google/wiki40b huggingface dataset:
Tunturihilpi

Ulkonäkö

Laji on monivuotinen, mätästävä ja kasvaa vain 2–8 senttimetriä korkeaksi. Korret ovat rentoja, lehdet ovat kouruiset ja 1,5–4 senttimetriä pitkät. Kukinto on pieni tähkämäinen röyhy.

Levinneisyys

Tunturihilpi kasvaa Suomessa tunturien lakiosien lumenviipymillä ja puronvarsilla, muualla Pohjoismaissa myös lintuvuorilla. Suomessa se on hyvin harvinainen ja esiintyy vain Enontekiön pohjoisosassa. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.
Luotto-Pankki

Luotto-Pankki Oy oli 1917 perustettu erityisesti suomenkielisille asiakkaille tarkoitettu liikepankki.  Pankilla oli pääkonttori Helsingissä Aleksanterinkatu 15:ssä ja sivukonttorit Helsingissä, Viipurissa ja Turussa.
Luotto-Pankki perustettiin Kansallis-Osake-Pankin tuella; KOP myönsi osakkeiden merkitsijöille luottoja.
Pankki fuusioitiin 1933 Kansallis-Osake-Pankkiin ja sen toiminta päättyi samana vuonna.  Pankki oli ollut jo vuodesta 1923 Kansallis-Osake-Pankin ja sitä lähellä olevien piirien omistuksessa.
Synoptiset evankeliumit

Yhtäläisyydet

Markuksen evankeliumi sisältää 661 jaetta, Luukas 1149 jaetta ja Matteus 1068 jaetta. Markuksen 661 jakeesta 606 toistuu Matteuksen evankeliumissa ja 320 Luukkaan evankeliumissa. Ainoastaan 24 jaetta Markuksessa on sellaisia, joita ei löydy Matteukselta eikä Luukkaalta. Näiden yhtäläisyyksien lisäksi Luukkaalla ja Matteuksella on 200 keskenään yhtenevää jaetta, jotka ovat mahdollisesti peräisin Q-lähteestä.
Lisäksi sekä Luukas että Matteus yleensä seuraavat Markuksen evankeliumissa esitettyä tapahtumien järjestystä. Joissakin kohdissa joko Luukas tai Matteus poikkeaa järjestyksestä, mutta eivät koskaan yhtenevästi eli jokaisessa kohdassa vähintään toinen seuraa Markuksen järjestystä.
Eräs viite siitä, että Markus on synoptisista evankeliumeista vanhin, on se, että monissa kohden Matteus ja Luukas näyttävät parantelevan tai silottavan Markuksen kertomusta muun muassa lisäten Jeesuksen ihmetekojen voimaa tai piilottaen Markuksen esittämiä Jeesuksen inhimillisiä tunteita kuten vihaa. Esimerkiksi kertomuksessa Pietarin anopista ja muista sairaista, Markuksen mukaan Jeesus paransi useita sairaita, kun taas Luukkaan ja Matteuksen mukaan Jeesus paransi kaikki sairaat.
Onkin esitetty, että vanhempi Markuksen evankeliumi vielä esittää yksinkertaisen ja suoran kuvauksen Jeesuksen elämästä, mutta Luukkaan ja Matteuksen evankeliumeihin ovat jo vaikuttaneet ajan doktriiniset ja teologiset mielipiteet.
Siska

