google/wiki40b huggingface dataset:
Ertta Virtamo

Sukutausta

Virtamo kuului suureen Tuomen näyttelijäsukuun. Hänen isänsä Johan Fredrik Bergström oli Emmi Jurkan ja Arvi Tuomen setä. Virtamon nuorempi veli Rafael Bergström puolestaan oli sukunsa ensimmäinen teatterikoulun käynyt näyttämötaiteilija.

Ura

Virtamo aloitti ammattiuransa Helsingissä Kansan Näyttämöllä vuonna 1907. Kaksi vuotta myöhemmin hän liittyi Suomalaiseen Maaseututeatteriin, joka oli yksi Viipurin Kaupunginteatterin edeltäjistä. Maaseututeatterissa Virtamosta tuli viipurilaisen teatteriyleisön suosikki. Vuonna 1919 Virtamo kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin, josta hän erosi muutaman vuoden kuluttua. Vuonna 1927 Virtamo teki oman kiertueen, jonka jälkeen hän työskenteli muutamia vuosia jälleen Kansan Näyttämöllä. Hän jätti teatteriesiintymiset terveydellisistä syistä.
Virtamo näytteli sadoittain osasuorituksia. Hänen roolejaan olivat muun muassa Elina balladissa Elinan surma, Doolittle näytelmässä Pygmalion ja Marina näytelmässä Pimeyden vallassa. Hänellä oli roolitehtäviä myös teoksissa Varatie, Kirsikkapuutarha ja Sanni Kortmanin koulu. Kansallisteatterissa Virtamo näytteli muun muassa Lady Sneerwellin roolin komediassa Juorukoulu. Hänellä oli rooleja myös lukuisissa muissa teatteritaiteen klassikoissa, kuten Romeo ja Julia, Kesäyön unelma, Tukkijoella, Tartuffe ja Anna Liisa.
Mittavan teatteriuransa ohella Virtamo näytteli myös elokuvissa Ollin oppivuodet (Ollin äiti) (1920) ja Herrat täysihoidossa (Selma Sorjonen) (1933).
Hietahait

Anatomia

Hietahait ovat suurehkoja ja tukevarakenteisia haita. Suurin laji on mustahietahai, joka voi kasvaa 4,1 metriä pitkäksi. Muutkin lajit saavuttavat yli kolmen metrin pituuden. Lajeilla on kaksi samankokoista selkäevää ja pyrstöevä on melko pitkä ja epäsymmetrinen. Hietahailajien peräevä on selkäevien kokoinen. Hietahaiden silmät ovat melko pienet ja suu suuri ja hampaat pitkät. Hammasrivejä on molemmissa leuoissa alle 60.
Hietahait ovat ovovivipaarisia ja poikaset voivat syödä hedelmöittymättömiä munasoluja tai hitaammin kehittyneitä sisaruksiaan ollessaan naaraan kohdussa. Yleensä poikasia syntyy kaksi.

Levinneisyys ja elintavat

Hietahaiden heimon lajeja tavataan laikuttaisesti Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren lämpimillä ja lauhkeilla alueilta. Ne elävät rannikkoseuduilla ja erityisesti ruskohietahai myös avomerellä. Niitä on tavattu pintavesistä aina 1 600 metrin syvyyteen.
Hietahait ovat melko hitaita, mutta aktiivisia uimareita. Niiden ravintoa ovat luukalat, nilviäiset ja pohjien äyriäiset.

Hietahait ja ihmiset

Hietahaiden lajit ovat melko rauhallisia, mutta hietahain tiedetään hyökänneen myös uimareiden kimppuun, kun se on tuntenut olonsa uhatuksi. Hietahait ja mustahietahait ovat suosittuja urheilukalastuksen kohteita ja niitä kalastetaan myös ravinnoksi, mutta ne eivät ole yhtä tärkeitä kuin monet muut hait. Hietahaita pidetään myös yleisöakvaarioissa.
Erkki Tuuli

Erkki Viktor Tuuli (25. heinäkuuta 1914 Johannes – 19. tammikuuta 1994 Vantaa) oli suomalainen juristi, varatuomari. Hän oli patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja 1963–1978. Hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 1954–1966.
Hänen vanhempansa olivat laivuri Joel Viktor Tuuli ja Hilja Maria Kaukiainen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1941 Eeva Lyylikki Alonen.
Pyörähdyskappale

