google/wiki40b huggingface dataset:
Michael Kühnen

Michael Kühnen (21. kesäkuuta 1955 Bonn – 25. huhtikuuta 1991 Kassel) oli saksalainen uusnatsijohtaja. Hän oli ensimmäisiä julkisuudessa natsismia kannattaneita henkilöitä toisen maailmansodan jälkeisessä Länsi-Saksassa ja myös aikansa tunnetuin saksalainen uusnatsi.
Kühnen toimi aluksi äärioikeistolaisen NPD-puolueen nuorisojärjestössä 1970-luvun alusta lähtien ja vaikutti sen jälkeen avoimesti uusnatsistisissa ryhmittymissä. Hän palveli lyhyen aikaa luutnanttina Saksan armeijassa, josta Kühnen kuitenkin erotettiin vuonna 1977 natsipropagandan levittämisen vuoksi. Armeijan jälkeen hän perusti oman natsijärjestön, joka teki yhteistyötä useiden muiten uusnatsiorganisaatioiden kanssa ja syyllistyi muun muassa useisiin pankkiryöstöihin sekä muihin asellisiin iskuihin. Vuonna 1979 Kühnen tuomittiin kolmen ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen.
1980-luvun aikana hän toimi erilaisissa äärioikeistolaisissa ja natsistisissa ryhmittymissä saaden vuonna 1985 neljän vuoden vankeustuomion. Vuonna 1986 Kühnen ilmoitti olevansa homoseksuaali, mikä johti hänen vaikutusvaltansa laskuun Saksan uusnatsiliikkeesä. Kühnen itse piti esikuvanaan 1930-luvun alussa natsipuolueessa vaikuttanutta Ernst Röhmiä, joka oli myös homo. Kühnenin mielestä homoseksuaalit soveltuivat uusnatsiliikkeiden toimintaan erinomaisesti, koska he pystyivät perheettöminä tiukemmin sitotumaan niiden toimintaan. Vapauduttuaan vankilasta vuonna 1988 Kühnen perusti jälleen uusia uusnatsiryhmiä, jotka kuitenkin jäivät lyhytaikaisiksi. Viimeisen kerran hän oli julkisuudessa huhtikuun alussa 1991, jolloin Kühnen mellakoi johtamansa skinhead-ryhmän kanssa Puolan vastaisella raja-asemalla, vastustaen sen avaamista. Kühnen kuoli sairaalassa AIDS:iin liittyviin tauteihin vielä saman kuun aikana. Vaikka hän oli itse homoseksuaali, tekivät Kühnenin johtamat ryhmät lukusia väkivaltaisia hyökkäyksiä ulkomaalaisten lisäksi myös seksuaalivähemmistöjä kohtaan.
Pikkuriipi (Kolari, Pasmajärvi)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Aalisjoen keskiosan alueeseen (67.953) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 177,9 metriä mpy.
Pikkukynsimö

Ulkonäkö

Pikkukynsimö kasvaa vain yhdestä neljään senttimetriä korkeaksi. Kaikki lehdet ovat tyviruusukkeena. Ne ovat paksuja, ehyitä ja lusikkamaisia. Yhdessä varressa kasvaa kahdesta kuuteen kukkaa. Ne ovat 3–4 millimetriä leveitä, aluksi kirkkaankeltaisia, myöhemmin haalistuvia. Litu on viidestä seitsemään millimetriä pitkä ja kalju.

Levinneisyys

Pikkukynsimöä esiintyy Skandinaviassa harvinaisena Pohjois-Ruotsin ja Norjan tuntureilla, lisäksi Grönlannissa sekä Pohjois-Amerikassa Pohjois-Kanadassa ja Yhdysvalloissa Kalliovuorilla laajalla alueella New Mexicosta Keski-Alaskaan. Ruotsissa ja Norjassa laji kasvaa tunturien lumenviipymillä.
Valtellina

Valtellina tai Valtelline (ital. Valtellina, saks. Veltlin, retoromaaniksi Vuclina) on Adda-joen laakso sivulaaksoineen. Se sijaitsee Pohjois-Italian Lombardiassa, ja rajoittuu pohjoisessa Sveitsiin. Aikaisemmin se on ollut tärkeä kauttakulkualue Pohjois-Italiasta Saksaan.
Vaskivuoren lukio