Siska on saksalainen ZDF:n, SF DRS:n ja ORF:n tuottama television rikossarja, jossa ratkotaan murhia Müncheniläisessä poliisipiirissä.
Siskan loivat käsikirjoittaja Herbert Reinecker ja tuottaja Helmut Ringelmann vuonna 1998 Derrick-sarjan, jota oli vuodesta 1974 valmistunut 281 jaksoa, jälkeen. Siskan päähenkilönä oli aikaisemmin Peter Kremerin esittämä rikosylikomisario Peter Siska, joka kuitenkin kuoli 56. jaksossa ”Der Abgrund”. Hänen tilalleen vuonna 2004 päähenkilöksi tuli Peterin veli rikosylikomisario Viktor Siska, jota näytteli Wolfgang Maria Bauer. Jo Peter Siskan aikakaudella Siskaa avusti Werner Schnitzerin esittämä kollega rikosylikomisario Jacob Hahne ja Viktorin tultua Tobias Nathin esittämä rikoskomisario Gerhard Lessmann. Lessmannin tilalle ryhmään vuoden 2007 alusta siirtyi rikoskomisario Robert Dallberg (Dirk Plönissen). Vuosina 1998–2003 sarjassa oli rikoskomisario Lorenz Wiegand, jota esitti Matthias Freihof, sekä vuosina 1999-2004 sarjassa esiintynyt Robinson Reichelin esittämä rikoskomisario ja rikospaikkatutkija Felix Bender. Sarjan tekeminen päättyi vuonna 2008.
Herbert Reinecker on käsikirjoittanut sarjaan vain neljä alkuvuosien jaksoa. Pääosan jaksoista ovat käsittäneet monet muut saksalaisista rikossarjoista tunnetut nimet kuten Kettua käsikirjoittaneet Adolf Schröder ja Siegfried Schneider, Kettua ja Kahden keikkaa käsikirjoittanut Detlef Müller sekä Albert Sandner. Sarjan tunnusmusiikin on säveltänyt Eberhard Schoener.
Siskaa esitetään tai on esitetty noin kahdessakymmenessä maassa. Suomessa Siskaa esitettiin Yle TV2 -kanavalla.
Revheimin lurit

Revheimin lurit (lue venyttämällä: lūr) ovat Rogalandin Hafrsfjordin läheltä Norjasta löydetyt lurit, jotka on ajoitettu noin 800 eaa. eli ne ovat Skandinavian pronssikauden Monteliuksen periodilta V.

Historiaa

Heinäkuussa vuonna 1894 olivat Revheimin maatilan työntekijät kaivamassa kuivatusojaa laajalla Revheimsmyran suolla. Ojan pohjalta paljastui muutama pronssiputket, jotka makasivat suon hiekkaista pohjaa vasten. Lähistöllä työskennellyt maatalousinsinööri A. Grimnes saapui paikalle ja dokumentoi ojan ja löydökset muistivihkoonsa. Tämän jälkeen toimitettiin sekä piirrokset että lurien kappaleet Stavangerin arkeologiseen museoon.
Läheiseltä kalliolta, joka sijaitsee 200–300 metrin päässä, on vuonna 1870 löydetty kalliopiirroksia. Tutkijat uskovat, että kalliopiirrokset ja lurit ovat samanikäisiä.
Lurit olivat löydettäessä hyvässä kunnossa. Vuonna 1958 soittivat kaksi stavangerilaista Franz Dørr ja Georg Dørr (isä ja hänen poikansa) lureja ja vielä vuonna 1961 Gunnar Rugstad soitti luria. Pronssiseppä Andy Taylor on valmistanut lureista replikat.

Kuvaus

Revheimin lurit ovat 1,50 metriä pitkät ja siten pienemmät kuin Brudevælten lurit. Molemmat lurit soivat F-vireisesti. Ulvkærin lurit, jotka löytyivät Pohjois-Tanskasta, ovat lähes saman kokoiset.
Kontrastisuodin

Kontrastisuodin, josta käytetään myös lyhennystä UHC (ultra high contrast), on yleensä tähtikaukoputken tai kiikarin okulaariin kiinnitettävä syvän taivaan (deep sky) tarkkailuun kehitetty suodatin. Nimensä mukaisesti suodin on suunniteltu kontrastin parantamiseksi: Suotimen avulla taustataivaasta saadaan tummempi, ja toisaalta se korostaa emissiosumujen, planetaaristen sumujen ja joidenkin heijastussumujen näkymistä (H alfa, H beta, O III).
Suodatin ei sovellu jatkuvaspekristen kohteiden, kuten tähtien tai galaksien, havainnointiin.
UHC tehoaa myös valosaasteeseen, ja on toisaalta myös hyvä suodin havaitsemista haittaavien revontulien haittavaikutuksen vähentämiseksi.
Piilosaari