Pyörähdys­kappale on kolmi­ulotteinen kappale, jonka voidaan ajatella syntyvän jonkin käyrän rajoittaman tasoalueen pyörähtäessä avaruudessa jonkin kiinteän suoran, akselin ympäri.
Yksinkertaisimpia pyörähdys­kappaleita ovat lieriö ja kartio. Lieriö syntyy kahden suoran välisen alueen pyörähtäessä toisen suoran ympäri, kartio taas janan pyörähtäessä sen toisen pääte­pisteen kautta kulkevan suoran ympäri.  Ympyrän pyörähtäessä halkaisijansa ympäri syntyy pyörähdyskappaleena pallo. Jos ympyrä pyörähtää kokonaan sen ulko­puolella olevan suoran ympäri, saadaan renkaan tai munkkirinkelin muotoinen, toruspinnan rajoittama kappale.  Ellipsin pyörähtäessä isoakselinsa ympäri syntyy pyörähdysellipsoidi.
Käytännössä pyörähdys­kappaleita ovat muodoltaan monet astiat sekä yleensä sorvin avulla valmistetut esineet.
Pyörähdyskappaleet ovat symmetrisiä kaikkien akselin ympäri tehtyjen rotaatioiden suhteen. Niiden poikki­leikkaus akselia vastaan kohti­suorilla tasoilla on ympyrä.
Pyörähdyskappaleen rajapinta on pyörähdyspinta.
Satakunnan lääni

Satakunnan lääni oli Suomeen 1960-luvulta 1980-luvulle saakka suunnitteilla ollut uusi lääni. Lääni suunniteltiin muodostettavaksi Turun ja Porin läänin pohjoisosaan. Satakunnan lääniin olisi tullut 28 kuntaa:
Jäljelle jäävä Turun ja Porin lääni oli tarkoitus nimetä joko Turun tai myöhemmän ehdotuksen mukaan Varsinais-Suomen lääniksi ja liittää siihen Somero Hämeen läänistä. Samaan aikaan suunniteltuun Pirkanmaan lääniin oli lisäksi tarkoitus liittää yhdeksän kuntaa silloisesta Turun ja Porin läänistä.
Jo aiemmin 1950-luvulla oli pohdittu Porin läänin perustamista. Tämän ehdotuksen mukaiseen lääniin olisivat kuuluneet lähes samat kunnat kuin 1980-luvulla suunniteltuun Satakunnan lääniin. Vuonna 1962 asiasta säädettiin jo laki, jonka mukaan Satakunnan ja Tampereen läänit olisi voitu perustaa asetuksella sitten, kun valtion tulo- ja menoarviossa oli myönnetty tarkoitukseen määrä­rahat. Samalla olisi Turun ja Porin läänin jäljelle jääneen osan nimi muutettu Turun lääniksi. Näitä lain mahdollistamia uusia läänejä ei kuitenkaan koskaan perustettu, ennen kuin hallitus vuonna 1986 antoi edus­kunnalle uuden esityksen laiksi lääni­jaosta. Tämän esityksen mukaan olisi perustettu kolme uutta lääniä: Pirkanmaan, Satakunnan ja Kainuun läänit, jota paitsi Turun ja Porin läänin jäljelle jääneen osan nimi olisi muutettu Varsinais-Suomen lääniksi. Eduskunnan laki- ja talousvaliokunta kuitenkin asettui mietinnössään vastustamaan uusien läänien perustamista , ja sen mukaisesti eduskunta päätti niukalla äänten­enemmistöllä (91-89) hylätä suunnitelmat uusien läänien perustamiseksi. 
Satakunnan lääniä ei koskaan perustettu, mutta Somero siirtyi Turun ja Porin lääniin vuonna 1990, ja myöhemmin vuonna 1993 liitettiin Hämeen lääniin useimmat Pirkanmaan lääniin kuuluviksi suunnitellut kunnat.
Vasyl Lazarovytš

Vasyl Lazarovytš (ukr. Василь Лазарович, s. 5. elokuuta 1981) on ukrainalainen laulaja ja esiintyjä. Ukrainan yleisradioyhtiö NTU valitsi hänet 29. joulukuuta 2009 edustamaan maata Eurovision laulukilpailussa 2010, mutta hänen edustusoikeutensa vedettiin pois maaliskuussa 2010 NTU:n päätettyä valintaprosessin muuttamisesta avoimeksi.
Kotajoki (Kemijärvi)

