. Koulun tarkoitus on pienentää nappalaisten 1- ja 2. luokkalaisten koulumatkaa. 
Napan lastentalo valmistui vuonna 1990.
Arto Javanainen -palkinto

Arto Javanainen -palkinto on jääkiekon nuorten SM-liigassa vuosittain jaettava palkinto. Palkinto annetaan liigan runkosarjan parhaalle maalintekijälle. Palkinto jaettiin nykyisellä nimellään ensimmäisen kerran vuonna 2011, jolloin sen sai Hämeenlinnan Pallokerhon Teemu Rautiainen. Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010. Ennen tätä palkinnolla ei ollut varsinaista nimeä.
Carlos Aranda

Seurajoukkue

Aranda on yksi monista Real Madridin kasvateista, joka ei ole onnistunut noustessaan murtautumaan seuran edustusjoukkueeseen. Hän ei ole pelannut edustusjoukkueen paidassa yhtään sarjaotteluita, mutta teki ensiesiintymisensä kaudella 1999–2000 Mestarien liigan ottelussa Moldea vastaan. Kaudella 2000–2001 hän pelasi toisen ottelunsa edustusjoukkueessa, niin ikään Mestarien liigassa.
Tammikuussa 2002 hän siirtyi sorialaisseura Numanciaan ja oli tärkeässä osassa, kun joukkue onnistui säilyttämään paikkansa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Hyvin sujuneen puolikautisensa jälkeen hän teki viisivuotisen sopimuksen Villarrealin kanssa. Aranda jäi kuitenkin uudessa seurassaan vähälle peliajalle ja niin hän palasi takaisin Numanciaan tammikuussa 2003.
Kaudeksi 2004–2005 Aranda teki sopimuksen Sevillan kanssa. Ensimmäisessä UEFA Cupin ottelussaan 4. marraskuuta 2004 hän teki maalin saksalaista Alemannia Aachenia vastaan. Hän sai kohtalaisesti vastuuta ensimmäisellä kaudellaan, mutta toiselle kaudelle tehdyt hankinnat Javier Saviola, Luís Fabiano ja Frédéric Kanouté ajoivat hänet lopulta lainalle Albaceteen. Joukkue oli tuttu, sillä hän edusti sitä myös kaudella 2003–2004 ennen siirtymistään Sevillaan.
Arandan toinen pesti albaceteläisseurassa ei sujunut kuitenkaan yhtä hyvin kuin edellinen, häntä syytettiin muun muassa epäurheilijamaisesta käytöksestä joukkueen sisällä. Myöhemmin hän kertoi joutuneensa pakonalaisena lehdistön eteen pahoittelemaan käytöstään.
Vuodet 2006–2008 hän edusti Segunda Divisiónissa pelanneita Real Murcia ja Granada 74:ää. Ensimmäisellä kaudellaan Murciassa hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 11 osumallaan.
Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Numanciaan, joka oli noussut maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin neljättä kertaa historiansa aikana. Hän pelasi kauden aikana 20 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
16. heinäkuuta 2009 Aranda teki sopimuksen Osasunan kanssa. Osana kauppaa hyökkääjä Kike Sola matkasi sorialaisseuraan.
Boardslide

Boardslide on rullalautailutemppu.
Boardslidessa liu'utaan laudan keskiosalla jotakin kohdetta pitkin. Katurullalautailussa hyvin tyypillinen kohde on viettävä porraskaide. Lautailija ottaa vauhtia, hyppää kaiteen päälle olliella, liukuu sen koko matkalta ja pudottautuu lopulta maahan portaiden alapäässä kääntyen samalla ilmassa niin, että pystyy sujuvasti jatkamaan rullaamista (ts. laudan keula tai perä osoittaa menosuuntaan).
Boardslideja tehdään myös muun muassa rullalautaramppien ja extreme-lajeille tarkoitettujen altaiden, poolien, putkilla.
Talollinen