Linnasaari

Linnasaari sijaitsee Hattulan vanhasta kirkosta 14,5 km luoteeseen ja Tyrvännön venerannasta 2,5 kilometriä. Saarelta on matkaa itään Retulansaarelle kilometrin. Saari on kooltaan 150×110 metriä. Mahdollisesti linnoittamiseen liittyviä rakenteita on useita. Saaren itäosassa sijaitsee rantavoimien muodostama rantavalli, josta kuitenkin pohjoispään maan ja kivensekaista osaa on myös ihminen tehnyt. Lounaisosan kivimaavallin tarkoitus on epävarma. Saaren lounaiskärjessä oleva maakivivalli on tehty historiallisella ajalla.
Saarelta on myös löytynyt kaksi kiviesineiden valmistuspaikkaa. Länsi- ja etelärannoissa olevissa paikoissa erottuu kiviesineiden hiontajälkiä kalliossa ja maakivessä, jotka ovat diabaasia. Saaressa on nykyään vapaa-ajan asunto.

Tutkimukset

Linnasaarta on tutkittu pelkästään pinta-puolisesti vuosina 1933 (Aarne Äyräpää, kalaretkellään), 1940 (Sirkka Ojala), 1978 (Heikki Matiskainen), 1985 (Jyri Saukkonen) ja 1999 (Sirkka-Liisa Seppälä).
Tuhkalipeä

Tuhkalipeä on seos, jota valmistetaan sekoittamalla vettä puutuhkaan. Puun tuhkassa on huomattavasti enemmän kaliumia kuin natriumia, joten syntynyt neste on pääosin kaliumhydroksidia. 
Lisäksi natriumhydroksidi liukenee veteen huonommin.
Lipeää on perinteisesti käytetty saippuan valmistuksessa, kansanlääkinnässä ja kasvivärjäyksessä. Kasvivärjäyksessä se auttaa erityisesti värejä kiinnittymään kasvikuituihin.

Valmistustapa esimerkki

"Koivupuun tuhkasta saadaan parasta lipeää, mutta muunkin puun, paitsi lepän, kelpaa. Tuhkasta seulotaan pois hiilet ja roskat. Nopeimmin saadaan lipeää, kun sangollinen tuhkaa pannaan saaviin ja 8-10 sangollista kuumaa vettä kaadetaan päälle. Sakkaa hämmennetään hetkinen, saavi peitetään ja kun sakka on laskeutunut, kaadetaan kirkas lipeä pinnalta. Tällaista lipeää käytetään noin yksi litra sangolliseen vettä. Tämä sopii vaatteiden liottamiseen ja siivouksiin sekä lehmien pesuun."
Suomen Keskustanaiset

Historia

Esityksen Suomen Keskustan ja Keskustapuolueen edeltäjän, Maalaisliiton perustamiseksi teki kempeleläinen opettaja Naimi Tuohino 1907 Suomen Maalaisväestön Liiton edustajakokouksessa. Perustamiseen ei kuitenkaan vielä silloin ryhdytty. Maalaisliiton Naisten perustaminen tapahtui 26. huhtikuuta 1941 välirauhan aikana Maalisliiton 35. puoluekokouksen kestäessä. Perustetun naisjärjestön hyväksyi puoluekkokous seuraavana päivänä.
Maalaisliiton ensimmäinen naiskansanedustaja 1907 oli Hilma Räsänen ja toinen 1908 Anna Ängeslevä.

Maalaisliiton Naiset 1941

Maalaisliiton Naisten ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kansanedustaja Tilda Löthman-Koponen. Ensimmäinen maalaisliittolainen naisministeri oli Vieno Simonen, joka oli ministerinä sosiaaliministeriössä Urho Kekkosen neljännessä hallituksessa ja Ralf Törngrenin hallituksessa sekä maatalousministerinä Karl August Fagerholmin toisessa hallituksessa.
Kerttu Saalastista tuli Maalaisliiton ensimmäinen naisvarapuheenjohtaja 1964.

