google/wiki40b huggingface dataset:
Beylerbeyi

Beylerbeyi (osmaniksi بكلربكی; ”Herrojen herra”) oli Osmanien valtakunnassa alun perin sotavoimien ylipäälliköstä käytetty arvonimi, joka laajeni myöhemmin tarkoittamaan provinssien eli eyaletien kenraalikuvernööriä. Arvonimi oli käytössä myös Osmanien valtakuntaa edeltäneessä Rumin sulttaanikunnassa sekä safavidien Persiassa ja Kalatin kaanikunnassa Intiassa, joskin se säilyi pisimpään osmanien käytössä. 1800-luvun loppupuoleen mennessä beylerbeyin arvonimi oli korvattu muilla, ja sitä käytettiin enää vain nimellisenä kunnia-arvona. Beylerbeyin kantasana on ajanjaksosta ja tapauksesta riippuen joko päällikköä tai herraa tarkoittava bey.

Alkuperä ja käyttö muualla

Arvonimeä käyttivät ensimmäisenä seldžukit vaihtoehtona arabiankieliselle armeijan ylipäällikköä tarkoittaneelle arvonimelle malik al-umara. Mongolien Il-kaanien valtakunnassa titteliä käytettiin arvonimen amir al-ulus rinnalla valtion emiiristä. Egyptin mamelukit käyttivät sitä myös armeijan ylipäällikön arvonimenä atabak al-asakirin rinnalla, joskin mahdollisesti vasta osmanien vallattua Egyptin.

Käyttö Osmanien valtakunnassa

Kerrotaan, että Murad I antoi arvonimen Lala Šahinille sen jälkeen, kun tämä valtasi Edirnen (aik. Adrianopolis). Šahin oli luultavasti ensimmäinen arvonimeä kantanut. Hänen seuraajakseen armeijan ylipäälliköksi tuli Timurtaš. Myös Osmanien interregnumina tunnettuna perimyssotien aikana (1402–1413) veljensä Mehmedin liittolainen Musa Çelebi nimitti beylerbeyin Balkanilla kokoamansa armeijan ylipäälliköksi. Mehmedin hallintoajan lopulla valtakunnassa olikin kaksi beylerbeyitä, toinen sen itäisessä osassa Anatoliassa ja toinen läntisessä osassa, Euroopan puoleisessa Rumeliassa. Murad II:n aikana Rumelia ja Anatolia oli erotettu omiksi provinsseikseen, joita beylerbeyit johtivat. Anatolia ja Rumelia oli myös jaettu pienempiin piireihin sancakeihin, joita hallitsivat piiriherrat eli sancak-beyt. Valtakunnan laajetessa ja uudelleen organisoituessa sancakien määrä kasvoi ja beylerbeyin arvo muuttui tarkoittamaan nimenomaan provinssia hallitsevaa kenraalikuvernööriä. Mehmed II:n aikana myös sulttaanin hoviin nimitettiin oma beylerbeyinsa, jonka tehtävä oli toimia sulttaanin sijaisena yleensä toisarvoisissa tehtävissä.
Sahelinkäärmekotka

Ulkonäkö

Se on kooltaan 60–66 cm kokoinen suuri käärmekotka. Päältä se on harmaanruskea, vatsapuoli raidallinen. Pyrstössä on kolme tai neljä raitaa. Jalat ja nokka harmaat. Sukupuolet ovat samanlaiset. Nuoret linnut ovat päältä ja alapuolella kokonaan tummanruskeita, päässä ja kyljissä on valkeaa raidoitusta. Ulkonäöltään hyvin samanlainen on käärmekotka, joka esiintyy alueella talvella. Laji on hiukan suurempi ja suhteessa pitemmät siivet. Aikuisen sahelinkäärmekotkan siiven alapuolen peitinhöyhenet ovat vaaleat, kun taas käärmekotkalla niissä on tummaa raidoitusta.
August Lindberg