Kotajoki on yksi Suomen lyhimmistä joista leveyteensä nähden. Sen pituudeksi voidaan katsoa noin kymmenen metriä. Se sijaitsee Kemijärven Isokylässä. Sen ylittää Kemijärveltä itään Kuusamon suuntaan kulkeva Valtatie 5 sillalla, jota myöten on linjattu myös Sallan rautatie. Joki kerää Kemijokeen joitain idästä päin virtaavia vesistöalueita kuten Joutsijärven alueen. Ennen Kemijärven säännöstelyä Kotajoen pohjoispuolella oli selkeästi erottuva Kotajärvi, joka voitaneen nykyään laskea Kemijärven altaaseen kuuluvaksi.
Kotajoessa on säännöstelytilanteesta riippuen virtausta molempiin suuntiin ja se pysyy pitkään sulana muun muassa vesilinnuille.
Kemijärven sellutehtaan lakkauttamista 2008 vastustavan Massalikkeen vasemmistolainen johtohahmo Juha Pikkarainen on ehdottanut Kotajoen nimeämistä Stora Enson toimitusjohtajan Jouko Karvisen mukaan muistuttamaan metsäteollisuuden "poukkoilevasta" toiminnasta.
Teuvo Wartiovaara

Theodor (Teuvo) Kosti Wartiovaara (10. syyskuuta 1896 Joensuu – 19. maaliskuuta 1979) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat rovasti William Vartiovaara ja Mirjam Salome Colliander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Toini Inkeri Mannisen kanssa.

Opinnot

Hän kävi seitsemän luokkaa Helsingin suomalaista yhteiskoulua ja suoritti kahdeksannen luokan Lahden yhteiskoulussa vuonna 1925. Hän suoritti Pioneerikurssi Utissa vuonna 1926 ja Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuonna 1928 sekä Taistelukoulun orientoivan kurssin vuonna 1930. Piiripäälliköiden täydennyskurssin hän suoritti vuonna 1937.

Jääkäriaika

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).

Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hän palveli lähettiupseerina 2. Divisioonan esikunnassa, josta hänet siirrettiin 26. kesäkuuta 1918 alkaen 5. Jääkärirykmenttiin, jonka nimi muutettiin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi ja myöhemmin Tampereen rykmentiksi. Hän toimi rykmentin adjutanttina ja 19. heinäkuuta 1918 alkaen 8. komppanian päällikkönä, josta hänet siirrettiin aliupseerikoulun johtajaksi ja toimi johtajana vuosina 1918–1919 ja 1922–1923. 1. Pataljoonan komentajaksi hänet määrättiin 1. kesäkuuta 1925 alkaen, josta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1927 alkaen rykmentin talouspäälliköksi ja 31. joulukuuta 1927 alkaen 1. pataljoonan komentajaksi sekä 29. kesäkuuta 1928 alkaen aliupseerikoulun johtajaksi. Hänet komennettiin 17. marraskuuta 1932 viransijaisena hoitamaan Jyväskylän suojeluskuntapiirin piiripäällikön tehtäviä ja siirrettiin 1. heinäkuussa 1933 suojeluskuntajärjestöön, jossa hänet nimitettiin vakinaiseksi piiripäälliköksi 5. heinäkuuta 1934 alkaen. Tampereen rykmentin komentajan viransijaisuuksia hänellä oli useita vuosina 1925–1932.

Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan hän osallistui Jalkaväkirykmentti 29:n (JR 29) komentajana ja osallistui taisteluihin Suvanto – Taipale akselilla. Jatkosodan syttyessä hän sai komentoonsa Jalkaväkirykmentti 48:n (JR 48) osallistuen Vaskinummen ja Oinaanvaaran taisteluihin. Myöhemmin hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 9:n komentajaksi ja edelleen Pohjois-Hämeen sotilasläänin ja samalla Jyväskylän suojelukuntapiirin komentajaksi.

Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen hän toimi Jyväskylän sotilaspiirin komentajana, mutta erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945 ja siirtyi maanviljelijäksi Saarijärven Lannevedelle. Maanviljelyksen ohella hän hoiti Lanneveden osuuskassan johtajan tehtäviä vuosina 1949–1958.
Amet-khan Sultan

Amet-khan Sultan (Venäjäksi: Амет-хан Султан; 25. lokakuuta 1920 Alupka, Krim –  1. helmikuuta 1971) oli neuvostoliittolainen taistelulentäjä sekä koelentäjä. Hän muun ohella taisteli Hawker Hurricane ja Bell P-39 Airacobra sekä Lavotškin La-7-hävittäjäkoneilla, saaden 30 pudotusta. Ensimmäinen ilmavoitto syntyi törmäämäällä Junkers Ju 88 -koneeseen.  Sultan koelensi ainakin Tupolev Tu-16 -konetyypillä.  Sultan valmistui pilotiksi sotilaallisesta lentokoulutuksesta vuonna 1940. Hän lensi arviolta 600 sotilaslentotehtävää sekä osallistui noin 150 ilmataisteluun, missä saavutti 30 ilmavoittoa yksin ja 19 jaettuina pudotuksina.
Amet-khan Sultan taisteli maineikkaassa 9.GIAP -lentoyksikössä. Se oli eräs harvoja neuvostoässien valiojoukoista joka vaihtoi koneensa Lavotškin La-7 konetyyppiin, sillä monet neuvostopiloteista protestoivat uudistuksia - haluten yhä pitää entisen P-39 AiraCobran sotaratsunaan. Sultania myös kuvailtiin näillä sanoin: "Yksikkö vailla Sultania, se olisi kuin häät ilman musiikkia".

Amet-khan Sultan saavutti Leninin kunniamerkin ja Neuvostoliiton sankarin arvon sekä muita ansiomerkkejä ja mitaleita. Hän oli Krimin tataari ja hän kuului etniseltä alkuperältään lakeihin. Stalin oli kuitenkin hyvin epäluuloinen Krimin niemimaalla asuneita kohtaan ja piti tataareja pettureina, ja myös Sultanin veli kuoli sisäisenä oman maan pakolaisena karkotuksen aikana.
Nina Tapio

Nina Tapio (s. 24. helmikuuta 1972) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, musikaalinäyttelijä ja sessiomuusikko. Hän tuli tunnetuksi Taikapeili-duon toisena laulajana. Syyskuussa 2017 Tapio korvasi Jean S -yhtyeessä Timo Kärkkäisen.
Tapion laulu-ura alkoi jo 5-vuotiaana muutamalla lastenlevyllä vuonna 1977.
Tapio opiskeli Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa, josta hän valmistui laulunopettajaksi. Vuonna 1994 hän perusti Hanna-Riikka Siitosen kanssa Taikapeili-yhtyeen, joka julkaisi kolme albumia vuoteen 1999 mennessä. Taikapeilin albumeista Suuri salaisuus (1994) myi platinaa ja Nähdään taas! (1995) kultaa. Tapio ja Siitonen lauloivat yhdessä Aia-yhtyeessä. Vuosina 1998 ja 2003 Tapio julkaisi myös useita levyjä Adiemus-Singerseissä, joka on esiintynyt ympäri maailmaa Karl Jenkinsin kanssa. 
Vuonna 2005 Tapio esitti taustalaulut Geir Rönningille Kiovan Euroviisuissa. Hänet ja Hanna-Riikka Siitonen kutsuttiin vuoden 2006 Euroviisujen esikarsintoihin kappaleella Who I Am, mutta he eivät edenneet kilpailuun. Tapio ilmoitti Suomen antamat Euroviisupisteet vuonna 2006 järjestetyissä Euroviisuissa.
Tapio on toiminut taustalaulajana monella suomalaisella levyllä, esimerkiksi Kirkan, Tauskin, Einin, Kake Randelinin, Matin ja Tepon ja Meiju Suvaksen levyillä.
Tapio toimi Suomen Idols-ohjelman tuomarina vuosina 2005–2008 ohjelman toisella, kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella. Vuonna 2011 hän toimi ohjelman päätuomarina sen viidennellä tuotantokaudella.
Tapio on toiminut ääninäyttelijänä useissa lasten elokuvissa, muun muassa Toy Story 2 ja Toy Story 3-elokuvissa Jessien roolissa, sekä Arielin roolissa Pieni merenneito-elokuvissa.
Tapiolta on määrä ilmestyä ensimmäinen sooloalbumi keväällä 2019.

