google/wiki40b huggingface dataset:
Kalsiitti

Kalsiitti (CaCO₃) eli kalkkisälpä on kalsiumkarbonaattia. Se on karbonaattiryhmän mineraaleista yleisin. 
Kalsiitin kidejärjestelmä on trigoninen. Kiteet ovat hyvin yleisiä ja saattavat olla hyvinkin monimuotoisia. Kalsiitin yleisin kidemuoto on suippo, kuusisärmäinen pyramidi, jonka joka toinen kulma on terävämpi. Kalsiitti on väriltään useimmiten valkoinen, mutta saattaa joskus olla kellertävän, punertavan tai sinertävän valkoinen. Joskus väri on myös harmaata tai jopa mustaa. Kiilto on lasikiilto ja viirun väri on valkoinen. Epäpuhtaudet saattavat aiheuttaa värillisenkin viirun. Kovuus on 3 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 2,6–2,8 g/cm³.
Kalsiitti muodostaa yksinään kivilajin, kalkkikiven. Kalsiitin ollessa ainoana päämineraalina, kyseessä on kalsiittinen kalkkikivi eli kalsiittikivi. Kalsiittia esiintyy yleensä kallioiden raoissa ja onkaloissa. Suomessa sitä esiintyy ainakin Lohjalla (Tytyrin kaivos), Särkisalossa, Kolarissa, Paraisilla, Lappeenrannassa ja Kerimäellä. Suomessa sitä saadaan myös Siilinjärven fosfaattikaivoksen sivutuotteena.

Raaka-aine

Kalsiittista kalkkikiveä käytetään erityisesti sementin sekä raudan, teräksen ja lasin valmistuksessa. Selluloosan keitossa sitä voidaan käyttää kemikaalina. Maa- ja metsätaloudessa kalkkikiveä käytetään happamuuden poistoon sekä ravinteena.
Sakarias Kankaanpää

Sakarias Kankaanpää (ven. Сакариас Фридрихович Канкаанпяя, Sakarias Fridrihovitš Kankaanpää; 1880 – 22. syyskuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija.
Kankaanpää syntyi Kuolan niemimaalla. Vallankumouksen jälkeen hän kiinnostui kirjallisuudesta ja alkoi toimia Leningradin suomenkielisten lehtien avustajana. 1930-luvulla hän työskenteli Petroskoin suksitehtaalla. Hänen ensimmäiset kaunokirjalliset teoksensa julkaistiin Rintama-lehdessä ja Kevätvyöry-vuosikirjassa vuonna 1932. Vuonna 1934 ilmestyi Venäjän kansalaissotaa käsittelevä romaani Voittamattomat. Vuonna 1936 Kankaanpää hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ehdokasjäseneksi.
Kankaanpää pidätettiin 10. kesäkuuta 1938 ja ammuttiin syytettynä vakoilusta Suomen hyväksi. Tuomio kumottiin vuonna 1989.
P-Etyylitolueeni

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa p-etyylitolueeni on väritöntä nestettä. Se ei liukene veteen, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
p-Etyylitolueenia voidaan valmistaa alkyloimalla tolueenia etanolin tai eteenin avulla käyttäen kaatalyytteinä alumiinikloridia tai zeoliitteja. Näin muodostuu yleensä eri etyylitolueeni-isomeerien seos. Käyttäen zeoliitteja, joiden huokoskoko on 7–7,5 Å voidaan p-etyylitolueenia valmistaa 94–97 %:n selektiivisyydellä 350–425 °C:n lämpötilassa.
p-Etyylitolueenista voidaan valmistaa dehydrogenoimalla vinyylitolueenia, jota käytetään useiden polymeerien valmistukseen.
Ramesseum