Historiaa

Kaivokselan yhteiskoulu toimi aluksi pari vuotta Kaivokselan kansakoulun yhteydessä. Oma, arkkitehtitoimisto Osmo Siparin suunnittelema koulurakennus valmistui vuonna 1970 Myyrmäen alueen ensimmäisenä julkisena rakennuksena. Peruskoulu-uudistuksessa Myyrmäen yhteiskoulu jaettiin vuonna 1977 Myyrmäen yläasteeksi ja lukioksi. Vaskivuoren lukio sai nykynimensä, kun vuonna 1996 Myyrmäen lukioon yhdistettiin Vantaanjoen lukio. Koulua peruskorjattiin ja laajennettiin 800 neliömetrin lisärakennuksella vuosina 2004–2007.
Koulun nimi on johdettu lähellä sijaitsevasta Vaskivuoren mäestä. Vuonna 2006 Hämeenkylän lukiokin yhdistettiin Vaskivuoreen. Samalla yläaste siirtyi Hämeenkylään osaksi Hämeenkylän koulua.

Erikoislukiolinjat

Noin 20 prosenttia Vaskivuoren lukion oppilaista opiskelee jonkun erikoislukio-ohjelman mukaisesti.

Musiikkilukio

Musiikki- ja tanssilukiossa on yhteensä 120 opiskelijaa. Vuosittain musiikkilukioon valitaan 33 uutta opiskelijaa. Musiikkilukioon opiskelijat valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka muodostuu pääsykokeesta ja peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta. Musiikkilukiossa opiskelijat suorittavat vähintään 13 musiikkikurssia pakollisina opintoina. Musiikkilukiolaiset voivat jättää kahdeksan kurssia pois valtakunnallisesta opetussuunnitelmasta. Pakollisten aineiden kaikista kursseista on kuitenkin suoritettava vähintään puolet.
Musiikkilukion toimintaan kuuluvat esimerkiksi erilaiset kuorot, musiikkiteatteri, Big Band sekä maksulliset soitto- ja laulutunnit. Musiikkilukiossa voi opiskella myös kaksi kurssia äänitystekniikkaa.

Tanssilukio

Vaskivuoren lukiossa alkoi tanssipainotteinen ohjelma lukuvuonna 2000–2001. Syksystä 2004 tanssipainotus muuttui tanssilukioksi. Vuosittain tanssilukioon valitaan 7 opiskelijaa. Opiskelijat valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka koostuu peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta ja pääsykokeiden pistemäärästä.
Tanssilukiossa opiskellaan nykytanssia, jazztanssia, improvisaatiota, koreografiaa ja tanssinhistoriaa. Lisäksi tanssilinjalaiset suorittavat kaksi kurssia musiikkia. Kolmantena vuonna on mahdollisuus tehdä tanssin lukiodiplomi. Opiskelijat noudattavat erikoislukion tuntijakoa ja voivat jättää valtakunnallisen tuntijaon mukaisia kursseja pois opinto-ohjelmastaan.

Medialinja

Medialinja alkoi vuonna 2006, kun Vaskivuoren lukio yhdistyi Hämeenkylän lukion kanssa. Medialinjan aloittaa vuosittain 24 opiskelijaa. Heidät valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka koostuu peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta sekä hakemuksen ja haastattelun pistemäärästä.
Medialinjan tavoitteena on tarjota lukiolaisille toimittajan työhön keskittyvää media-alan koulutusta sekä antaa perusvalmiuksia media-alalle. Linjalla opiskellaan lehti-, televisio- ja radiotyötä. Opiskelija suorittaa 8–13 mediakurssia, joista osa on pakollisia ja osa valinnaisia.
Marek Hłasko

Marek Hłasko (14. tammikuuta 1934 – 14. kesäkuuta 1969) oli puolalainen kirjailija.

