google/wiki40b huggingface dataset:
Gigantomakhia

Gigantomakhia (muinaiskreikaksi γιγαντoμαχια 'giganttien taistelu') oli kreikkalaisessa mytologiassa Olympoksen jumalien ja giganttien välinen taistelu. Varhaisessa lähteissä gigantomakhia on itsenäinen tapahtumansa, mutta myöhemmät runoilijat sekoittavat sen varsin usein titanomakhian kanssa. Kuitenkin titanomakhiassa Olympoksen jumalat syrjäyttivät varhaisemmat jumalat, titaanit, kun taas gigantomakhiassa gigantit halusivat saada valtansa jo vakiinnuttaneet uuden ajan jumalat vapauttamaan titaanit Tartaroksesta.
Olympoksen jumalat eivät itse voineet tappaa gigantteja, ellei kuolevainen auttaisi heitä tässä. Tämän kuultuaan Gaia löysi yrtin, joka estäisi gigantteja saamasta surmaansa myöskään kuolevaisten kädestä, mutta Zeus kielsi Heliosta ja Eosta loistamasta ja vei itse yrtin. Hän kutsui jumalien avuksi oman poikansa Herakleen, jonka äiti oli kuolevainen. Herakleen avulla jumalat saivatkin gigantit lyötyä: Alkyoneuksen, joukon johtajan, löi Herakles, Porfyrion haavoittui Zeuksen salamasta ja sai lopulta surmansa Herakleen nuolista, Enkeladoksen ja Pallaksen surmasi Athene, Polyboteen tappoi Poseidon Nisyroksen saaren alle, Hippolytoksen löi Hermes, Efialteen surmasi nuolillaan Apollon, Mimaan tappoi Hefaistos ja Klytioksen poltti Hekate palavilla soihduilla.
Drake & Josh

Drake & Josh on Dan Schneiderin luoma televisiosarja, jota on esitetty Nickelodeon-televisiokanavalla vuodesta 2004. Pääosia sarjassa esittävät Drake Bell (Drake Parker) ja Josh Peck (Josh Nichols) muita näyttelijöitä ovat mm. Miranda Cosgrove (Megan Parker), Jonathan Goldstein (Walter Nichols) ja Nancy Sullivan (Audrey Parker-Nichols).
Olavi Suomalainen

Heikki Olavi Suomalainen (s. 27. maaliskuuta 1947 Sääminki) on suomalainen kestävyysjuoksija.
Suomalainen voitti Bostonin maratonin vuonna 1972. Hänen voittoajakseen kirjattiin 2.15.39, joka jäi hänen maratonennätyksekseen. SM-maratonilla 1972 ja 1976 hän voitti pronssia maratonilta.
Suomalainen edusti Kokemäen Kova-Väkeä.
Geenipyssy

Geenipyssy tai geenitykki on geeninsiirrossa käytettävä laite, jolla siirrettävä geeni mekaanisesti "ammutaan" soluun. "Ammuksena" on makrokantaja, joka kiihtyy ja pysähtyy nopeasti. Tällöin makrokantajan sisältämät mikrokantajat irtoavat ja tunkeutuvat soluihin. Mikrokantajat ovat siirrettävällä geenillä päällystettyjä kulta- tai volframihiukkasia. Ampumisen jälkeen siirrettävän geenin toivotaan liittyvän kohdesolun tuman DNA:han. Liittyminen tapahtuu harvoin.
"Ammuksena" voidaan käyttää myös pelkkiä mikrokantajia.
Geenipyssyjä käytetään etenkin yksisirkkaisten kasvien geeninsiirtoon, sillä tavalliset vektorit eivät sovellu siihen.
Hivan kaanikunta