Ramesseum on faarao Ramses II:n (hallitsi 1279–1213 eaa.) kuolintemppeli Egyptissä Niilin länsirannalla Theban nekropolissa. Temppeli oli pyhitetty Amon-jumalalle ja kuolleelle faaraolle.
Ramesseum sijaitsee muurien rajaamalla 275 × 168 metrin laajuisella alueella, jossa temppelin lisäksi on sivurakennuksia ja varastoja.
Temppeli on nykyisin puoliksi raunioitunut. Sen seiniä koristavat kohokuvat, joissa kuvataan muun muassa Kadeshin taistelua, Syyrian sotia ja Min-juhlaa. Temppelin ensimmäisellä sisäpihalla on ollut valtava yhdestä graniittilohkareesta veistetty faaraon patsas, joka oli pystyssä ollessaan arviolta 17 metrin korkuinen. Toisella sisäpihalla on muun muassa Osiriksen patsaita ja kaksi Ramsesin patsasta.
DVD-RAM

DVD-RAM on optinen levyformaatti, joka on PD-formaatin kehittyneempi versio. DVD-RAMin esitteli ensimmäistä kertaa DVD Forum vuonna 1996. DVD-RAM ei tarvitse erillistä poltto-ohjelmaa. Se toimii kuin kiintolevy tai levyke. Yksipuolisen DVD-RAM 1.0 -levyn kapasiteetti on 2,58 gigatavua, kaksipuolisen DVD-RAM 1.0 -levyn 5,16 gigatavua, yksipuolisen DVD-RAM 2.0 -levyn 4,7 gigatavua ja kaksipuolisen DVD-RAM 2.0 -levyn 9,4 gigatavua. Tuplakerros-DVD-RAM-levyjä ei ainakaan toistaiseksi ole olemassa.
On arvioitu että DVD-RAM levyä voi kirjoittaa 100 000 kertaa, mikä on enemmän kuin DVD-RW ja DVD+RW -levyjen arvioitu 1000–10 000 kirjoituskertaa.
DVD-RAM levyt myytiin alun perin vain koteloissa. Nykyään DVD-soittimet toimivat myös ilman koteloa – jotkut soittimet eivät enää edes tue koteloituja levyjä. Koteloitu levy on noin 50 % kalliimpi valmistaa kuin koteloimaton.
Saaresjärvi (Parkano, Sammatti)

Maantietoa

Järven pituus on 450 metriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Jaakkolankylästä ja Karttiperän tien puolivälissä. Järven ympäristössä metsämaat ja suot vuorottelevat. Suot on ojitettu ja Saaresjärveen laskeekin kolme laaja-alaista suo-ojaa sekä suurempi Haarainluoma. Se on Lylyjärven laskujoki, jota kutsuttiin aiemmin nimellä Lylyjoki , ja joka kerää ojitettyjen soiden ja Lylynevan turvetuotantoalueen kuivatusojien vettä laajalta alueelta. Järven laskuoja yhtyy Peräjärven laskuojan Peräjärvenjoen kanssa johto-ojaksi, joka laskee Jaakkolanjärveen. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Lähes kaikki Saaresjärven rannat ovat metsäistä suota tai jopa avosuota. Rantavyöhykkeen taakse on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa sekä kota. Kodan kautta kulkee polku, joka johtaa lounaaseen Parkanon seurakunnan leirikeskukseen Poikkeusjärvelle. Asunnoille johtaa tiet yhdystieltä 13355.

Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin kerran tammikuussa 1994, jolloin järvessä oli 0,40 metriä jäätä. Mittausten mukaan veden hapen kyllästysaste oli päällysvedessä metrin syvyydessä 46% eli 6,5 mg/l (milligrammaa litrassa) ja 2,5 metrin syvyydessä alusvedessä vesi oli hapetonta. Veden kokonaisfosforipitoisuus oli päällysvedessä 29 µg/l (mikrogrammaa litrassa) ja alusvedessä 140 µg/l. Vastaavasti kokonaistyppipitoisuudet olivat 690 µg/l ja 1500 µg/l. Näkösyvyys oli 0,7 metriä ja sameus päällysvedessä 2,7 FNU ja alusvedessä 22 FNU. Veden happamuusarvot (pH) olivat 5,5 ja 6,0.
Happikadon seurauksen järvenpohjasta on liuennut veteen runsaasti ravinteita, joita eliöt alkoivat keväällä hyödyntää. Siksi vesi oli pohjan tuntumassa sameaa. Mittausarvojen perusteella voisi ajatella Saaresjärven olevan hapan ja rehevöitynyt järvi.