Ura

August Lindbergin vanhemmat olivat Carl Fr. Lindberg ja Kristina Jansdotter. Hän opiskeli teatteritaiteita Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulussa 1865–1866. Lindberg aloitti uransa kiertueteattereissa ja eteni Kuninkaalliseen Draamateatteriin, jossa hän debytoi keväällä 1871. Sittemmin hän näytteli lähes kaikissa Ruotsin merkittävissä teattereissa, kuten Svenska teaternissa. Lindberg näytteli myös Helsingin Uudessa Teatterissa eli Svenska Teaternissa, missä hänellä oli kolme työrupeamaa: vuosina 1872–1874, 1876–1877 ja 1893–1894.
Lindberg teki ensimmäisen Hamlet-roolinsa Helsingissä 3. maaliskuuta 1874. Hänen uransa muita klassisia rooleja olivat muun muassa Kuningas Lear, Richard II, Daniel Hjort ja Figaro näytelmässä Figaron häät. Modernimpaa repertoaaria edustivat muun muassa Peer Gynt, rakentaja Solness ja John Gabriel Borkman.
Lindbergin esiintymistapa oli omintakeinen ja hän saavutti paitsi yleisön, myös kriitikoiden suosion.

Muuta

Lindbergin puoliso oli näyttelijä Augusta Lindberg (1866–1943) (o.s. Blomstedt). Heidän poikansa Per Lindberg (1890–1944) työskenteli teatteriohjaajana ja heidän nuorempi tyttärensä Stina Bergman (1888–1976) työskenteli kirjailijana ja käsikirjoittajana. Perheen esikoistytär Greta Lindberg (1886–1978) oli aviossa ensin liikemies Tor Bonnierin ja sittemmin taidehistorioitsija Sixten Strömbomin kanssa.
Jack Mattsson

Jack Christer Randolph Mattsson (12. joulukuuta 1954 Jomala, Ahvenanmaa – 11. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja sovittaja.
Mattsson sai kirkkomuusikon koulutuksen, jonka aloitti Sibelius-Akatemiassa vuonna 1974, mutta sai diplomin myös huilistina ja otti huilun pääsoittimekseen. Urkujensoitossa hänen opettajansa oli Folke Forsman. Hänelle opetti kontrapunktia, harmoniaa ja yksityisesti sävellystä Einar Englund, jonka hän myöhemmin nimesi rohkaisevaksi taustavaikuttajaksi hänen kehityksessään kohti edustamaansa melodista tyyliä. Englundin kuoltua vuonna 1999 Mattsson sävelsi pianotrion In memoriam Einar Englund. Musiikillisiin ihanteisiinsa ja identiteettiinsä vaikuttaneina vanhempina säveltäjinä hän piti Claude Debussya ja Maurice Ravelia. Hän ei omaksunut avantgardistisia eikä kokeellisia tekniikoita. Mattsson toimi urallaan muun muassa vapaana taiteilijana sekä Svenska Teaternin kapellimestarina ja sovittajana. Hänen teostensa joukossa ovat Åländskt requiem ja näyttämöteos Katrina. Näistä ensin mainittu on viisiosainen, noin 40-minuuttinen Valdemar Nymanin ruotsinkieliseen tekstiin sävelletty Ålands sång- och musikförbundin tilaustyö vuodelta 1990. Myös Ahvenanmaalla vuonna 1997 kantaesitetty Katrina on Lars Huldénin kanssa tehdyn yhteistyön tulos.
Mattsson sai palkintoja muiden muassa Svenska Kulturfondenilta ja Ålands kulturstiftelselta sekä vuonna 1997 Ålands självstyrelses Jubileumsmedaljin. Hän asui yli kolmen vuosikymmenen ajan Helsingissä, mutta palasi syyskuussa 2007 Ahvenanmaalle ja työskenteli siellä kanttorina. Saman vuoden marraskuussa hän kuoli Meilahden sairaalassa saatuaan sairaskohtauksen. Patrik Vidjeskog sävelsi Mattssonin muistolle requiemin, joka kantaesitettiin lokakuussa 2009 Mustasaaren kirkossa.
Helmikuussa 2011 Porvoon tuomiokirkossa järjestettiin Mattssonin muistokonsertti, jossa Folke Forsman esitti urkuteoksen Thoughts ja Eric-Olof Söderström johti tulkinnan Vi vandrande själar -sarjasta kuorolle ja orkesterille. Jälkimmäinen teos oli Lars Huldénin viimeistelemään tekstiin suomenruotsalaisten hengellisten kansanlaulujen pohjalta sävelletty tilaustyö vuoden 1995 Lohtajan kirkkomusiikkijuhlille.
Kitchener Rangers