Talollinen tai tilallinen on historiallinen, sääty-yhteiskuntaan liittyvä termi, joka tarkoittaa maatilansa omistavaa maanviljelijää tai muuta ammattikuntaa, joka omisti maatilan. Omistaja vastasi tilalle asetetuista veroista ja muista velvoitteista.
Myös talonpoika-termillä tarkoitetaan sääty-yhteiskunnasta puhuttaessa samaa asiaa, maansa omistavaa viljelijää. Muussa yhteydessä talonpoika-termillä voidaan kuitenkin kuvata myös laajemmassa merkityksessä maata viljelevää väestöä yleensä, ja eri aikoina. Esimerkiksi yhteiskuntatieteellisessä tutkimuksessa ”talonpoika”-termiä ei määritetä maanomistuksen vaan yhteiskunnallisen ja kulttuurisen aseman perusteella. Professori Teodor Shaninin mukaan talonpoika on pääasiassa perheen työvoimalla lähinnä omaa kulutustaan varten viljelevä maanviljelijä, joka on yhteiskunnallisesti alistetussa asemassa.

Talonpoikaissääty

Ruotsin ja Suomen suuriruhtinaskunnan sääty-yhteiskunnassa talolliset eroteltiin muista säädyistä (aatelisto, papisto, porvaristo), sekä myös maatalousyhteiskunnan muista väestönosista (mäkitupalaisista, torppareista, käsityöläisistä ja loisista). Erottelu perustui maanomistukseen: talolliset omistivat viljelemänsä maan, ja kuuluivat siksi talonpoikaissäätyyn, joka oli yksi nelijakoisen sääty-yhteiskunnan valtiosäädyistä. Talonpoikaissääty ei koostunut kuitenkaan ainoastaan talollisista, vaan myös muista maanomistajista – esimerkiksi teollisuuden harjoittajista, pienyrittäjistä ja maakauppiaista. Näillä ryhmillä oli erityisesti 1800-luvun loppupuolella talonpoikaissäädyssä talollisia voimakkaampi asema.
Tyypillisissä mannereurooppalaisissa sääty-yhteiskunnissa ei ollut talonpoikaissäätyä erillisenä, vaan se kuului yhdessä porvarissäädyn kanssa ”kolmanteen säätyyn”.
Talonpoikaissäädyllä oli oikeus valita edustajansa valtiopäiville. Kunkin tuomiokunnan edustaja valittiin talollisten ja muiden maanomistajien keskuudesta valitsijamiesmenettelyssä. Ruotsin suurvalta-aikana niin kutsuttujen voittomaiden talollisilla ei ollut kuitenkaan edustusoikeutta: muun muassa Käkisalmen lääni luettiin voittomaihin.
Talonpoikaissäädyn poliittinen vaikutusvalta vaihteli ajasta toiseen. Suomen autonomian aikana talonpoikaissäädyn asema ja merkitys korostuivat 1800-luvun lopun valtiopäivillä, jolloin periaatteessa mitään asiaa ei voitu päättää ilman säädyn suostumista. Toisaalta talonpoikaissääty edusti vain pientä osaa maaseudun väestöstä, ja tämä oli omiaan kärjistämään  yhteiskunnallisia suhteita. Suomessa säätyvaltiopäivät lakkautettiin vuonna 1906, jolloin perustettiin yksikamarinen eduskunta.
Koiran kylkiluut

Historia

Koiran kylkiluut eli tłichot olivat aikoinaan ojibwayiden ja keltaveisten vihollisia. Koiran kylkiluut voittivat keltaveitset vuonna 1823 jota seurasi vuonna 1830 solmittu rauha. Keltaveitset vetäytyivät etelään ja koiran kylkiluut asettuivat heidän alueilleen osan keltaveitsistä sulautuessa heihin. Katoliset lähetyssaarnaajat kastoivat vuonna 1859 kristinuskoon ensimmäiset koiran kylkiluut. Koiran kylkiluita oli vuonna 1825 760, mutta määrä laski vuoteen 1881 mennessä 620:een. 1900-luvulla heidän määränsä on ollut nousussa. Vuonna 2005 koiran kylkiluut saivat itsehallinnon 39 000 km2 suuruisella alueella. Sopimus on ensimmäinen laatuaan Kanadan Luoteisterritorioissa.