Historiaa

Myös Jaakkolankylässä oleva Jaakkolanjärvi on ollut nimeltään ”Saaresjärvi”. Nimi johtunee sen rannalla sijainneesta maatalosta nimeltään ”Saares”.
Vanhassa painetussa peruskartassa vuodelta 1959 Saaresjärvi oli luonnontilassa lukuun ottamatta kahta  kaivettua suo-ojaa. Yksi suo-ojista oli luontainen. Saaresjärven laskuojan yhtymäkohdassa Peräjärvenjokeen oli raivattu peltomaata, joka on nykyään metsittynyt. Itse Saaresjärvi oli tuolloin autio.
Kalettomanjärvi (Juupajoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Juupajoen itäpuolella ja Längelmäen pohjoispuolella olevalla mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven länsirannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jonne tulee metsäautotie Petääjärveltä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,9 metriä mpy. Viereinen suo on ojitettu ja järveen on johdettu kolme ojaa. Nämä oja toimivat samalla laskuojina ja virtaavat suon jälkeen pohjoiseen, missä ojat yhtyvät Heinäojaan. Se laskee Pieneen Valkeajärveen ja Valkeajoen jälkeen Vähään Petääjärveen, jonka vesireitti päätyy lopulta Sahajokeen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa oli ”Kaletonjärvi” ojittamattoman suon äärellä autiona, mutta vuoden 1977 kartassa oli siihen johdettu kaksi ojaa ja länsirannalle rakennettu mökki. Samalla oli maatilojen välinen polku parannettu maantieksi.
Helmikuun 26. päivän välikohtaus

Helmikuun 26. päivän välikohtaus (jap. 二・二六事件, Ni-niroku jiken) oli vallankaappausyritys Japanissa 26.–29. helmikuuta vuonna 1936. Sen aloittivat keisarillisen Japanin armeijan äärinationalistisen ryhmittymän Kōdō-han upseerit. 1 400 sotilasta nuorten upseerien komennuksessa ottivat haltuunsa Tokion keskustan ja surmasivat useita johtavia poliitikkoja, kuten talousministeri Takahashi Korekiyon, kenraali Jōtarō Watanaben ja naidaijin Saitō Makoton. He hyökkäsivät myös pääministerin asuntoon ja jijūn (kamariherran) asuntoon, mutta epäonnistuivat heidän murhaamisessaan: pääministeri Keisuke Okada ja amiraali Kantarō Suzuki pelastuivat täpärästi.
Kapinalliset lähestyivät armeijaministeri Yoshiyuki Kawashimaa ja vaativat uuden hallituksen muodostamista. Vaikka jotkut korkea-arvoiset upseerit kannattivat vallankaappausta, armeijan yleisesikunta ja erityisesti tapahtumista raivostunut keisari Hirohito vastustivat sitä. Neuvottelut kapinallisten kanssa epäonnistuivat, joten seuraavana päivänä julistettiin sotalaki ja kapinallisia komennettiin vetäytymään. Kapinalliset olivat luulleet toimivansa keisarin puolesta ja antautuivat muutaman päivän kuluttua. Kaksi kapinan johtajaa teki seppukun, ja loput 19 tuomittiin salaisessa oikeudenkäynnissä kuolemaan. Heihin kuului oikeistolainen ajattelija Ikki Kita. Armeija käytti tapahtumia oman vaikutusvaltansa lisäämiseen.
Timo Ihamäki

Timo Heikki Juhani Ihamäki (15. helmikuuta 1939 Kannus – 13. marraskuuta 2014 Heinola) oli lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä lääninlääkäri. 
Ihamäki toimi kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1983. 4. toukokuuta 1993 hän tuli uudelleen kansanedustajaksi Mauri Miettisen seuraajana ja oli kansanedustajana vuosina 1993–1995 sekä edelleen vuosina 1995–1999 ja 1999–2003. Hän kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Ihamäki toimi Heinolan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1969. Vuosina 1982–2007 ja 2009–2010 hän oli valtuuston puheenjohtaja. Vuonna 2001 hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen.
Timmy Cappello