Historia

Hivan kaanikunta syntyi antiikin aikana Amudarja-joen ympärille. Arabit valloittivat sen vuonna 680 ja mongolivalloittaja Tšingis-kaani 1200-luvulla ja Timur Lenk 1300-luvulla. Sittemmin kaanikunnasta tuli jälleen itsenäinen. Venäjä valloitti osan kaanikunnasta 1873 ja teki siitä vasallivaltion. Vuonna 1919 Neuvosto-Venäjä syöksi emiirin vallasta ja seuraavana vuonna kaanikunnasta muodostettiin nimellisesti itsenäinen Horezmin kansantasavalta. Se ei kuitenkaan ollut pitkäikäinen, sillä jo 1924 sen alue jaettiin Uzbekistanin, Turkmenistanin ja Kazakstanin neuvostotasavaltojen kesken. Kazakstaniin liitetty osa (Karakalpakia) liitettiin 1932 Uzbekistaniin.
Maile Flanagan

Elämäkerta

Flanaganin isä työskenteli vakojaana Yhdysvaltain armeijalle, ja isän töiden vuoksi perhe muutti Flanaganin ollessa 4,5-vuotias Bangkokiin, Thaimaahan. Hän oli 10-vuotias kun perhe muutti Saksaan, jossa he asuivat Nürnbergissä ja Münchenissä. Flanagan valmistui Münchenin amerikkalaisesta high schoolista vuonna 1983 ja muutti sen jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli Bostonin collegessa.
Flanagan on kertonut julkisesti olevansa lesbo, ja hän on naimisissa Lesa Hammettin kanssa.

Näyttelijänä

Valmistuttuaan collegesta vuonna 1987 hän muutti Washingtonin kautta Minneapolisiin, jossa Flanagan liittyi komediaseurueeseen Every Mother's Nightmare. Ryhmään kuului muun muassa Wayne Wilderson, Tom McCarthy, Andrea Beutner, Peter Civetta ja Nancy Walls. Samalla hän esiintyi teatterissa ja stand up koomikkona.
Vuonna 1996 Flanagan muutti Los Angelesiin, jossa hän jatkoi teatterissa näyttelemistä. Kaksi vuotta myöhemmin Flanagan teki ensimmäiset esiintymisensä televisiossa, kun hänellä oli vieraileva rooli sketsisarjassa MADtv ja cameorooli elokuvassa Overnight Delivery. Samana vuonna Flanagan teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon MiB – Men in Black. Sittemmin 2000-luvulta lähtien hän on tehnyt äänirooleja näytelmäroolien ohella animaatoihin ja mainoksiin. Flanagan sai ensimmäisen pääroolin animaatiosarjasta Vekarat vuonna 2003 ja oli ehdokkaana vuonna 2005 Annie-palkinnon voittajaksi parhaasta ääniroolista animaatiosarjassa. Samaisesta ääniroolista hänet palkittiin vuotta myöhemmin Daytime Emmylla. Samoihin aikoihin Flanagan aloitti Naruto-sarjan päähahmon Naruto Uzumakin dubbaamisen englanniksi, jonka myötä hän on toiminut hahmon roolissa niin elokuvissa, kuin videopeleissä. Flanagan on vieraillut myös televisiosarjoissa Täydelliset naiset, Teho-osasto, Greyn anatomia ja Reno 911!. Vuonna 2008 hän oli käsikirjoittamassa ja tuottamassa näyttelemässään komediasarjassa 3Way.
Sävijärvi

Maantiede

Järven pinta-ala on 67,1 hehtaaria ja sen pituus on 2,0 kilometriä ja leveys 0,50 kilometriä. Siihen laskee ympäröivistä metsistä useita tulo-ojia, joista kaksi merkittävintä laskee järven pohjoisosaan. Sinne laskee luoteesta Lamminjärven ja Viljamaanjärven yhteinen laskuoja sekä Sävijoen pohjoinen osa. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa 6,0 kilometriä pitkä Sävijoki, joka laskee Leppälammin ja 1,9 kilometriä pitkän Leppijoen kautta Kourajärveen. Sekä pohjoispäässä että eteläpäässä on lahdet, jotka muodostavat erilliset osat järvestä. Vähäjärveksi kutsuttu ja kapean salmen järven pääosasta erottava osa toimii luusuan laskupaikkana. Pohjoisosan salmi kapenee, koska rannat ovat heinittyneet ja ranta kasvaa hiljalleen umpeen. Kapeikossa on järven ainoa saari.
Järven rantaviiva on 7,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa, mutta osa rannoista rajautuu  moreeni- ja kalliopohjaiseen metsämaastoon. Rannoilla on useita maatiloja ja loma-asuntoja. Järven länsipuolella kulkee Suodeniemen ja Ikaalisen yhdistävä maantie.
Alex Rodrigo Dias da Costa