Yksityiselämä

Myös Nina Tapion äiti Irma Tapio on tunnettu laulaja. Nina Tapio erosi vuonna 2006 muusikkomiehestään Martti Forsbergista, jonka kanssa hänellä on tytöt Ada ja Elsa. Tapio avioitui vuonna 2012 stunt-ammattilaisen ja papin Reijo Kontion kanssa. Heillä on vuonna 2012 syntynyt Vilho-poika.
Bank Gothic

Bank Gothic on geometrinen, pelkistä kapiteelikirjaimista muodostuva sans serif -kirjasintyyppi, joka on saanut innoituksensa Bauhausista. Kirjainten muodot ovat neliömäisiä, ja niiden kulmat on pyöristetty. Kirjasintyypin suunnitteli Morris Fuller Benton American Type Founders -kirjasinvalimolle vuosina 1930–1933. Useat fonttivalmistajat, kuten Bitstream ja Paratype, ovat sittemmin tehneet siitä omat versionsa. Bank Gothicia on käytetty monissa elokuvajulisteissa.
Mngwa

Mngwa (tai nunda, "outo") on suurikokoinen, harmaa kissapeto, jonka väitetään elävän Tansanian ja Kenian alueella ja syövän ihmisiä. Eläimestä ei kuitenkaan ole saatu tieteellistä selvitystä.
Silminnäkijöiden mukaan mngwa on aasin kokoinen, ja sillä on mustajuovainen harmaa turkki kuin tavallisella kotikissalla. Kahdella sen uhreista oli nyrkissään karvaa, joka lähetettiin asiantuntijoille tunnistettavaksi. Mngwan turkissa onkin usein kaljuja kohtia todisteena uhrien yrityksistä puolustautua. Asiantuntijat arvelivat, että kyseessä olisi voinut olla epätavallisen iso afrikankultakissa. Paikallisille ihmisille mngwa on yhtä todellinen kuin leopardi tai leijona, tosin pelätympi. Se saapuu äänettömästi, tappaa raa'an tehokkaasti ja häipyy kookospalmumetsiin, joista parhaatkaan jäljittäjät eivät sitä löydä.
Tarinoita mngwasta tunnetaan ainakin 700 vuoden ajalta. Swahilinkieliset laulut kertovat muinoin aluetta hallinneiden sulttaanien mngwajahdeista.
Mngwan olemassaoloa puoltaa okapin löytötarina. Okapi "löydettiin" Afrikasta vuonna 1900. Paikalliset olivat tunteneet sen aina, mutta heitä ei ollut uskottu.
Small-Scale Experimental Machine

Small-Scale Experimental Machine (SSEM, lempinimeltä Baby) oli ensimmäinen tietokone, jossa ohjelma voitiin tallettaa tietokoneen muistiin. Tietokone oli suunniteltu prototyypiksi, joka johti Manchester Mark I:n kehitykseen.
Tietokone suoritti ensimmäisen ohjelmansa 21. kesäkuuta 1948. Ohjelman tekivät Tom Kilburn ja laitteen suunnittelija F.C. Williams.
Tietokone toimi testialustana Williams-Kilburn -kuvaputkitekniikalle, jota käytettiin tietokoneen ajonaikaisena muistina. 6 tuuman näytölle voitiin tallettaa 2048 bittiä, jotka oli päivitettävä tasaisin väliajoin.
Eturistisiteen vamma

Hoito

Hoito aloitetaan kyynärsauvoilla, kylmäpusseilla ja kipulääkityksellä. Myöhemmin mennään leikkaukseen, tosin ennen sitä on pidettävä huolta reisilihaksen ja koukistajien voimista. Leikkauksen jälkeen jatketaan kuntoutusjaksolla, joka sisältää muun muassa reisilihasharjoitteita. Kuntoutusjakson tavoite on asentotunnon ja voiman palautus jalkaan.
August Thieme

August Thieme (1780–1860) oli saksalainen opettaja ja pappi. Hän toimi Viipurin ja Käkisalmen koulujen tarkastajana 1806–1812. Hän julkaisi runoja ja painatti vuonna 1810 46 suomalaista sananlaskua ja niiden saksannokset. Hän palasi sittemmin Saksaan ja toimi kirkon palveluksessa.
Epävirallinen talous

Termejä

Termi epävirallinen talous liitetään tavallisesti kehitysmaihin, joissa on 60 % työvoimasta. Kuitenkin kaikissa talouksissa osa toiminnasta on epävirallista. Teollisuusmaissa laitonta tai laillisuuden rajalla toimivaa epävirallista taloutta kutsutaan harmaaksi taloudeksi. Aiemmin puhuttiin epävirallisesta sektorista, mutta uudemmat tutkimukset käyttävät termiä epävirallinen talous.
Perhettä ja yksiköiden sosiaalisia suhteita sosiaalis-taloudellisena toimijana kutsutaan joskus neljänneksi sektoriksi. Tietyissä maanosissa, kansoissa ja yhteisöissä perheiden sosiaalinen merkitys korostuu ja yhdistää suvun yhteisöksi. Myös heimokulttuureissa, ja esimerkiksi Afrikan väkirikkaissa ja köyhissä kansoissa yhteisön jäsenten vastavuoroinen auttaminen on yleistä.