Timmy Cappello (s. 3. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen muusikko, pääasiallisesti saksofonisti. Hänen soittoaan voidaan kuulla muun muassa Tina Turnerin kappaleilla "We Don't Need Another Hero" ja "One of the Living". Cappello oli Turnerin yhtyeessä vuodesta 1984 vuoteen 1999.
Niko Koskinen

Ura

Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Koskinen jäi karsintaan tuloksella 470. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Koskinen saavutti hopeaa silloisella ennätystuloksellaan 535.
Kalevan kisoissa Koskinen on voittanut hopeaa Oulussa 2016 tuloksella 537 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa Jyväskylässä 2017 tuloksella 540 cm.
Halliennätyksensä 541 Koskinen hyppäsi Helsingissä maaliskuussa 2016.
Felix ja Ottilia

Juoni

Nuori Felix saapuu Bukarestiin opiskelemaan lääketiedettä ja pääsee asumaan enonsa taloon, jossa hän tutustuu toinen toistaan värikkäämpiin sukulaisiinsa. Kaikista muista poikkeaa epätodellisen kaunis Ottilia, johon Felix rakastuu saamatta vastakaikua. Ottilia nai suojelijansa, rikkaan Pascalopolin, mutta ei löydä onneaan ja tuhoaa lopulta hänetkin.
Kansallisarkiston Mikkelin toimipaikka

Kansallisarkiston Mikkelin toimipaikka on yksi Kansallisarkiston toimipaikoista. Se oli aiemmin Mikkelin maakunta-arkisto, yksi Suomen seitsemästä maakunta-arkistosta, jotka yhdessä Kansallisarkiston kanssa muodostivat arkistolaitoksen. Mikkelin maakunta-arkiston toimialueeseen kuuluivat Etelä-Savon, Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson maakunnat. Vuoden 2017 alussa maakunta-arkistot sulautuivat osaksi Kansallisarkistoa. Niistä tuli Kansallisarkiston toimipaikkoja ja vanhan arkistolaitoksen rakenteet purettiin.
Toimipaikassa säilytetään myös luovutetun alueen arkistoja Viipurin läänistä. Toimipaikan erikoistehtävänä on huolehtia mikrofilmien varmuusarkiston ylläpidosta.

Aineistot

Kansallisarkiston Mikkelin toimipaikassa säilytetään asiakirjoja Etelä-Savon, Etelä-Karjalan, Kymenlaakson ja luovutetun Karjalan alueilta. Toimipaikan lähdeaineiston erityislaatu perustuu luovutetun Karjalan valtiollisten ja kunnallisten viranomaisten sekä luterilaisten ja ortodoksisten seurakuntien asiakirjoihin ja karttoihin, joita säilytetään Viipurin maakunta-arkiston perintönä Mikkelissä. Seurakuntien kirkonkirjoista toimipaikka tekee sukuselvityksiä virallisia tarkoituksia (esimerkiksi perunkirjoituksia) varten. 
Entisen maakunta-arkiston vanhin asiakirja on vuodelta 1455 ja yhtenäiset asiakirjasarjat alkavat 1600-luvun lopusta. Asiakirjoja on tällä hetkellä yli 13 000 hyllymetriä. Karttoja ja piirustuksia maakunta-arkiston kokoelmiin sisältyy noin 200 000 kappaletta.