Seurajoukkueura

Ammattilaisuransa Alex aloitti perinteikkässä brasilialaisseurassa, Santosissa. Debyyttinsä Santosissa teki 2002. Brasiliaisseurassa Alex pelasi 63 ottelua, joissa hän viimeisteli 12 maalia ennen kuin hän vuonna 2004 siirtyi englantilaisseuraan Chelsea FC:hen. Santosissa hän voitti Campeonato Brasileiron 2002.

PSV Eindhoven

Alex siirtyi Eurooppaan pelaamaan 2004, kun Chelsea teki kahdeksan miljoonan dollarin sopimuksen brassin kanssa. Alex ei kuitenkaan pystynyt pelaamaan englantilaisseurassa, koska hänen työluvassaan oli ongelmia. Koska Alex ei pystynyt pelaamaan Chelseassa, hän lähti pelaamaan lainalle hollantilaisseuraan PSV Eindhoveniin. Loppujen lopuksi Alex pelasi kolme vuotta Hollannissa ja auttoi seuran kolmeen Eredivisien mestaruuteen ja yhteen KNVB-cupin voittoon. Eindhovenissa Alex pelasi 84 peliä, joissa hän teki 11 maalia.

Chelsea

Alex sai työluvan vuonna 2007, jolloin hän siirtyi pelaamaan Chelseaan. Hänen debyyttinsä Chelseassa oli, kun hän tuli vaihdosta Liverpoolia vastaan 19. elokuuta 2007. Ensimmäisen maalinsa Alex teki Chelsealle ottelussa Middlesbroughia vastaan 20. lokakuuta 2007.

Paris Saint-Germain

Tammikuun lopussa 2012 Alex siirtyi Chelseasta Ranskaan, Paris Saint-Germainin organisaatioon. Hän teki seuran kanssa 2,5-vuotisen sopimuksen noin kuuden miljoonan euron siirtosummasta.

AC Milan

Alex siirtyi AC Milaniin hänen sopimuksensa loppumisen yhteydessä kesällä 2014.

Maajoukkueura

Alex teki debyyttinsä Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 17. elokuuta 2003 Meksikoa vastaan. Alexin maajoukkueuran suurin saavutus on Copa American voitto 2007.
Beaglen matka

Beaglen matka (engl. The Voyage of the Beagle) on yleisimmin annettu nimitys Charles Darwinin vuonna 1839 julkaisemasta klassisesta teoksesta, joka alkuaan ilmestyi HMS Beaglen kapteenin Robert FitzRoyn toimittaman neliosaisen matkakertomuksen Narrative of the Surveying Voyages of His Majesty's Ships Adventure and Beagle kolmantena osana nimellä Journal and remarks, 1832–1835. Kirja on sekä matkakertomus Beaglen toiselta, viisivuotiselta purjehdukselta, jolle Darwin osallistui, että Darwinin tutkimuspäiväkirja, joka kattaa sekä biologian, geologian että antropologian alat.
Kirjan osoittauduttua myyntimenestykseksi kustantaja julkaisi sen pian uudelleen nimellä Journal of Researches into the Geology and Natural History of the various countries visited by H.M.S. Beagle. Myöhemmin teoksesta toimitettiin useita erilaisia laitoksia eri nimillä. Kirja suomennettiin 2008.
Kariniemi (Lappeenranta)