Yleisyys

Tilastot epävirallisen talouden osuudesta ovat epäluotettavia, mutta suuntaa antavia lukuja voidaan esittää. Esimerkiksi maatalouden ulkopuolella toimivasta työvoimasta 48 % Pohjois-Afrikassa, 51 % Latinalaisessa Amerikassa, 65 % Aasiassa ja 72 % Saharan eteläpuolisessa Afrikassa työskentelee epävirallisessa taloudessa. Jos maataloustyö lasketaan mukaan monissa maissa, kuten Intiassa ja useissa Saharan eteläpuolisen Afrikan maissa, osuus nousee yli 90 %. Arviot kehittyneille maille ovat noin 15 %.
Epävirallisesta työstä noin 70 %  on itsenäistä yrittäjyyttä kehitysmaissa. Kehittyneissä maissa palkkatyö on yleisintä. Naiset muodostavat suurimman osan työntekijöistä.

Merkitys

Perulainen kehitystaloustieteilijä Hernando de Soto huomauttaa, että epävirallisuudesta ja laillisen järjestyksen puuttumisesta hyötyy etenkin yhteiskunnan eliitti, jolla on varaa suojella itseään ja omaisuuttaan. Sen sijaan kehitysmaissa yleinen pienyrittäjyys taas kärsii omistussuhteiden epäselvyydestä, koska se hankaloittaa lainan saamista ja yrityksen kehittämistä.
Ruotsalaisen markkinataloutta ajavan Timbro-instituutin tutkija Johan Norberg on esittänyt kirjassaan Globaalin kapitalismin puolustus, että vapaakaupan avulla kehitysmaihinkin alkaisi vaurastumisen myötä kasvamaan keskiluokkaa, joka kykenisi vaatimaan oikeusvaltiota ja kansalaisoikeuksia. Hän esittää, että kehitys talouden virallistumiseen on useimmissa maissa alkanut vasta kaupan esteiden purkamisen sekä rajojen avaamisen jälkeen.
Џ

Ääntäminen

Џ on makedoniassa ja serbiassa soinnillisen palatoalveolaarisen affrikaatan /ʤ/ merkki. Bulgariassa, ukrainassa ja valkovenäjässä äännettä merkitään kirjainten д ja ж yhdistelmällä дж ja marissa kirjaimella ч, joka ääntyy soinnillisena liudentuneen alveolaarisen nasaalin /ɲ/ jälkeen. Venäjässä ei äännettä ole.
M/S Margarita

Käyttöhistoria

Alus valmistui heinäkuussa 1987. 1. kesäkuuta 2007 saakka alus oli nimeltään Leliegracht ja se oli rekisteröity Alankomaiden lipun alle. 1. kesäkuuta 2007 ja 21. tammikuuta 2008 välisen ajan alus oli nimeltään Antigoni I ja se oli rekisteröity Panaman lipun alle. 21. tammikuuta 2008 Star del Caribe osti aluksen ja rekisteröi sen Venezuelan lipun alle nimellä Margarita.
Merirosvodemokratiat