Erikoistehtävät

Mikkelin maakunta-arkiston yhteyteen valmistui vuonna 1989 mikrofilmien varmuusarkisto, jonka tilat on suunniteltu erityisesti mikrofilmien pitkäaikaista säilytystä varten. Mikrofilmien varmuusarkisto on ainut Suomessa. Varmuusarkistossa on tällä hetkellä noin 24 000 mikrofilmirullaa ja yli miljoona mikrokorttia. Toimipaikka ottaa korvausta vastaan säilytettäväksi mikrofilmejä niin julkishallinnon viranomaisilta kuin yrityksiltäkin koko Suomen alueelta.
Heidi Limnell

Heidi Limnell (s. 5. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.
Limnell on valmistunut kuvanveistäjäksi Turun piirustuskoulusta 1983. Taiteilijan ensinäyttelyn hän piti Turun kuvataidelautakunnan kutsusta 1983 Wäinö Aaltosen museossa. Sen jälkeen hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä, muun muassa Helsingissä 1984, 1986, 1994, 1998, Turussa 1983, Wäinö Aaltosen museossa 1985, WAM, 1986, Piiparilassa (Jorma Panulan säätiö) 1987. Ryhmänäyttelyissä hänen töitään on ollut esillä muun muassa "Ihan pihalla" Rautilakeskus Vehmaa 2006, Salon Taiteilijaseuran juhlanäyttelyssä Veturitallissa 2000, Turun Taiteen Biennaalissa 1986 ja 1988.
Limnell on opettanut Salon kansalaisopistossa maalausta ja kuvanveistoa 1991–1992 ja Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa piirustusta ja kuvanveistoa 1989–1992.
Limnellin töitä on useissa julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa, kuten Suomen valtion, Turun kaupungin, Turun evankelisluterilaisten seurakuntien, Perniön kunnan, Sanomalehtimiesten liiton kokoelmissa.
Alice (kaupunki)

Maantiede

Alice sijaitsee Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssin keskiosissa. Kaupunki on rakennettu Tyumejoen lounaisrannalle East Londonista länteen. Kaupunki sijaitsee noin 520 metrin korkeudella merenpinnasta.

Ilmasto

Alicessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin on leutoa ja kuivempaa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 570 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 13 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 21 millimetriä.

Historia

Alicen kaupunki perustettiin vuonna 1824 lähetyssaarnaajien tukikohdaksi, ja se nimettiin brittiläisen prinsessa Alicen mukaan. Siitä tuli virallisesti kaupunki vuonna 1852. Vuonna 1916 kaupunkiin perustettiin Etelä-Afrikan ensimmäinen mustien yliopisto.

Talous

Karjankasvatus, sitrushedelmien ja tupakan viljely ovat Alicen tärkeimpiä elinkeinoja, joita harjoitetaan kaupunkia ympäröivillä tasangoilla. Kaupungista on hyvät maantie- ja junayhteydet East Londoniin.

Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Alicessa oli 15 143 asukasta, joista noin 93 prosenttia oli mustia, 5,5 prosenttia värillisiä, 0,5 prosenttia valkoisia ja 0,3 prosenttia aasialaisia. Yleisin äidinkieli oli xhosa, jota puhui 57 prosenttia kaupungin asukkaista. Muita yleisiä äidinkieliä olivat afrikaans ja englanti.
Moisionjärvi (Jämsä)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,1 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,5 metriä mpy.
World Series of Poker 2017

World Series of Poker 2017 on 48. WSOP-tapahtuma. Tapahtuma järjestetään 30. toukokuuta 2017 alkaen ja tapahtuman päätöspäivä on 17. heinäkuuta 2017. Tapahtuman pääturnaus pelataan 8.–17. heinäkuuta 2017. Kaikki tapahtuman turnaukset pelataan Rio All Suite Hotel and Casinolla Las Vegasissa.
Abraham Ortelius

Abraham Ortelius  (Orthellius, Ortels, Wortels) (14. huhtikuuta 1527 – 28. heinäkuuta 1598), oli flaamilainen maantieteilijä ja kartanpiirtäjä. 
Tunnetuin hänen teoksistaan lienee Theatrum Orbis Terrarum. Sitä pidetään ensimmäisenä "oikeana" maailmankartastona.  Ennen Orteliusta kartastot olivat epäyhtenäisiä karttakokoelmia, jotka koottiin myyjän varastoista ostajan toiveiden mukaan.
Ortelius myi karttoja, kirjoja ja antiikkiesineitä. Maailmankartaston lisäksi hän julkaisi kartaston antiikin maailmasta.
Velimir Zajec