Kariniemi on Lappeenrannan kaupunginosa, joka sijoittuu Voisalmen ja Kivisalmen kaakkoispuolelle. Kariniemi on rakennettu pääosin 1980- ja 1990-luvuilla. Keskustaan on matkaa kolme kilometriä. Kariniemessä on eniten omakotitaloja, mutta alueella on myös kerrostaloja ja rivitaloja. Monet kerrostaloista ovat vuokrataloja. Alue on vehreää ja luonnonläheistä Saimaan välittömässä läheisyydessä.
Ruokokutoja

Levinneisyys

Ruokokutojaa tavataan Afrikan etelä- ja kaakkoisosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pertti Duncker

Pertti Duncker (13. tammikuuta 1941, Helsinki – 1. joulukuuta 2009 ) oli suomalainen purjehtija ja kirjailija. Duncker on kirjoittanut matkoistaan itse suunnittelemallaan ja rakentamallaan  Merivuokko-purjeveneellä kuusi kirjaa, joista neljä kuvaa maailmanympäryspurjehdusta vuosina 1990–1996. Hän toimi Vene-lehden avustajana vuodesta 1975. Duncker purjehti ensimmäisenä suomalaisena Etelämantereelle vuonna 1992. Hän oli helsinkiläisen Pursiseura Sindbadin jäsen.
Valkolahosienet

Valkolahosienet kuuluvat kantasieniin. Ne ovat ainoita organismeja, jotka mineralisoivat tehokkaasti puun vaikeasti hajoavan ligniinipolymeerin. Valkolahottajilla on tehokkaita peroksidaasientsyymejä sekä lakkaaseja hajottamaan ligniiniä. Valkolahottajissa on kääpiä ja orvakoita, mutta myös joitain syötäviä lakkisieniä kutenherkkusieniä, siitake ja osterivinokas. Valkolahottajissa on niin selkeästi erilaisten kehityslinjojen lajeja, että ominaisuus on kehittynyt niissä erikseen toisista riippumatta. 
Valkolahottajat eivät suoranaisesti käytä ligniiniä hyväkseen, mutta kyky hajottaa sitä solunulkoisten entsyymien avulla on tuonut niille mahdollisuuden päästä hyödyntämään puiden selluloosaa ja hemiselluloosaa. Ruskolaho-ominaisuus on kehittynyt myöhemmin kuin valkolaho. On ilmeistä, että vielä kivihiilikaudella ei valkolahotusominaisuutta ollut kehittynyt, mikä selittää fossiilisten polttoaineiden kertymisen maaperään. Tehokas lahotus edellyttää hapen läsnäoloa, mistä syystä turvetta voi kertyä soiden hapettomiin kerroksiin.
Zaanstad

Zaanstadin historia

Kaupungin arvioidaan syntyneen 1500 luvulla, jolloin ensimmäiset vesisahat perustettiin Zaanstadiin. Useimmat rakennettiin Zaan-joen yhteyteen, mutta alueella oli myös jonkin verran tuulimyllyn voimalla käyviä sahoja. 1600-luvulta alkaen Zaanstreekin alueesta tuli maan ruoka-aitta.
HMS London (69)