Historia

Kitchener Rangersin juuret ulottuvat vuoteen 1947, jolloin se sai edustusoikeuden silloisella nimellään Guelph Biltmore Mad Hatters. Vuonna 1960 joukkueen nimeksi vaihtui Guelph Royals. Kauden 1962–1963 lopussa paikallinen yrittäjä Eugene George siirsi New York Rangersin Kitchenerin kaupunkiin toiveenaan rakentaa vakaampi tulevaisuus kaupungin nuorille pelaajille, ja siten joukkue sai nimen Kitchener Rangers.
Peter DeBoer oli Kitchenerin päävalmentajana seitsemän kautta 2000-luvulla, ja johdatti sen OHL:n mestariksi kahdesti, ja lisäksi Memorial Cupin mestaruuteen kerran. Yhteensä joukkue on voittanut OHL:n mestaruuden neljä kertaa ja Memorial Cupin kaksi kertaa.
Kaiken kaikkiaan sekä Rangersissa että NHL:ssä pelanneita pelaajia on 136. Heistä Hall of Fameen ovat päässeet Scott Stevens, Bill Barber, Paul Coffey, Larry Robinson ja Al MacInnis.
Lauttastenjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 32 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella mäkien välisessä painaumassa. Tällaisia mäkiä ovat esimerkiksi Tielevonvuori, Lauttasvuori ja Kissannokanmäki. Eräät rannat ovat jyrkkiä, vaikka edellä lueteltujen mäkien huiput sijaitsevat kauempana. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu yhdeksän vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14299, joka kulkee Ristijärven ja Hirvijärven välillä. Jämsän vastainen raja ohittaa sen 150 metrin etäisyydellä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,2 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsäojaa, joista yksi tuo pienen Lilvasjärven vesiä. Järven oma laskuoja lähtee sen länsipäästä ja se laskee 1,5 kilometrin päässä Lamminjärveen. Vesireitti jatkuu alemmaksi ja päättyy lopulta Sahajokeen.

Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa oli järven itäpäässä ja länsipäässä peltomaita, jotka kuuluivat kahdelle maatilalle. Seuraavassa vuoden 1977 kartassa oli itäpään rantaan ulottuvat pellot metsitetty. Länsipään maatila on luopunut viljelystä vuoden 1986 kartan julkaisun jälkeen.
Vaarallinen tehtävä II

Juoni

Tällä kertaa IMF:n agentin Ethan Huntin (Cruise) ja hänen ryhmänsä tehtävänä on estää tappavan viruksen leviäminen.

Musiikki

Elokuvassa kuullaan Metallica-yhtyeen kappale ”I Disappear”. Myös Limp Bizkit teki tähän elokuvaan version elokuvan tunnusmusiikista ja MTV-videon.
Aalto Ventures Program

Kritiikki

Huolimatta pyrkimyksestä käytännönläheisyyteen, on ohjelma saanut kritiikkiä opiskelijoiden keskuudessa siitä, että yrittäjyyttä on mahdoton opettaa akateemisesti. Moni opiskelija pitää parempana vaihtoehtona yrittäjyyden oppimiseen muun muassa osallistumista yrittäjyysyhteisöjen kuten Aaltoesin toimintaan tai harjoittelua startup-yrityksessä esimerkiksi Startuplifersin kautta.

Historia

AVP perustettiin Aalto-yliopiston opiskelijoiden aloitteesta. Oltuaan mukana pystyttämässä Aalto Entrepreneurship Societya ja Startup Saunaa vuonna 2011 Kristo Ovaska ja Linda Liukas vierailivat Stanfordin yliopistossa, ja heidän aloitteestaan Aalto-yliopiston silloinen rehtori Tuula Teeri kutsui Steve Blankin vierailulle Aaltoon. Blankin vierailu ja opiskelijoiden innostus yrittäjyyttä ja yrittäjyysopetusta kohtaan sai yliopiston henkilökunnan vakuuttuneeksi yrittäjyyskoulutuksen tarpeesta, ja tätä tarvetta vastaamaan perustettiin vuonna 2012 Aalto Ventures Program.