Ura pelaajana

Zajec aloitti pelaajauransa NK Dinamo Zagrebin joukkueessa 18-vuotiaana nuorukaisena 1974. Hän pelasi Dinamon keskikentällä kymmenen kauden ajan uurastaen yli 200 liigaottelua. Zajec voitti Dinamossa Jugoslavian mestaruuden 1981/82 sekä kaksi cupin mestaruutta. Zajec siirtyi 1984 kreikkalaisjätti Panathinaikosiin, jossa hän pelasi uransa neljä viimeistä kautta. Zajec oli tärkeä osa Panathinaikosin joukkuetta, joka voitti Kreikan tuplamestaruuden kaudella 1983/84. Hän lopetti pelaajauransa Kreikan cupin mestarina kauden 1987/88 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Zajec edusti Jugoslaviaa 36 A-maaottelussa ja toimi maajoukkueen kapteenina. Hän oli mukana Jugoslavian MM-joukkueessa 1982 sekä EM-joukkueessa 1984. Molemmilla kerroilla tie katkesi jo alkulohkoon.

Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Zajec jatkoi työskentelyä jalkapallon parissa toimien NK Dinamo Zagrebin urheilutoimenjohtajana 1989–1991. Tämän pestinsä jälkeen hän siirtyi Panathinaikosin organisaatioon nuorten akatemian valmentajaksi. Kaudella 1996/97 hän toimi myös Panathinaikosin päävalmentajana. Seuraavana vuonna hän palasi takaisin Dinamo Zagrebiin ja toimi seuran päävalmentajana 1998–1999. Zajecin johdolla seura eteni Mestarien liigassa lohkovaiheeseen. Seura sijoittui lohkossaan toiseksi, mutta ei päässyt jatkoon toisen kierroksen lohkosta. Zajec sai potkut ennen kauden loppua.
Dinamo-potkujensa jälkeen Zajec toimi 2002–2004 Panathinaikosin urheilutoimenjohtajana, kunnes siirtyi Portsmouthin urheilutoimenjohtajaksi. Joulukuussa 2004 hänestä tuli Pompeyn päävalmentaja Harry Redknappin lähdettyä seurasta.  Huhtikuussa 2005 hän siirtyi takaisin urheilutoimenjohtajaksi ranskalaisen Alain Perrin'n noustua päävalmentajaksi.  Lopulta hän jätti seuran lokakuussa 2005 henkilökohtaisten syiden vuoksi. 
Toukokuussa 2010 Zajec palasi lähes viiden vuoden tauon jälkeen valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kaksivuotisen sopimuksen tuoreen Kroatian mestarin NK Dinamo Zagrebin kanssa.  Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi Dinamon pudottua elokuussa Mestarien liigan 3. karsintakierroksella moldovalaiselle FC Sheriffille. Zajec sai potkut otteluparin jälkeen.
Marek Mintál

Seurajoukkueura

Uransa alkuvaiheet Mintál edusti kotikaupunkinsa Žilinan MŠK Žilinaa. Hän on yksi joukkueen kaikkien aikojen parhaimmista pelaajista 180 ottelullaan ja 77 maalillaan. Hän voitti Žilinan riveissä Slovakian liigan kaksi kertaa peräkkäin sekä Slovakian cupin kerran. Vuonna 2003, seitsemän vuoden Žilinassa pelaamisen jälkeen Mintál siirtyi Saksaan silloin 2. Bundesliigassa pelanneen 1. FC Nürnbergin riveihin. Hän iski ensimmäisenä vuonnaan 2. Bundesliigassa 18 maalia ja johdatti joukkueensa pääsarjaan. Tänä vuonna Mintál sai lempinimiä, kuten "Sniper" ja "Phantom". 2005 kesällä suurseurat kuten Liverpool FC olivat kiinnostuneita Mintálista, mutta hän päätti jäädä Nürnbergiin. Vuonna 2007 1. FC Nürnberg voitti Saksan cupin Mintálin iskettyä finaalissa maalin VfB Stuttgartia vastaan. Mintál myös loukkaantui tässä ottelussa. Vuonna 2011, kahdeksan vuoden Nürnberg-jakson jälkeen Mintál siirtyi toisen sarjatason Hansa Rostockiin. Pelattuaan vuoden Rostockissa, hän palasi takaisin Nürnbergiin, nyt kakkosjoukkueeseen ja vuoden pelattuaan hän lopetti uransa.