Keskustapuolueen Naiset 1965

Kun Maalaisliitto muutti nimensä Keskustapuolueeksi, muutettiin Maalaisliiton Naisten nimi Keskustapuolueen Naisiksi myös samana vuonna 1965.

Keskustanaiset

Kun Keskustapuolue muutti 1988 nimensä Suomen Keskustaksi, muuttivat Keskustapuolueen Naiset nimensä vastaavasti Keskustanaisiksi. Paavo Väyrysen luovuttua vapaaehtoisesti puheenjohtajuudesta Esko Ahon hyväksi 1990, vaihdettiin myös tahtopolitiikkaan Väyrysen tapaan sitoutunut puoluesihteeri Seppo Kääriäinen Suomen Keskustan ensimmäiseen naispuoluesihteeriin, Erja Tikkaan, joka kutsuttiin kesken Saksassa olo ajan Suomeen puoluesihteeriksi.
Suomen ensimmäinen naispääministeri oli Anneli Jäätteenmäki ja toinen naispääministeri Mari Kiviniemi.
Keskustanaisten puheenjohtajana toimii kansanedustaja Ulla Parviainen, varapuheenjohtajina Annina Ruottu ja Sari Palmu. Keskustanaisten pääsihteerinä toimii Mervi Mäki-Neste.
Jonas Matinpoika Raumannus

Jonas Matinpoika Raumannus (1608–1683) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Hän oli Uudenkirkon Tl kappalainen. Hän kirjoitti raamatunkäännöskomitan jäsenenä puhtaaksi vuoden 1642 Raamatun ja lisäsi siihen hakemiston. Hänen toimittamanaan ilmestyi vuosina 1646–1647 Manuale finnonicus, Se on: Muutamat tarvittava ia aina käsillä pidettävät Suomenkieliset Kirjat. Siihen oli koottu muun muassa kalenteri, virsikirja, evankeliumikirja, katekismus, rukouskirja ja osia kirkkokäsikirjasta.
Jimm’s PC-Store

Historia

Jimm's on perustettu vuonna 2001. Jimm’s sijaitsi alun perin Salossa, mutta kasvaneen verkkokaupan myötä toiminta siirtyi Turkuun vuonna 2002 ja vuonna 2005 yritys laajentui Helsinkiin. Vuonna 2010 Jimm’s rantautui Tampereelle. Vuonna 2011 Helsingin ja Tampereen myymälät suljettiin.
Tuotevalikoima on vuosien varrella laajentunut alkuaikojen erikois- ja jäähdytyskomponenteista sekä esitestatuista komponenteista kodin viihde-elektroniikkaan. 
Jimm's myytiin vuoden 2018 keväällä saksalaiselle Casekingille.
Arturo Lona Reyes

Arturo Lona Reyes (s. 1. marraskuuta 1925 Aguascalientes) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1952 ja nimitettiin Tehuantepecin hiippakunnan johtoon 4. toukokuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Jerónimo Yerena y Camarena, jota avustivat Serafín Vásquez Elizalde ja Bartolomé Carrasco Briseño.
Lona Reyes jäi eläkkeelle 25. marraskuuta 2000.
Kuutiomeduusat

Ensiapu

Ensiapuna viinietikka on auttanut pelastamaan tuhansia ihmishenkiä myrkkymeduusan pistoilta. Meduusan pistokohtaan tulisi mahdollisimman pian kaataa ainakin 30 sekunnin ajan viinietikkaa, jonka hapot estävät myrkyn kulkeutumista verenkiertoon. Tunnettuja oireita ovat voimakas kipu, pahoinvointi, päänsärky, oksentelu, ripuli; ihon haavaumat, pistokohdan turpoaminen; hengitys- sekä nielemisvaikeudet, hikoilu; epätasainen pulssi, sydänoireet.
Flupentiksoli

Käyttö

Flupentiksolia käytetään skitsofrenian ja muiden psykoosien hoitoon. Flupentiksolia käytetään myös masentuneiden hoidossa potilaan ollessa erityisen apaattinen, syrjäänvetäytyväinen tai aloitekyvytön.