Elämä

Hłaskon elämä on erittäin mytologisoitu, ja huomattavaa osaa sitä koskevista legendoista levitti hän itse. Hän syntyi Varsovassa Maciej Hłaskon ja Maria Łucjan, o.s. Rosiakin pojaksi. Kasteensa hän sai varsin myöhään, vasta 26. joulukuuta 1935. Pojan vanhemmat erosivat tämän ollessa 3-vuotias, ja Maciej meni seuraavana vuonna uusiin naimisiin, mutta kuoli 13. syyskuuta 1939.
Hłaskon lapsuutta varjosti toinen maailmansota. Hän oli äitinsä Marian kanssa Varsovassa kansannousun aikaan ja muutti sen jälkeen Częstochowaan. Äiti ja poika siirtyivät sieltä Chorzówin ja Białystokin kautta lopulta vuonna 1946 Wrocławiin. Opintovuosiensa jälkeen Hłasko sai ajokortin 16-vuotiaana ja aloitti työnsä pakettiautonkuljettajana. Kuten hänen oppilaitoksensa, myös hänen työpaikkansa vaihtelivat useasti. 
Jo vuonna 1951 Hłaskolta ilmestyi novellikokoelma Baza Sokołowska. Hän eli mm. Pariisissa, Saksassa, Italiassa ja Israelissa ennen asettumistaan vakituisesti Saksaan vuonna 1960. Hänen vaimonsa oli saksalainen näyttelijätär Sonja Ziemann. Hłaskoa vastaan nostettiin lehdistökampanja, hän joutui toistuvasti vangituksi ja yritti itsemurhaa. Hänen kärsimänsä mielenterveys- ja muut ongelmat johtivat avioeroon 1965 ja sitten muuttoon Los Angelesiin 1966.
Marek Hłasko kuoli oletettavasti oman käden kautta Wiesbadenissa vuonna 1969.

Kirjallinen työ

Vaikka Marek Hłasko oli kuollessaan vain 35-vuotias, hän ehti luoda laajan ja monipuolisen kirjallisen tuotannon. Osa töistä julkaistiin vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.
Hłasko kirjoitti arvostettuja romaaneja ja novelleja, mutta myös useita elokuvakäsikirjoituksia.
Kirjankustantamo Tammi on julkaissut Keltaisessa kirjastossa Marek Hłaskon romaanit Viikon kahdeksas päivä (1959) ja Suoraan paratiisiin (1960).
Uolevi Anthoni

Väinö Uolevi Anthoni (5. helmikuuta 1932 Toijala – 7. kesäkuuta 2013 Helsinki oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan kenraalimajuri. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni, (s. 24.2.1906 Rauma, k. 24.7.1965  Kokkola)  ja Helvi Kyllikki o.s. Saukko (4.3.1905 Lempäälä - 8.8.1981 Helsinki).

Koulutus

Uolevi Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta 1951 ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun 38. kadettikurssilla vuosina 1952–1954. Vuonna 1956 Anthoni suoritti yliupseerikurssin ja 1958 kapteenikurssin. Vuosina 1960–1962 Anthoni opiskeli sotakorkeakoulun aseteknillisellä linjalla.

Palvelusura

Uolevi Anthoni suoritti varusmiespalveluksensa Kenttätykistörykmentti 1:ssä vuosina 1951–1952 ja suoritti palvelusaikanaan upseerikoulun. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 3:ssa nuorempana upseerina 1954–1955 ja RUK:n opetusupseerina 1955–1956. Tämän jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana YK-tehtävissä Suezilla 1956–1957. 1959 hänet määrättiin Karjalan Tykistörykmenttiin patterinpäällikön sijaiseksi vuosiksi 1959–1960. 1962–1963 Anthoni toimi opetusupseerina Asekoulussa Harjavallassa kunnes koulu siirrettiin Kuopioon. 1965 Anthoni toimi Pääesikunnan aseosaston toimistoupseerina ja vuosina 1966–1974 PE:n sotatalousosaston esiupseerina ja toimistopäällikkönä. Vuodet 1974–1976 hän toimi PE:n teknisen toimiston toimistopäällikkönä ja 1976–1980 PE:n sotatalousosaston osastopäällikkönä ja vuodesta 1981 alkaen sotavarustepäällikkönä.

Yksityiselämä

Hänen puolisonsa oli Eeva Marjatta o.s Lainpelto (s. 19.7.1933 Lappeenranta) ja heillä oli kaksi tytärtä.
PoriExpress

Tilausliikenne PoriExpress (aiemmin OnniExpress) on Tilausliikenne Pori Oy:n aputoiminimi, jonka alaisuudessa markkinoidaan Keskimatkat Oy:n Porin ja Helsingin välisiä halpabussivuoroja. PoriExpressin juuret ovat OnniExpressissä, joka oli suomalaisten linja-autoyhtiöiden yhteenliittymä, jonka perustivat toukokuussa 2014 neljä Onnibus-yhteenliittymästä eronnutta liikennöitsijää Onnibusin myytyä kaukoliikenteensä ulkomaalaisomistukseen.