Yhteiskunnallinen merkitys

Yrittäjyyskurssien opiskelijoiden lisäksi AVP pyrkii levittämään yrittäjyys- ja työelämätaitoja myös laajemmalle yleisölle koko maassa. Keinoina mahdollisimman laajaan vaikutukseen on kaksi Opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittamaa kansallista kärkihanketta: Yrittäjyyden, yrittäjämäisen toiminnan ja työelämäosaamisen edistäminen (YTYÄ) ja Yrittäjyys ja yrittäjämäinen toiminta (YYTO).
Muovailuvaha

Muovailuvaha on rakenteeltaan savea muistuttavaa ainetta, jota on myyty lastenleluksi 1930-luvulta asti. Itse tehty muovailuvaha sisältää vehnäjauhoa, vettä, öljyä, suolaa, homeenestoainetta, alunaa ja väriaineita. Myös mehiläisvahasta tehdään muovailuvahaa. Se ei ole myrkyllistä, ei tahraa ja lähtee saippualla. Jotkin merkit pysyvät pehmeinä (tai pehmenevät kun niitä lämmitetään kädessä), toiset kovettuvat avoimessa tilassa noin vuorokaudessa. Tämä riippuu öljyn ja veden suhteesta ja siitä, mitä öljyä on käytetty. Monia muovailuvahoja voi käyttää useita kertoja.
Suomalaissa päiväkodeissa käytetään paljon myös taikataikinaa, joka sekoitetaan itse vehnäjauhoista, suolasta ja vedestä sekä tilkasta öljyä. Se kovettuu nopeammin ja murtuu herkemmin kuin kaupallinen muovailuvaha. Taikataikinaa ei yleensä voi käyttää uudestaan.

Historia

Muovailuvaha keksittiin vahingossa Cleo ja Noah McVicker omistamassa Kutol-nimisen saippuafirmassa 1933. Sinä vuonna asiakas oli tilannut seinätapettien puhdistamiseen palveluja noen tahriessa seiniä, mikä oli hyvin yleistä, kun taloja lämmitettiin hiilillä. Noah valmisti jauhoista, vedestä ja suolasta massan, jota käytetään vielä nykyäänkin vanhojen ja herkkien tapettien puhdistamiseen. Myöhemmin tapetteja pystyi puhdistamaan vedellä ja saippualla, kysyntä väheni. 1954 eräs keksijäperheen jäsenistä huomasi ajanvietteen muovailuvahana, kunhan siihen lisää värejä ja hajuja.
Markus Huhtimo

Markus Huhtimo (s. 27. elokuuta 1979) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut urallaan HIFK:ssa, SSV:ssä sekä Tapanilan Erässä. HIFK-aikoinaan Huhtamo voitti Euroopan seurojen välisen mestaruuden. 
Huhtimo lopetti salibadyuransa keväällä 2011-2012, jolloin hänen edustamansa SSV voitti salibandyn Suomen mestaruuden. Nykyään hän toimii naisten salibandyliigassa EräViikinkien edustusjoukkueen valmennusryhmässä.

Muuta

Huhtimo vieraili Big Brother 2012 -talossa salibandyvalmentajana.
Laajaverkko

Laajaverkko eli WAN (engl. Wide Area Network) eli suuralueverkko on tiedonsiirtoverkko, joka peittää laajoja maantieteellisiä alueita. Nämä verkot ovat suurempia kuin kaupunkiverkot tai pienemmät. Laajaverkko yhdistää lähiverkot sekä kaupunkiverkot yhdeksi suureksi verkoksi, ääritapauksena Internet.
Koska kaupunkiverkossa ja hyvin usein lähiverkossa käytetään jo hyvin nopeita verkkoyhteyksiä, joudutaan laajaverkossa käyttämään hieman erilaisia ratkaisuja. Yksi tapa saada lähiverkon tai kaupunkiverkon koko kaistan tarve tyydytettyä on laittaa useita rinnakkaisia linjoja suorittamaan tehtävää. Liikenteen määrää voidaan myös rajoittaa IP-osoite- tai IP-aluekohtaisesti.
Ivan Obradović