Haittavaikutukset

Lääkkeen haittavaikutukset ovat samankaltaiset, kuin muillakin piperatsiinifentiatsiineilla. Pahanlaatuinen neuroleptioireyhtymä on harvinainen, mutta mahdollinen. Ekstrapyrimidaalioireet (EPS), sekä antikolinergiset sivuvaikutukset. Parkinsonismin tapaisia oireita voidaan hoitaa mm. biperideenillä ja akatisiaa beetasalpaajilla. Tardiiviin dyskinesiaan mahdollisesti voidaan käyttää bentsodiatsepiinejä.

Annostus

Suositeltava aloitusannos flupentiksolia on 1 mg kolmasti vuorokaudessa, ja ylläpitohoito on tavallisesti 3-15 mg vuorokaudessa. Produktiivisessa psykoosissa oleville potilaille tavallinen päiväannostus on 3-15 mg vuorokaudessa. Vertaavissa tutkimuksissa 6-8 mg ylittävät flupentiksolin vuorokausiannokset eivät ole antaneet enenevää antipsykoottista vaikutusta.

Farmakokinetiikka

Flupentiksoli kuuluu tioksantiineihin ja näin ollen läheistä sukua fenotiatsiineihin. Lääke on hyvin samankaltainen piperatsiinin kanssa ja poikkeaa piperatsiinista muun muassa siten että piperatsiinimolekyyli ei sisällä - flupentiksolin tavoin - fluoria ja rikkiä.
Howard Fast

Howard Melvin Fast (11. marraskuuta 1914 New York, Yhdysvallat - 12. maaliskuuta 2003 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnettiin myös kirjailijanimillä E. V. Cunningham sekä Walter Erickson.
Fast tunnettiin radikaalina kirjailijana, jonka aiheita olivat muun muassa Yhdysvaltain varhaisvaiheet, intiaanien asema sekä ammattiyhdistysliike. Hän kirjoitti myös salapoliisiromaaneja ja trillereitä. Fast sai Stalinin rauhanpalkinnon vuonna 1953.
Särkisalon vaakuna

Särkisalon vaakuna oli Särkisalon kunnan tunnus. Sen ankkuri viittaa kunnan sijaintiin rannikolla ja siellä harjoitettuun talonpoikaispurjehdukseen. Simpukankuoret kuvastavat jo keskiajalta saakka harrastettuun kalkinlouhintaan.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kultainen ankkuri, jonka molemmin puolin saatteena hopeinen simpukka.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Särkisalon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. huhtikuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. heinäkuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Särkisalon kunta yhdessä Halikon, Kiikalan, Kiskon, Kuusjoen, Muurlan, Perniön, Perttelin ja Suomusjärven kanssa liittyivät osaksi Salon kaupunkia.
Ruumiinrangaistus

Ruumiinrangaistus on yksilölle hänen tekemänsä oikeudenloukkauksen vuoksi määrätty rangaistus, joka kohdistuu hänen ruumiilliseen koskemattomuuteensa. Ruumiillisen kurituksen tarkoituksena ei kuitenkaan ole hengen riistäminen. Ruumiinrangaistuksen ilmenemismuotoja ovat jonkin ruumiinosan tai kyvyn poistaminen tai vain kärsimyksen aiheuttaminen. Rangaistuksena voi esimerkiksi olla kielen, korvien, nenän tai käden irtileikkaaminen, ruhjominen tai polttaminen tai silmien puhkaiseminen.
Ruumiinrangaistus oli tavallinen rangaistusmuoto vielä uuden ajan alussa, mutta länsimaissa siitä luovuttiin yleisesti 1700-luvun alkupuoliskolla lukuun ottamatta raipparangaistusta. Ruotsissa ja Suomessa ruumiinrangaistus saatettiin vuoden 1734 lain mukaan tuomita vain kuolemanrangaistuksen koventamiskeinona. Suomen vuoden 1889 rikoslaki ei enää tuntenut raipparangaistusta, mutta rangaistusten täytäntöönpanoasetuksen nojalla voitiin vankeja kurittaa enintään 25 lyönnillä vuoteen 1944 saakka.
Joissakin maissa vapausrangaistuksia on pyritty koventamaan kärsimystä tuottavilla toimilla. Tällöin on käytetty esimerkiksi ravinnon vähentämistä tai kovaa makuualustaa. Suomessa vesileipärangaistus oli käytössä vuoteen 1975.
Hannu Savolainen