Nimiriita

Suomen OnniExpress oli Keskimatkat Oy:n aputoiminimi ja sitä käytettiin aiemmin halpabussivuorojen markkinoinnissa. OnniExpressin perustajajäsenten entinen yhteistyökumppani OnniBus.com kyseenalaisti nimen käyttöoikeuden. Markkinaoikeus totesi kesällä 2014, että OnniExpressillä on oikeus nimen käyttöön, mutta tästä huolimatta OnniBus.com nosti uuden kanteen markkinaoikeudessa loppuvuodesta 2014. OnniExpress-yhteenliittymän jättänyt Oulun Onnikka Oy teki nimiriidassa sovinnon OnniBus.comin kanssa marraskuussa 2014, mutta muiden toimijoiden osalta tilanne säilyi kiistanalaisena. Marraskuussa 2015 Keskimatkat Oy lopetti OnniExpress-nimen käytön markkinoinnissa ja tilalle otettiin uusi nimi PoriExpress. Markkinaoikeus antoi nimikiistaan ratkaisunsa huhtikuussa 2016. Markkinaoikeus kielsi Keskimatkat Oy:ltä, Mennään Bussilla Oy:ltä ja Mikko Rindell Oy:ltä OnniExpress-nimen käytön markkinoinnissaan ja velvoitti yhtiöt maksamaan OnniBus.comille yhteisvastuullisesti tavaramerkkioikeuden loukkauksesta aiheutuneesta vahingosta yhteensä 40 000 euroa.

OnniExpressin historia

OnniExpressin toiminnassa tapahtui paljon muutoksia yhteenliittymän melko lyhyen historian aikana. Elokuussa 2014 säkyläläinen toiminimi ZeiZei-Line liittyi OnniExpress-yhteenliittymään. ZeiZei-Line oli myös aiemmin mukana Onnibussin markkinointiyhteenliittymässä, mutta erosi siitä jo ennen OnniExpressin perustajajäseniä marraskuussa 2013. Yhteenliittymän perustajajäsenistä Oulun Onnikka Oy erosi OnniExpressistä syyskuussa 2014 ja Mikko Rindell Oy marraskuussa 2014. Mikko Rindellin aiemmin liikennöimiä linjoja ryhtyivät hoitamaan Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiö ja Savonlinja. Joulukuussa Pirkanmaan Tilausliikenne Oy ilmoitti liikennöivänsä Tilausajot Mennään Bussilla Oy:lle kuuluvaa Tampere–Turku-reittiä. Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiö ilmoitti eroavansa OnniExpress-yhteenliittymästä tammikuussa 2015 ja sen liikennöimä Raisio–Turku–Helsinki-linja siirtyi Åbus-halpabussitoiminnaksi helmikuussa 2015. Toukokuun 2015 alussa OnniExpressin nettisivuilta poistettiin kaikki muut reitit paitsi Keskimatkat Oy:n sekä Pirkanmaan Tilausliikenne Oy:n liikennöimät vuorot. Pirkanmaan Tilausliikenne Oy:n liikennöimät vuorot jäivät kesätauolle loppukeväästä 2015, mutta liikennöintiä ei kuitenkaan koskaan jatkettu ja näin ollen Keskimatkat Oy jäi yhteenliittymän ainoaksi toimijaksi.
Reeti Sahlstedt

Reeti Sahlstedt (s. 30. elokuuta 1976 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija ja rullakiekkoilija. Jääkiekkoa hän on pelannut viimeksi Vermuntilan Temmossa Suomi-sarjassa. Sahlstedt edusti Lukkoa yhdessä Euroopan Liigan ottelussa kaudella 1996–1997.
Vuonna 2006 Sahlstedt kuului pronssia voittaneeseen Suomen joukkueeseen rullakiekon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Reetin isoveli Kalle Sahlstedt (s. 1973) on myös jääkiekkoilija. Veljesten isä Esko Sahlstedt on Rauman Lukon entinen päävalmentaja.
Ennia Thrasylla