Palvelus

HMS London liitettiin palvelukseen otettaessa 1. Risteilijäviirikköön, jossa alus palveli maaliskuuhun 1939 modernisoinnin alkamiseen saakka. Aluksen kylkipanssarointia lisättiin 4,5 tuumaiseksi ja silta rakennettiin muistuttamaan Fiji-luokan alusten siltaa. Alukselle asennettiin myös tulenjohdon etäisyydenmittaustutka HACS Mk1 sillan päälle. Kevyttä ilmatojunta-aseistusta vahvistettiin lisäämällä kaksi kahdeksanputkista kaksinaulaista ja kaksi neliputkista puolentuuman konekivääriä.
Aluksen palatessa palvelukseen helmikuussa 1941 se osallistui saksalaisen taistelulaiva Bismarckin metsästykseen Atlantilla. Alus yhdessä saattajansa hävittäjä HMS Brilliantin kanssa pysäytti etsinnän aikana saksalaiset tankkerit Esso Hamburgin ja Esso Colonin  4. kesäkuuta ja seuraavana päivänä tankkeri Egerlandin. Alukset pysäyttivät vielä 21. kesäkuuta tukilaiva Babitongan.
Alukselle tehty modernisointi oli lisännyt aluksen painoa ja Atlantin myrskyt aiheuttivat aluksen rungolle vakavia vaurioita. Alus jouduttiin siirtämään telakalle lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942 vaurioiden korjaamiseksi. Telakalla korvattiin puolentuuman konekiväärit kahdeksalla yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alukselle asennettiin myös tutka 273.
HMS London liitettiin palvelukseen palatessaan Jäämeren saattueiden suojaksi, missä se palveli marraskuuhun saakka. Jäämerellä aluksen runko kärsi uusia vaurioita ja se jouduttiin uudelleen siirtämään telakalle joulukuusta 1942 toukokuuhun 1943. Telakalla alukselta poistettiin lentokoneen tarvitsemat laitteet, mutta hangaari jätettiin. Alukselle asennettiin myös seitsemän yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
HMS London liitettiin palvelukseen palatessaan Itäiseen laivastoon, jossa se palveli sodan päättymiseen saakka. Vuoden lopulla aluksen kolme yksiputkista korvattiin neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin tykillä. Aluksella oli huhtikuussa 1944 neljä sähkötoimista kaksiputkista ja kuusitoista yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä kaksinaulaisia. Vuoden 1945 heinäkuuhun mennsessä aluksella karvattiin kahdeksan yksiputkista neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin ja neljällä yksiputkisella 40 millimetrin Bofors Mk III -ilmatorjuntatykillä. Alus purjehti Hongkongiin 1949 ja ankkuroitiin Fal-joelle, jossa se pysyi 3. tammikuuta 1950 BISCOlle siirtoon saakka. Alus saapui romutettavaksi R W Wardille Barrowiin 25. tammikuuta.
Bornholm

Historia

Rautakaudella saarelle pystytettiin bautakiviä, joita on luetteloitu yli 1 000.
Historiansa aikana Bornholm on kuulunut Tanskalle, paitsi vuosina 1525–1575, jolloin se oli läänitettynä Lyypekille ja 1658–1660, jolloin Bornholm oli Ruotsin hallussa. Toisen maailmansodan lopussa Neuvostoliitto pommitti saarta sen saksalaisen varuskunnan halutessa antautua länsiliittoutuneille Neuvostoliiton sijaan. Saksan antauduttua miehitti Neuvostoliitto  saarta 5. huhtikuuta 1946 saakka. Nykyisin saarella on Naton tutka-asema.
Bornholmin kunta luotiin 1. tammikuuta 2003 yhdistämällä viidestä entisestä kunnasta (Allinge-Gudhjem, Hasle, Nexø, Rønne ja Aakirkeby) ja silloisesta maakuntahallituksesta. Samalla Bornholm sai amtin (tansk. amt) aseman. 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä Bornholmin erityisasema omana amtinaan lakkasi ja se liitettiin Pääkaupunkialueen hallintoalueeseen.
Jakob Michelsen