Hannu Savolainen (s. 11. heinäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.

Pelaajana

Savolainen pelasi hyökkääjänä HPK:ssa vuodet 1974–1978, 1979–1985 ja 1986–1987 eli yhteensä 10 kautta. Ainoan jääkiekon SM-liigakautensa hän pelasi kaudella 1978–1979 Lahden Kiekkoreippaassa. Savolainen pelasi myös Imatran Ketterässä kaudella 1985–1986. HPK on jäädyttänyt Savolaisen pelinumeron 18.

Valmentajana

Hannu Savolainen nimitettiin marraskuussa 1989 HPK:n uudeksi päävalmentajaksi erotetun Olli Hietasen tilalle. Savolainen valmensi HPK:ta myös seuraavan kauden 1990–1991 sekä kauden 1994–1995. Hän luotsasi HPK:lle SM-pronssia keväällä 1991.
Figaro (1886)

Figaro oli Helsingissä vuonna 1886 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Guido Grönvallin kustantaman ruotsinmielisen Figaron tarkoituksena oli julkaista alkuperäisartikkeleita sekä Euroopasta sähkeitse ja kirjeenvaihtajien välityksellä saatuja uutisia. Ilmoitustila oli rajattu takasivulle. Kerran viikossa julkaistun lehden levikki jäi odotettua pienemmäksi, vain 1500 kappaleeseen. Se ehti ilmestyä vajaat puoli vuotta.
Heinz Brandt

Heinz Brandt (11. maaliskuuta 1907 Charlottenburg – 21. heinäkuuta 1944 Rastenburg) oli saksalainen kenraalimajuri ja yksi niistä neljästä henkilöstä, jotka kuolivat niin sanotun heinäkuun 20. päivän salaliiton Adolf Hitleriä vastaan vuonna 1944 tekemässä salamurhayrityksessä.

Elämä

Heinz Brandt oli syntynyt Charlottenburgissa lähellä Berliiniä vuonna 1907. Hän liittyi Reichswehrin kadettikouluun vuonna 1925. Hänestä tuli luutnantti vuonna 1928. Brandt oli taitava ratsastaja ja voitti Berliinin olympialaisissa 1936 esteratsastuksesta olympiakultaa.
Toisen maailmansodan aikana Brandt liittyi OKW:hen eli Wehrmachtin pääesikuntaan. OKW toimi toisessa maailmansodassa Saksan asevoimien ylimpänä johtona. OKW:n johtajana oli Wilhelm Keitel.
Brandt haavoittui vakavasti heinäkuun 20. päivän salaliiton pommiattentaatissa, jonka tarkoituksena oli salamurhata Adolf Hitler. Claus von Stauffenbergin asettama pommi räjähti aivan Brandtin jalkojen juuressa. Brandt yritettiin pelastaa, mutta leikkausyritykset eivät auttaneet ja hän kuoli seuraavana päivänä 21. heinäkuuta 1944 Rastenburgissa Itä-Preussissa. Hitler ylensi Brandtin kuoleman jälkeen vielä kenraalimajuriksi.
Vuonna 2008 ilmestyneessä heinäkuun 20. päivän salaliittoa käsittelevässä elokuvassa Operaatio Valkyrie Brandtia näytteli Tom Hollander.
Cutting Crew