Ennia Thrasylla (kuoli 38) oli roomalainen nainen. Hän oli pretoriaaniprefekti Naevius Sutorius Macron vaimo. Hänen isoisänsä oli kuuluisa aleksandrialainen astrologi Tiberius Claudius Thrasyllus, jonka Tiberius tapasi Rodoksella. Ennia avioitui Macron kanssa tämän vielä ollessa vigiles-joukkojen komentaja. Macro syrjäytettyä Sejanuksen hänestä tuli uusi pretoriaaniprefekti. Tuleva keisari Caligula oli Macron hyvä ystävä. Kerrotaan että Ennia ja hänen miehensä sopivat että Ennia vietteli Caligulan tämän ensimmäisen vaimon kuoltua. Ennia lupautui jopa menemään naimisiin Caligulan kanssa. Toisaalta Caligula halusi ehkä Macron tuen ja vietteli itse Ennian tämän takia. Vuonna 38 Caligula teki Macrosta Egyptin prefektin, mutta pakotti pian pariskunnan tekemään itsemurhan.
Glottaaliklusiili

Glottaaliklusiili on konsonanttiäänne, joka muodostetaan sulkemalla kokonaan sekä äänihuulirako että rustorako, niin että ilmavirtaus keuhkoista pysähtyy hetkeksi. Päinvastoin kuin muut klusiilit, joilla on sekä soinnillinen että soinniton sarja, glottaaliklusiili voi olla vain soinniton; soinnillinen glottaaliklusiili ei ole foneettisesti mahdollinen, koska fonaatio on mahdoton äänirako suljettuna.
Glottaaliklusiilin merkki kansainvälisessä foneettisessa kirjaimistossa muistuttaa pisteetöntä kysymysmerkkiä [ʔ], mutta jos se ei teknisistä syistä ole käytettävissä, sen korvikkeena voidaan käyttää tavallista kysymysmerkkiä. Joidenkin kielten oikeinkirjoituksessa glottaaliklusiilia merkitään erityisellä kirjaimella tai tarkkeenomaisella merkillä.

Suomen kielessä ja sukukielissä

Suomen kielessä glottaaliklusiili on verrattain yleinen, vaikka sitä ei merkitä oikeinkirjoituksessa. Se esiintyy useimmissa murteissa rajageminaation yhteydessä vokaalilla alkavien sanojen välissä pitkänä tai vajaapitkänä geminaattana. Esimerkiksi olla-verbin imperatiivin yksikön toisen persoonan ole fonologinen esitys on /oleˣ/, ja lausekkeen ole aina fonologinen esitys /oleˣ ɑinɑ/ toteutuu foneettisesti rajageminaationa [oleʔːɑinɑ]. Varsinkin itämurteissa glottaaliklusiili saattaa esiintyä myös yhdyssanan osien välissä (esim. linja-auto [linjɑʔɑuto]).
Suomensukuisista kielistä võron oikeinkirjoituksessa glottaaliklusiilia merkitään q-kirjaimella. Se esiintyy esimerkiksi imperatiivin ja monikon nominatiivin tunnuksena: võtaq ubinaq ’ota omenat’, bussiq ’bussit’, kalaq ’kalat’.

Muissa kielissä

Englannissa esimerkiksi cockneyn murteessa sananloppuinen k, p tai t voi ääntyä pelkkänä glottaaliklusiilina (esimerkiksi wick tai wit [wɪʔ]) tai yhdessä sen kanssa (hat [ɛʔt]). Myös sanan sisällä etenkin vokaalien välinen t tai tt voi ääntyä glottaaliklusiilina (butter [bʌʔə]). Puhekieltä epätäsmällisesti jäljittelevässä kirjoituksessa tällainen glottaaliklusiili voidaan osoittaa heittomerkillä: wi’ li’l bi’ of bu’er (with little bit of butter).
Saksan kielen oikeinkirjoituksessa glottaaliklusiilia ei merkitä, mutta se esiintyy yleensä esimerkiksi etuliitteen loppuvokaalin ja sanajuuren alkuvokaalin välissä: beachten [bəˈʔaxtən].
Tanskassa niin sanottu stød-ilmiö lisää glottaaliklusiilin esimerkiksi sanassa hund [hunʔ].
Havaijissa ja eräissä muissa polynesialaisissa kielissä glottaaliklusiilia merkitään tarkkeenomaisella ylösalaisella pilkulla (ʻ) eli ʻokinalla.
Seemiläisissä kielissä, kuten arabiassa ja hepreassa, glottaaliklusiilia merkitään alef-kirjaimella, jonka muoto vaihtelee kirjaimiston mukaan. Näitä kieliä latinaistettaessa alef korvataan usein tarkkeenomaisella puoliympyrän kaarella (ʾ) tai heittomerkillä.
Maltan kielen kirjoitusjärjestelmässä glottaaliklusiilia merkitään (kuten võroksikin) q-kirjaimella.
Tauno Viktor Viljanen