Ura

Michelsen aloitti valmennusuransa vain 14-vuotiaana toimien TM Tønderin poikajoukkueiden valmentajana. Hän siirtyi vuonna 2001 Koldingin organisaatioon juniorivalmentajaksi ja edelleen IK Skovbakkeniin. Hän valmensi vuosina 2007–2009 Skovbakkenin naisten joukkuetta. Michelsen jatkoi kuitenkin seuran palveluksessa valmentaen seuran miesten edustusjoukkuetta. Hän nosti seuran Tanskan 2. divisioonaan kaudella 2009/10.
Tammikuussa 2011 Michelsen siirtyi Skovbakkenista Hobro IK:n peräsimeen. Michelsen valmensi Hobroa hyvällä menestyksellä, kunnes siirtyi vuonna 2012 maanmiehensä Kim Poulsenin rekrytoimana valmentamaan Tansanian juniorimaajoukkueitta. Maaliskuussa 2014 hän palasi kotimaahansa Skive IK:n päävalmentajaksi. Michelsen teki Skivessä loistavaa työtä ja nosti seuran 1. divisioonaan. Skive pelasi hänen alaisuudessaan ennätykselliset 18 perättäistä voitokasta ottelua. 
Kesällä 2015 Michelsen siirtyi Skivestä SønderjyskEn päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran historiallisesti Tanskan Superliigassa toiseksi. Sijoitus on seuran historian paras saavutus. Hänet palkittiin Tanskan vuoden parhaana valmentajana 2015. Michelsenin loistava työ eri seurojen päävalmentajana on nostanut hänet myös kansainväliseen maineeseen ja hän on saanut lempinimen "mini-Mourinho" taktisten näkemystensä vuoksi.
Marraskuun lopussa 2016 Michelsen allekirjoitti yllättäen kolmivuotisen sopimuksen Allsvenskan-seura Hammarby IF:n kanssa. Hän aloitti seuran päävalmentajana tammikuussa 2017. Michelsen luotsasi Hammarbyn Allsvenskanissa edellisen kauden tavoin yhdeksänneksi. Tammikuussa 2018 Hammarby kertoi purkaneensa tanskalaisen sopimuksen.
Kesäkuussa 2018 Michelsen palasi Tanskan Superliigan OB:n päävalmentajaksi.
Kaarlo Kairisto

Kaarlo Mooses Kairisto, vuoteen 1906 Vahlsten (26. marraskuuta 1881 Masku – 29. maaliskuuta 1954 Masku) oli kunnallisneuvos, opettaja, päätoimittaja ja yritysjohtaja.

Henkilöhistoria

Kairiston vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Vahlsten ja Karoliina Rosten. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1906–1916 oli Alma Aleksandra Rauvola ja toinen vuodesta 1918 Martta Matilda Juva. Kairisto valmistui kansakoulun opettajaksi 1907 ja toimi sen jälkeen opettajana vuoteen 1945 saakka. Turunmaan päätoimittaja hän oli 1934–1952 ja Varsinais-Suomen Sähkö Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1927. Hän osallistui myös Maskun kunnalliselämään, toimien muun muassa kunnanvaltuuston puheenjohtajana yli 30 vuotta, 1919–1950.
Edelaraudtee

Tavaraliikenne

1.1.2014 alkaen AS Edelaraudtee harjoittaa Viron rautateillä vain tavaraliikennettä.
Woikoski

Woikoski Oy on yritys, joka tuottaa kaasuja teollisuuteen ja lääkinnälliseen käyttöön. Yritys on perustettu 1882, ja se sijaitsee Mäntyharjun Voikoskella. Yrityksen omistaa Palmbergin suku.
Woikoski oli alkujaan kimrööki-väriainetta valmistava tehdas, mutta vuosikymmenien mittaan sen tuotantosuunta muuttui kaasuntuotantoon. Kaasuntuotanto aloitettiin tuottamalla vetyä, ja sivutuotantona syntyi happea, jota myytiin hitsaustarpeisiin. Yritys valmistaa myös kaasujen käsittelyssä ja jakelussa tarvittavia laitteita ja järjestelmiä.
Insinööri Knut August Palmbergin poika Alfred A. Palmberg osti Voikosken rannalla olleen myllyn 1909 ja perusti myllynkivitehtaan. Hän myi Voikosken alueen veljelleen Bertil Palmbergille, ja tämä perusti sinne kemian alan tehtaan ja voimalaitoksen, jotka käynnistyivät 1920. Voikosken kaasutehtaat jatkoivat toimintaa 1929 perustetun Oy Woikoski Ab:n omistuksessa, joka valmistaa teknisiä ja lääkkeellisiä kaasuja sekä rakentaa ja suunnittelee alan laitteistoja ja jakelujärjestelmiä.