Elinkeinot

Koiran kylkiluut elättivät itsensä perinteisesti karibun metsästyksellä, jota harjoitettiin heidän alueensa pohjoisosien tundralla. Muita tärkeitä ravinnonlähteitä olivat kalat, joista tärkeimpiä olivat siika ja taimen. Vielä nykyäänkin suuri osa koiran kylkiluista elättää itsensä karibun ja erilaisten turkiseläinten metsästyksellä.

Asuminen ja perhe

Koiran kylkiluut asuivat kartiomaisissa peurannahalla verhotuissa kodissa. Erityisen kylminä talvina saatettiin myös asua satulakaton muotoisissa hirsimajoissa. Vanhat tai raihnaat henkilöt saatettiin jättää heitteille, mutta lapsien kohdalla heitteillejättö ei ollut yleistä. Perheen sisällä sisaren ja veljen tuli ujostella toisiaan ja he eivät esimerkiksi katsoneet toisiaan silmiin tai pilailleet keskenään. Naisten asema oli joihinkin muihin intiaaniryhmiin nähden hyvä.
Leroy Anderson

Leroy Anderson (29. kesäkuuta 1908 – 18. toukokuuta 1975) oli amerikkalainen säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi kevyillä, lyhyillä orkesterikappaleillaan, joita tulkitsi muun muassa Boston Pops Orchestra.
Anderson syntyi Cambridgessa, Massachusettsissa, ruotsalaisille vanhemmille ja opiskeli Uuden Englannin konservatoriossa. Hän sai myös kontrabasson soiton opetusta Gaston Dufresnelta. Hän pääsi myöhemmin Harvardin yliopistoon, jossa hänen maineikkaimpia opettajiaan olivat George Enescu ja Walter Piston. Hän valmistui Harvardista vuonna 1930.
Valmistumisensa jälkeen Anderson hankki elantonsa pääosin urkurintöillä ja johtamalla kuoroja sekä yhtyeitä. Hän aloitti myös tohtorintutkintoon tähtäävät germaanisten kielten opinnot Harvardissa, koska ei ollut varma musiikkiuransa tulevaisuudesta. Vuonna 1945 hän sävelsi kappaleen ”The Syncopated Clock”, jonka nauhoitti samana vuonna Boston Pops Orchestra. Kappale on jäänyt yhdeksi Andersonin tunnetuimmista sävellyksistä.
Anderson oli toisen maailmansodan veteraani ja sai ensimmäisen suuren hittinsä vuonna 1951 laululla "Blue Tango", joka myi kultaa ja nousi Billboardin hittilistalla ensimmäiselle sijalle. Toinen huomattavan tunnettu kappale on vuonna 1948 valmistunut Rekiretki (Sleigh Ride), johon sanoitukset kirjoitti niin ikään Mitchell Parish. Vaikka kappaleen sanoissa ei mainitakaan joulua, se on tullut suosituksi nimenomaan joululauluna.
Leroy Anderson kirjoitti myös pianokonserton 1953 ja ainoaksi jääneen musikaalinsa Goldilocksin 1958. Hän kuoli Woodburyssä, Connecticutissa 18. toukokuuta 1975, 66-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet otettiin vuonna 1988 postuumisti Songwriters Hall of Fameen. Hänellä oli neljä poikaa, joista yksi on hänen web-sivujensa ylläpitäjänä toimiva Rolf Anderson.
Maavaikutus

Maavaikutus eli maaefekti (engl. Ground Effect) on liikkuvan siiven ja maan pinnan välillä syntyvä ilmiö. Ilmiön yhteydessä kiinteäsiipinen lentokone havaitsee suuremman nostovoiman ja pienentyneen ilmanvastuksen.
Myös pyöriväsiipiset ilma-alukset kuten helikopterit havaitsevat ilmiön.
Maaefekti muuttaa väliaikaisesti sakkausnopeutta.