Merirosvodemokratiat olivat alun perin 1600- ja 1700-luvuilla merirosvojen hallitsemia siirtomaita Amerikoissa. Merirosvot hallitsivat vuosikymmeniä ennen Yhdysvaltain itsenäistymistä demokraattisin keinoin monia siirtokuntia Amerikassa. Heitä pidetään demokratian edelläkävijöinä 1700-luvun amerikkalaisissa siirtomaissa. Joissakin merirosvodemokratioissa oli tuolloin jo toimivat perustuslait, vaalit ja terveydenhoitojärjestelmät. Merirosvoja näissä siirtokunnissa oli 1600-1700-luvuilla jopa yli 10 000.
Ainakin kolmessa tutkitussa merirosvodemokratiassa oli kirjoitetetut säännöt ja periaatteet, jotka olivat syntyneet vuosikymmeniä ennen Ranskan suuren vallankumouksen pohjalta rakennettua Yhdysvaltain perustuslakia. Merirosvodemokratiat perustuivat kansanvaltaan päätöksenteossa. Ryöstösaaliitkin jaettiin ”oikeudenmukaisesti” ja samalla syntyi jopa ensimmäinen sosiaalivakuutusjärjestelmä. Walesilaissyntyisen merirosvokapteeni Bartholomew Robertsin, ”Mustan Bartin”, hallinnon alla oli selkeitä tupakointi-, juomis- ja uhkapelisääntöjä sekä väkivallan ja varkauksien kieltoja, jotka vakauttivat yhteiskuntajärjestystä. Näitä sääntöjä myös valvottiin ja rikkomuksista rangaistiin. Rangaistukset olivat ankaria, kuten ruoskinta ja kölin ali vetäminen tai asumattomalle saarelle hylkääminen.
Nykyään Afrikan sarven alueen merirosvot ovat luoneet hallintojärjestelmiä, jotka muistuttavat 1700-luvun merirosvodemokratioita.

Kansanvalta

Merirosvodemokratioissa johtajat syntyivät laivamiehistön kapinoissa ja olivat miehistönsä valitsemat. Merirosvot ottivat säännöt käyttöön siksi, että niiden avulla oli mahdollista saavuttaa taloudellista hyötyä samaan malliin, kuin Adam Smithin Kansojen varallisuus -teoksessa kuvataan. Merirosvojen joukossa vallitsi tasa-arvo. Jopa kolmasosa miehistä saattoi olla kapinoissa vapautuneita orjia. Myös merirosvokapteenit saattoivat olla mustia kuten De Graf. Hänen alkuperänsä haluttiin salata, jottei se rohkaisisi mustia orjia kapinaan.

Sosiaalivakuutus

Merirosvodemokratioissa syntyi eräänlainen sosiaalivakuutus. Kullekin ruumiinosalle määriteltiin tietty arvo jonka mukaan määräytyivät korvaukset. Myös invalidit ja taistelukyvyttömät vanhukset saivat osansa voitosta.

Merirosvodemokratiat 2000-luvulla

Professori Peter T. Leesonin mukaan Somalian anarkia on synnyttänyt tämän päivän merirosvodemokratiat Afrikan sarven rannikolle. Merirosvoja ei valita tehtävään klaanin, vaan taidon perusteella. Usein merirosvot osallistuvat kaappausveneen varustamiseen yhdessä. Saalis jaetaan tehtävän vaarallisuuden mukaan. Jos merirosvo kuolee, hänen perheensä saa 15 000 dollaria. Näillä aikamme merirosvoilla on myös kirjalliset säännöt ja ohjeet, joissa mm. määrätään, miten vallattujen alusten miehistön jäseniä pitää kohdella.
Punatytönkorento

Ulkonäkö ja koko

Punatytönkorento eroaa punaisella värityksellään selvästi muista Suomessa tavattavista tytönkorentolajeista, joista yksikään ei ole punainen. Naaraalla on koirasta tukevampi takaruumis. Vaikka laji on kirkasvärinen, se on usein varsin huomaamaton pysytellessään paikoillaan kasvillisuuden seassa.
Punatytönkorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 19–25 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavateen melkein koko Euroopassa, Marokon ja Tunisian pohjoisosissa sekä Aasiassa Kaspianmerelle asti. Itäisillä elinalueillaan punatytönkorento on harvinaistumassa. Se kuuluu Euroopassa kuitenkin monin paikoin yleisimpiin ja runsaslukuisimpiin hentosudenkorentolajeihin.
Suomessa lajia esiintyy jokseenkin harvinaisena ja paikoittain. Esiintymät ovat usein kohtalaisen pieniä. Ahvenanmaalla lajia ei tavata.
Punatytönkorentoa esiintyy virtaavilla vesillä. Varsinkin varjoisat paikat hidasvirtauksisilla korpipuroilla ja pikkujoilla ovat lajin suosiossa. Etelä-Suomessa sitä on havaittu lentämässä myös ojien seisovilla vesillä. Laji elää Euroopassa enimmäkseen seisovilla vesillä.

Elintavat

Lajin lentoaika on Suomessa kesäkuun alusta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika sijoittuu kesäkuun puolenvälin tienoilta heinäkuun puoliväliin.