Myyntiverkosto

Woikoski ilmoitti keväällä 2016 aloittavansa 70 työntekijää koskevat yt-neuvottelut. Teollisten kaasujen ja hitsaustarvikkeiden noutomyynti Woikosken omilta toimipisteiltä lakkautettiin  15.9.2016 ja nämä toiminnot siirtyivät jälleenmyyjille.
David Ackles

David Ackles (27. helmikuuta 1937 – 2. maaliskuuta 1999) oli kalifornialainen laulaja-lauluntekijä.
Acklesin kaupallinen menestys jäi vähäiseksi, mutta kriitikot ylistivät häntä sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa. Muun muassa Phil Collins ja Elvis Costello ovat julkisuudessa ilmoittaneet saaneensa vahvoja vaikutteita Acklesin tuotannosta.
Acklesin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1968. Kolmen Elektra Records -yhtiölle tehdyn levyjulkaisun jälkeen hän siirtyi Columbia Recordsille. 
Rattijuoppo kolaroi Acklesin kanssa vuonna 1981. Kolarin seurauksena Ackles joutui pyörätuoliiin puolen vuoden ajaksi. Hän menehtyi uusiutuneeseen keuhkosyöpään 62 vuoden iässä.
Mekan nosturionnettomuus

Mekan nosturionnettomuus tapahtui Saudi-Arabian Mekassa 11. syyskuuta 2015. Masjid al-Haramin moskeijan laajennustyömaalla käytetty nosturi kaatui perjantairukousten aikaan moskeijan katon läpi surmaten ainakin 107 ihmistä.
Ultrajuoksu

Ultrajuoksulla tarkoitetaan kaikkia maratonia (42,195 kilometriä) pidempiä juoksumatkoja. Ultrajuoksuja on hyvin monenlaisia. Lyhyin virallinen ultrajuoksumatka on 30 mailia (48,280 km). Yleisimmät matkat ovat 50 mailia (80 km), 100 km ja 100 mailia (160 km). Usein juostaan myös aikaperusteisia kilpailuja. Aikaperusteisten kilpailujen suosituin kesto on 24 tuntia, mutta myös muun mittaisia kilpailuja järjestetään, esimerkiksi 6, 12 ja 48 tunnin sekä 6 vuorokauden juoksuja. Pisimmillään ultrajuoksukilpailut voivat olla tuhansien kilometrien pituisia ja kestää useita kuukausia.
Juoksuja järjestetään lähes kaikissa eri maastotyypeissä. Aikaperusteiset juoksut käydään yleensä lyhyillä maantiekierroksilla, toisinaan urheilukentällä. 
Kenties kuuluisin ultrajuoksu on 246 kilometriä pitkä Spartathlon, juoksu Ateenasta Spartaan. Muita ultrajuoksukilpailuja ovat esimerkiksi Ranskan ja Saksan halkijuoksut. Vuonna 2003 juostiin 5 036 kilometrin TransEurope-FootRace Lissabonista Moskovaan. Juoksu kesti 64 päivää.
Vaativimpiin tapahtumiin otetaan mukaan vain kokeneita juoksijoita, ja lyhyemmillekin matkoille kilpailijat osallistuvat yleensä omalla vastuullaan. Kilpailuissa ei pääsääntöisesti jaeta palkintorahoja. Erityisen suosittua ultrajuoksu on Yhdysvalloissa, jossa erilaisia tapahtumia on laidasta laitaan.
Ultrajuoksussa järjestetään kansainvälisiä arvokilpailuja Euroopan ja maailman tasolla. Viralliset matkat mestaruuskilpailuissa ovat 100 km, 24 tuntia ja noin 80 km vuorijuoksu.