Historia

Yhtyeen perustivat Nick Van Eede ja Kevin MacMichael vuonna 1985. Kaksikko nauhoitti kaksi demoa samana vuonna.
Mosel

Maantiede

Mosel saa alkunsa Col de Bussangissa 715 metrin korkeudessa ja laskee noin 545 km:n päässä Koblenzin kaupungissa lännen suunnasta Reiniin.  Laskukohdassa Moselin keskivirtaama on 290 m³/s, ja Mosel on Reinin pisin ja Aaren jälkeen toiseksi suurin sivujoki, suurempi kuin Main ja Neckar.

Jokiosuudet

Jokiosuutta, joka ulottuu Saksan, Ranskan ja Luxemburgin rajapisteeltä Saarjoen laskukohtaan Konzissa vähän ennen Trieriä, kutsutaan Ylä-Moseliksi; se ei kuitenkaan ole joen latvavesien aluetta, joka sijaitsee Ranskassa. Jokiosuutta Trieristä Briedeliin kutsutaan Keski-Moseliksi. Osuus Briedelistä Koblenziin on nimeltään Ala-Mosel. Joki on Saksan alueella voimakkaasti mutkitteleva. Bremmin ja Cochemin väliä kutsutaan nimellä Cochemer Krampen (suom. Cochemin sinkilä, väljästi suomennettuna). Ala-Moselille tyypillistä ovat sen rinteiden terassimaiset viini­viljelmät.

Sivujoet ja ympäröivät vuoristot

Joen länsipuolella tärkeimmät sivujoet ovat Madon, Orne ja Sauer, itäpuolella Meurthe, Seille ja Saar. 
Trieristä eteenpäin Mosel virtaa kahden keskikorkean vuoriston välitse: Eifel (luoteessa) ja Hunsrück (kaakossa).

Valuma-alue

Moselin valuma-alue on 28 286 km². Tästä Ranskan aluetta on 15 360 km² eli noin 54 % koko valuma-alueesta. Saksassa Rheinland-Pfalzin osavaltion aluetta on 6 980 km², Saarin osavaltion aluetta 2 569 km² valuma-alueesta. Luxemburgissa valuma-aluetta on 2 521 km², Belgian Walloniaa 767 km² ja Saksan Nordrhein-Westfalenia 88 km².

Muuta

Joen mukaan on nimetty kaksi departementtia Ranskassa: Moselle ja Meurthe-et-Moselle.

Nimi

Mosel-nimi on johdettu kelttiläisestä nimestä Mosea, joka taas tulee latinan sanasta Mosella. Se on diminutiivimuoto nimestä Mosa, joka latinassa tulee alussa yhdensuuntaisesti virtaavan Maasjoen nimestä. Mosel mainitaan roomalaisissa antiikin aikaisissa kirjoituksissa (Tacitus, Ausonius).
Jay Miner

Jay Glenn Miner (31. toukokuuta 1932 Prescott, Arizona, Yhdysvallat – 20. kesäkuuta 1994 Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietokoneinsinööri. Hän oli 1970-luvun lopulla näkyvä hahmo Atarin toiminnassa, mutta jätti yrityksen 1980-luvun alussa ja tuli myöhemmin tunnetuksi Amigan "isänä". Minerin tekniset ratkaisut Atari 2600-mallin kehityksessä olivat ratkaisevia sen menestykselle. Tämä ohjelmoitava pelikonsoli toi videopelit koteihin ja muutti lapsuuden lelut peruuttamattomasti luoden videopelien sukupolvet.
Hän kärsi pitkäaikaisista munuaisvaivoista, jotka johtivat hänen ennenaikaiseen kuolemaansa 62 vuoden iässä.
Jutilanjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 56 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järven erottaa Päijänteen Kotkatselän Ahonaluksenlahdesta yli 200 metriä leveä kannas. Järven rantaviiva mutkittelee levottomasti muodostaen pieniä lahtia ja niemiä. Pohjoisrannassa sijaitsee Ruisniemi, itärannalla Kannistonniemi, maatilan länsirannassa Pajaniemi ja siitä etelään Karhuniemi. Ainoa karttaan nimetty lahti on kaakkoisrannassa Naurislahti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Sen lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa ja järven lounaisrannassa peltomaat ulottuvat rantaan asti. Samoin tekevät vastarannassa olevat kaksi peltopalstaa. Seudun maisematie 612 ohittaa järven eterannan lähes näköetäisyydeltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,9 metriä mpy. Siihen laskee idästä Särki-Heinänen ja yksi metsäoja. Järven laskuoja lähtee sen etelärannasta ja se yhtyy jo 100 metrin jälkeen Turasesta Herjaalammesta kaivettuun valtaojaan. Herjaanlampi laskee Päijänteen Herjaanselän Herjaanlahteen.