Maajoukkue

Mintál kuului Slovakian miehistöön vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Kaiken kaikkiaan hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa 45 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.
Sinivuoren luonnonpuisto

Sinivuoren luonnonpuisto on Pirkanmaalla Oriveden kaupungissa sijaitseva luonnonpuisto. Sen pinta-ala on noin 62 hehtaaria, joten se on Suomen pienin luonnonpuisto. Luonnonpuisto perustettiin vuonna 1956. Puistossa on vanhaa kuusivaltaista puustoa, jonka ikä on 100–125 vuotta. Myrskytuhojen takia luonnonpuistossa on valtavia määriä järeää maapuuta, joilla elää runsaasti vanhojen metsien sieni- ja hyönteislajistoa. Myös alueen kasvisto ja linnusto ovat poikkeuksellisen rikkaita (itäisiä, lehto- ja vanhan metsän lajeja). Luonnonpuistoon liitetään lähiaikoina alueeseen rajautuva ja valtiolle suojelua varten hankittu 35 hehtaarin alue. Laajennusalueella kasvaa muun muassa rauhoitettua vuorijalavaa (Ulmus glabra).
Urcuit

Urcuit on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 796 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Urcuitin pinta-ala on 14 neliökilometriä.
Malesian merirosvot

Juoni

Sarawakin miehittäneiden brittien komentaja lordi Brook on kaapannut sulttaani Hassinin ja yrittää saada tämän luopumaan vallastaan. Myöhemmin vangiksi joutuu myös sulttaanin tytär, prinsessa Hada. Sandokanin johtamat kapinalliset tekevät siirtomaaherrojen suunnitelmat tyhjiksi.

Tuotanto

Malesian merirosvot on värikäs ja viihdyttävä seikkailuelokuva ja Steve Reeves vakuuttava toimintasankari. Osa ulkokuvista on tehty Singaporessa. Lopun linnoitusvuori on James Bond -elokuvasta Erittäin salainen tuttu Meteoran luostari.
Edellisenä vuonna samoilta tekijöiltä ilmestyi toinenkin Sandokan-filmi, Sandokan, la tigre di Mompracem. Jatkossa roolin otti Ray Danton elokuvissa Sandokan alla riscossa ja Sandokan contro il leopardo di Sarawak (molemmat 1964).

DVD-julkaisut

Elokuva on saatavilla ranskalaisen René Chateaun hyvälaatuisena DVD-julkaisuna, joka ei sisällä muita ääniraitoja tai tekstityksiä.
FS Rochambeau (1865)

Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen 3. heinäkuuta 1862 William H. Webbiltä New York Citystä ja sen köli laskettiin kolme kuukautta myöhemmin 3. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1865. Yhdysvaltain laivaston koeajoissa kesäkuussa alus saavutti ainoastaan 11,7 solmun nopeuden koneiston tuottaessa 3 778 hevosvoimaa. Huipputeholla 4 535 hevosvoimaa saavutettiin 15,07 solmun nopeus. Yhdysvaltain laivasto ei kuitenkaan ottanut alusta palvelukseen, vaan palautti sen valmistajalle. Alus myytiin 7. toukokuuta 1867 Ranskalle, jonka laivastoon se liitettiin 7. elokuuta nimellä Rochambeau.

Palvelus

Alus oli palveluksessa ainoastaan joitakin viikkoja vuonna 1870 ja se poistettiin alusluettelosta vuonna 1872.