Tauno Viktor (T. V.) Viljanen (6. syyskuuta 1901 Helsinki – 17. huhtikuuta 1973) oli yleisesikunnan päällikkö, arvoltaan kenraaliluutnantti vuodesta 1956.
Viljanen valmistui 2. reserviupseerikurssilta 1921, Kadettikoulusta vuonna 1925 ja Sotakorkeakoulusta 1927. Hän palveli Suomen Valkoisessa Kaartissa 1922-1927. Hän opetti Taistelukoulussa vuosina 1927-1930. Viljanen työskenteli yleisesikunnassa toimistoupseerina 1930-1936. Komppanianpäällikkönä hän oli Jääkäripataljoona 3:ssa 1937-1938. Hän toimi puolustusministeriössä koulutusosastolla toimistoesiupseerina vuosina 1938-1939.
Viljanen toimi talvisodassa Kannaksen armeijan esikunnassa toimistoesiupseerina ja myöhemmin I armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Hän toimi jatkosodassa vuosina 1941–1942 päämajan operatiivisessa osastossa Maavoimatoimiston päällikkönä. 12.12.1942 alkaen Viljanen komensi jalkaväkirykmentti 16:a ja 16.11.1943 alkaen jalkaväkirykmentti 1:ä. Aunuksen ryhmän operatiivisen osaston päällikkönä hän toimi 1944. Myöhemmin vuonna 1944 hän oli III armeijakunnan esikuntapäällikkönä.
Sodan jälkeen Viljanen oli pääesikunnan sotahistoriallisen toimiston päällikkö vuosina 1944–1946, jalkaväkirykmentti 9:n komentaja 1947–1948, Reserviupseerikoulun johtaja 1948–1952, pääesikunnan operatiivisen osaston päällikkö 1952–1954 ja yleisesikunnan päällikkö 1956–1961. Hän loi sotien jälkeen uudelleen aloitetulle reserviupseerikoulutukselle perusteet ja muodot.
Ylennykset: reservivänrikki 1921, vänrikki 1923, luutnantti 1925, kapteeni 1929, majuri 1939, everstiluutnantti 1941, eversti 19.11.1944, kenraalimajuri 26.1.1954, kenraaliluutnantti 8.2.1956.
Only God Forgives

Juoni

Julian (Ryan Gosling) on yhdysvaltalainen lainsuojaton, joka johtaa thainyrkkeilysalia Bangkokissa. Thainyrkkeilysali toimii kulissina perheen kansainväliselle huumeimperiumin toiminnalle. Kun Julianin vanhempi veli Billy (Tom Burke) raiskaa ja murhaa 16-vuotiaan prostituoidun, omaa oikeuttaan jakava eläköitynyt poliisi Chang (Vithaya Pansringarm) antaa tytön isän, Choi Yan Leen (Kowit Wattanakul), hakata Billyn hengiltä. Veljesten julma ja dominoiva äiti, kansainvälisen rikollisjärjestön johtaja Crystal (Kristin Scott Thomas) saapuu Yhdysvalloista Bangkokiin noutamaan suosikkipoikansa ruumiin kotiin ja vaatimaan Julianilta kostotoimia. Murhaajan metsästys aloittaakin verisen yhteenoton rikollisperheen ja Changin välillä.

Tuotanto

Ryan Gosling kiinnitettiin pääosaan kesällä 2011, kun Luke Evans jättäytyi elokuvasta Hobitti – Odottamaton matka -elokuvan vuoksi. Kristin Scott Thomas oli kiinnitetty Crystalin rooliin keväällä 2011. Gosling valmistautui rooliaan varten harjoittelemalla thainyrkkeilyä kahdesta kolmeen tuntia päivässä.
Elokuvan kuvaukset alkoivat tammikuussa 2012 ja kestivät viisi kuukautta. Elokuva kuvattiin Thaimaan pääkaupungissa Bangkokissa pitkälti kronologisessa järjestyksessä ja kuvatut kohtaukset leikattiin jo samana päivänä.