Historiaa

Maakirjojen mukaan Judinsalon ensimmäiset pysyvästi maataviljelleet asukkaat saapuivat Jutilanjärven rannalle 1550-luvun aikana. Siitä alkaen on sama suku asuntut tällä tilalla, jota kutsuttiin Judinsalon taloksi. Tämän talon nykyinen nimi on Vanha-Jutila. Samalla peltoalueella olevat maatilat muodostavat valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön kohteen, jota kutsutaan Mönkösmäen talonpoikaistaloiksi. Niiden rakennuskanta on vanhaa ja ne edustavat vanhaa talonpoikaisperinnettä.
Järven nimi vuoden 1935 talouskartassa on ollut Kotijärvi. Tämä on järven vanhentunut nimitys.
Antipatros (Idumea)

Antipatros (m.kreik. Ἀντίπατρος, lat. Antipater) oli Herodesten hallitsijasuvun kantaisä ja Herodes Suuren isä. Hän oli alun perin Idumeasta (muinainen Edom), Judean eteläpuolelta. Idumealaiset oli pakotettu juutalaisuuteen.
Makkabialaisen hallitsijasuvun sisäisessä kiistassa Antipatros kannatti Hyrkanos II:a tämän kamppailussa tämän veljeä Aristobulosta vastaan. Lopulta Pompeiuksen avustuksella Hyrkanos sai voiton veljestään. Kun Pompeius ja Julius Caesar ajautuivat sotaan toisiaan vastaan, päättivät Hyrkanos ja Antipatros auttaa Caesaria. Antipatros johti joukkonsa kohti Aleksandriaa, jossa Caesar oli piiritettynä. Saatuaan sodan päätökseen Caesar nimitti Antipatroksen Judean epitropokseksi eli hallitsijaksi. Antipatros sai samalla myös Rooman kansalaisoikeudet. 
Julius Caesar murhattiin 15. maaliskuuta 44 eaa. Tämän jälkeen Gaius Cassius Longinus ja Marcus Junius Brutus pakenivat itään. Cassius saapui Syyriaan, missä he määräsivät itäiset maakunnat maksamaan veroa. Juutalaiset määrättiin maksamaan 700 talentin verran veroa. Antipatros jakoi maksettavat verot poikiensa ja ystäviensä kesken. 
Eräs Malakias, joka oli vastussa muun muassa Gofnan, Emmauksen, Luddan ja Thamnan alueista, viivytteli veron maksamista. Cassius lähti joukkoineen marssimaan aluetta kohden. Antipatros pelasti kuitenkin Malakiaan suorittamalla 100 talentin veron roomalaisille. Antipatros kohtasi myös loppunsa, silla juuri mustasukkaisuuden riivaama Malakias myrkytti hänet. 
Herodes Suuri nimesi perustamansa Antipatriin kaupungin isänsä mukaan.

Perhe

Antipatros oli naimisissa nabatealaisen Kyproksen kanssa. He saivat neljä poikaa: Feisal, Herodes, Joosef ja Feroras. Pari sai myös yhden tyttären, Salomen.