Ultrajuoksu Suomessa

Suomessa ultrajuoksun harrastajia on muutamia tuhansia. Merkittävimmät kotimaiset ultrajuoksutapahtumat ovat vuodesta 1972 lähtien joka vuosi järjestetty Suomi-juoksu 100 km, Helsingissä juostava Helsinki Ultra Run, Endurance 24h Espoossa ja Kolilla juostava Vaarojen maraton, jossa pisin matka on 130 kilometriä.
Viime vuosina ultrajuoksun suosiota on lisännyt polkujuoksun suosio. Uusia maastoreiteillä juostavia ultrajuoksukilpailuja on ilmestynyt runsaasti. Niissä tapahtuman luonteen vuoksi osanottajamäärää joudutaan rajaamaan.
Mantovan perimyssota (1613–1617)

Ensimmäinen sota

Mantova oli pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuakunta, joka sijaitsi Lombardian ja Venetsian välissä Pohjois-Italiassa. Helmikuussa 1612 Mantovan herttua Vincenzo I kuoli, ja häntä seurasi herttuaksi hänen poikansa Frans IV, joka kuitenkin kuoli jo saman vuoden joulukuussa. Fransilla ei ollut miespuolista jälkikasvua, ainoastaan 3-vuotias tytär. Mantovan herttuakunnan saattoi periä vain miespuoliset perilliset, joten se siirtyi Fransin veljelle, kardinaali Ferdinandille.
Mantovan herttuat olivat hallinneet Montferraton herttuakuntaa vuodesta 1536 lähtien. Montferrato sijaitsi erillään Mantovasta Lombardian ja Savoijin välissä. Sillä ei ollut samanlaista rajoitusta perimysjärjestyksessä kuin Mantovalla, ja sen saattoi periä myös naispuolinen jälkeläinen. Tämän vuoksi Montferraton herttuakuntaa vaati Fransin tyttärelle Marialle tämän äiti Margherita Savoiji. Vaatimusta tuki Savoijin herttua Kaarle Emanuel I, Margheritan isä. Mantovan uusi herttua Ferdinand taas kääntyi Itävallan Habsburgien puoleen saadakseen tukea vaatimukselleen Montferraton suhteen. Habsburgien avusta huolimatta Ferdinandin ei onnistunut vallata Montferratoa kesään 1615 mennessä, jolloin ranskalaisten diplomaattien välityksellä solmittiin tulitauko osapuolten välille.

Toinen sota

Uskok-sota puhkesi joulukuussa 1615 Venetsian ja Itävallan välille. Venetsia etsi liittolaisia Sisä-Itävallan arkkiherttua Ferdinandia vastaan muualta Euroopasta, kun taas itävaltalaiset luottivat Espanjan apuun.
Vuonna 1616 sekä Ranska, että Venetsia, lupasivat tukea Savoijin herttua Kaarle Emanuelia, jos tämä päättäisi hyökätä Montferratoon uudestaan ja sitoisi siten espanjalaisten joukkoja. Savoijin herttua värväsi joukkoja laajalti, ja lopulta hänen armeijaansa kuului 4 000 saksalaista protestanttia kreivi Ernst von Mansfeldin johdossa ja noin 10 000 vapaaehtoista Ranskasta. Espanjan hallitseman Lombardian kuvernööri piti kuitenkin puolensa armeijan hyökkäystä vastaan, kunnes paavi Paavali V:n välityksellä solmittiin rauha lokakuussa 1617. Venetsian suunnitelma onnistui, sillä Mantovan sodan syttyminen uudelleen esti arkkiherttua Ferdinandia saamasta espanjalaisapua Milanosta. Uskok-sota päättyi vuonna 1618.
Montferraton herttuakunnan kohtaloa puitiin uudestaan vuosina 1628–31 käydyssä Mantovan perimyssodassa, kun Mantovan herttua Ferdinand kuoli 1626 ja häntä seurannut veljensä Vincenzo II vuonna 1627, kumpainenkin ilman laillisia jälkeläisiä.