Julkaisu

Only God Forgives sai maailmanensi-iltansa Ranskassa Cannesin elokuvajuhlilla 22. toukokuuta 2013, jolloin oli myös elokuvan Ranskan teatteriensi-ilta. Elokuva julkaistiin Tanskassa 30. toukokuuta 2013, Ruotsissa 31. toukokuuta 2013, Suomessa 7. kesäkuuta 2013, Thaimaassa 18. heinäkuuta 2013 ja Yhdysvalloissa 19. heinäkuuta 2013. Only God Forgives sai Tanskassa 26 424, Ranskassa 451 701 ja Ruotsissa 9 333 katsojaa. Lipputuloja kertyi Tanskassa 307 913, Ranskassa 3 662 317, Ruotsissa 126 682, Yhdysvalloissa 779 188 ja Thaimaassa 66 799 dollaria. Elokuva oli Suomessa vuoden 2013 110. katsotuin elokuva saatuaan 12 545 katsojaa ja 141 626 dollarin lipputulot. Yhteensä elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti 10,6 miljoonaa dollaria.

Vastaanotto

Only God Forgives sai Cannesissa hyvin ristiriitaisen vastaanoton. Toimittajista ja elokuvakriitikoista koostuneesta yleisöstä osa lähti kesken esityksen tai buuasi, kun taas osa osoitti suosiota antamalla aplodeja elokuvan päätyttyä.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 40 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,2/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 157 arviointiin, joista 63 oli ”tuoreita” ja 94 ”mätiä”. 26 227 käyttäjästä 37 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 2,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 39 arvostelun perusteella elokuva on saanut 37 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 527 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,9/10. Internet Movie Databasen 96 137 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,7/10.
Vuonna 2015 brittiläisen sanomalehden The Guardianin kriitikko Peter Bradshaw listasi elokuvan siihenastisen 2010-luvun viidenkymmenen parhaan elokuvan joukkoon.
Dolfijn-luokka

Suunnittelu

Luokka oli ensimmäinen Alankomaissa toisen maailmansodan jälkeen suunniteltu sukellusveneluokka. Se oli kolmirunkoinen. Kolme sylinteriä oli sijoitettu kolmion muotoon ulkorungon sisäpuolelle. Ylin sylinteri oli miehistön majoitustiloina, valvomona ja siellä oli myös aseistus. Hieman lyhyemmät alarungon muodostaneet sylinterit sisälsivät kumpikin oman propulsiojärjestelmän käsittäen 12-sylinterisen dieselmoottorin, sähkömoottorin sekä 168-kennoisen akuston.
Elis James

Ura

James aloitti uransa koomikkona vuonna 2005, mutta siirtyi ammattilaiseksi vasta vuonna 2008. Ennen ammattilaisuraansa James soitti cardiffilaisessa indie/punk-yhtyeessä Heck.
James on tehnyt kolme sooloesitystä Edinburghin Fringe-komediafestivaaleilla: The Most Cautious Little Boy In Wales vuonna 2009, Daytripper vuonna 2010 ja Speaking As a Mother... vuonna 2012. James esittää stand up -komiikkaa sekä englannin että kymrin kielellä. 
2010 James esiintyi lämmittelijänä walesilaisen koomikko-kollegansa Rhod Gilbertin Britannian-kiertueella.
Vuodesta 2014 James on esittänyt yhtä kolmesta päähahmosta BBC:n sitcomissa Josh.
Helmikuusta 2014 alkaen James on juontanut viikottaista radio-ohjelmaa Elis James and John Robins  yhdessä ystävänsä ja kollegansa John Robinsin kanssa brittiläisellä indierock-musiikkiin erikoistuvalla kaupallisella Radio X -kanavalla. Vuonna 2016 he kiersivät Britanniaa nimellä The Elis James and John Robins Experience. Maaliskuussa 2017 ohjelma voitti Chortle award -palkinnon.
2017 James ja englantilainen koomikko Miles Jupp tekivät BBC:lle neliosaisen sarjan James & Jupp, jossa he kiertävät Walesiä.

Yksityiselämä

James syntyi Haverfordwestissä Etelä-Walesissä, mutta kasvoi Carmarthenin kaupungissa. Hän on kaksikielinen ja puhuu äidinkielenään sekä kymriä että englantia.
James on opiskellut nykyhistoriaa ja politiikkaa Cardiffin yliopistossa.
James on kihloissa englantilaisen näyttelijä-koomikon Isy Suttien kanssa. Pari asuu Lontoossa ja heillä on vuonna 2014 syntynyt tytär.