Maavaikutus autoissa

Kilpa-autoissa on hyödynnetty maavaikutusta pitovoiman lisäämiseksi. Ilmiön käyttöä on toisinaan myös rajoitettu tai kielletty kuten Formula 1 -sarjassa.
Eero Salmela

Eero Juhani Vilhelm Salmela (22. huhtikuuta 1920 Pori – 1. toukokuuta 1999 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 7. helmikuuta 1969 – 21. huhtikuuta 1975.
Salmelan vanhemmat olivat Väinö Johannes Salmela ja Ida Maria Salmela, o.s. Niemi. Eero Salmela oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kolme lasta. 
Salmela kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1941. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan. Hän oli viimeinen Suomen ilmavoimien komentaja, jolla oli sotakokemusta. Hänestä tuli vänrikki vuonna 1942. Hän suoritti Lentosotakoulun vuosina 1941–1943 toimien kesällä 1944 Hävittäjälentolaivue 33:n lentoupseerina Kannaksen ilmasodassa.
Sodan loputtua Salmela yleni luutnantiksi ja sai lisää oppia Utin Lentorykmentti 3:ssa. Vuonna 1949 hän yleni kapteeniksi. Vuonna 1957 Salmela oli ainoa ilmavoimien edustaja Pääesikunnan operatiivisella osastolla. Hänen uransa PE:ssa kesti vuoteen 1960 jonka jälkeen hän siirtyi Ilmavoimien Esikuntaan ja vuonna 1958 hänet ylennettiin majuriksi. 1950-luvulla Salmela alkoi laatia maailmantilaa vastaavaa ilmapuolustusdoktriinia. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1962. 
Vuonna 1965 julkaistiin eversti Salmelan laatima uusittu Ilmasotaohjesääntö, ISO I. Salmela toimi Ilmavoimien esikuntapäällikkönä vuosina 1965–1968 ja Satakunnan lennoston komentajana 1968–1969.

Ilmavoimien komentajana

Vuonna 1969 Salmela ylennettiin kenraalimajuriksi. Hänen puolustushaarakomentajakautensa merkittävin uudistus oli Saab 35 Draken -torjuntahävittäjien saapuminen Suomeen sekä BAe Hawk -harjoitushävittäjien hankintaneuvottelut. Nämä päätökset olivat merkittävä ilmavoimien modernisointitoimi. Salmelan komentajakautena ilmavoimista siirtyi paljon lentäjiä siviili-ilmailun puolelle parempien palkkojen vuoksi, ja hän yritti turhaan neuvotella lentoyhtiöiden kanssa tilanteen ratkaisemiseksi.
Vuonna 1974 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Hän oli Ilmailumuseosäätiön hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1971 ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuutettu vuodesta 1975.
Nagara (1921)

Palvelus

Alus upotettiin 7. elokuuta 1944.
Jäälintu

Jäälintu eli halkyon (muinaiskreikaksi ἁλκυὼν; lat. halcyon) on myyttinen, kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä lintu, jonka kerrottiin pesivän meressä kelluvassa pesässä talvipäivänseisauksen aikaan. Siksi tuohon aikaan meri oli tyyni.
Kertomus jäälinnusta liittyy Alkyonen (tai Halkyonen) myyttiin; kertomuksessa naisen kerrottiin muuttuneen jäälinnuksi. Tätä myyttiä ja muodonmuutoksia yleisesti käsitellään muun muassa Platonin ja Lukianoksen nimiin laitetussa dialogissa Jäälintu.
Jäälintu yhdistetään usein kuningaskalastajaan. Erään kuningaskalastajien suvun, metsäkalastajien, tieteellinen nimi on halcyon.