Ura

Obradović on Partizanin kasvatti. 22. huhtikuuta 2007 hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa, kun päävalmentaja Miroslav Đukić päästi hänet kentälle sarjaottelussa Vojvodinaa vastaan. Kauden 2006–2007 päätteeksi hän pelasi yhteensä viidessä sarjaottelussa. Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa hän teki Partizanin kanssa 7. kesäkuuta 2007.
Ensimmäisen täyden kauden aikana 2007–2008 Obradović pelasi 19 ottelua. Kausi päättyi Partizanin mestaruusjuhliin. Neljän pelatun kauden aikana hän pelasi yhteensä 55 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
24. elokuuta 2009 hän teki viisivuotisen sopimuksen espanjalaisen Zaragozan kanssa.

Maajoukkue

Obradović pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. syyskuuta 2008 vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 15. elokuuta 2008 ottelussa Itävaltaa vastaan.
Nureongi

Ulkonäkö

Nureongi on keskikokoinen alkukantainen paariakoira. Rotu ei ole yhdenkään virallisen rotujärjestön virallisesti tunnustama, mutta korealaiset maanviljelijät ovat jalostaneet sitä pitkään sopivaksi lihakarjaksi, ja sillä on tiettyjä ominaispiirteitä kuten lyhyt ruskea tai kellertävä karvapeite, suhteellisen kookas runko ja musta kirsu.

Alkuperä

Nureongi ja hwangu tarkoittavat molemmat sananmukaisesti keltaista koiraa. Rotua kutsutaan usein myös nimellä ddong-gae (똥개), joka merkitsee sontakoiraa tai paskakoiraa, koska se söi selviytyäkseen ihmisten ulosteita.
Korealaiset pitävät koiraa sekarotuisena eikä sillä ole virallista nimeä. Vuonna 2008 Korean hallitus käytti (keskutellessaan ehdotuksesta laillistaa ainoastaan nämä tietyt koirat lihanjalostuskäyttöön tehden samalla muiden rotujen käytöstä ko. tarkoitukseen laitonta) termiä nureongi tarkoittaen tätä rotua. Ehdotusta ei hyväksytty.
Korealaisilla on erilliset kiinalaiset termit lemmikkikoiralle, villikoiralle ja sudelle (견;犬) sekä lihakarjana käytetyille koirille (구; 狗). Nureongia pidetään maultaan valkoista tai mustaa koiraa parempana.
Kylmä rinki

Tuotanto ja esitys

Kylmää rinkiä esitettiin 1997–2003, ja siitä tehtiin yhteensä kuusi tuotantokautta. Neljäs tuotantokausi oli 16 jakson mittainen, kun muihin viiteen kauteen kuului kahdeksan jaksoa. HBO ei esittänyt sitä perinteisessä televisiorytmissä, vaan neljän ensimmäisen tuotantokauden avausjakso esitettiin heinäkuun puolivälin tienoilla pari kuukautta ennen normaalia televisiosarjojen aloituskautta. Neljäs tuotantokausi oli 16 jakson mittainen, koska Fontana suostui tekemään kaudelle toisen puoliskon HBO:n saatua tietää, että David Chase tarvitsi lisää aikaa Sopranosin uuden kauden tuottamiseen.
Suomessa sarjaa esitettiin Nelosen myöhäisillassa. Nelonen alkoi näyttää sarjan ensimmäistä tuotantokautta uusintakierroksena elokuussa 2011. Sarjan kaikki tuotantokaudet on saatavilla DVD:llä.

Tyyli ja teemat

Sarjan perusteemana on esitellä vankilaan joutuneita henkilöitä, heidän taustojaan ja sitä, minkä strategian vangit valitsevat selviytyäkseen erirotuisten vankien ja eri jengien välisten ristiriitojen keskellä. Ozissa ei ole mustavalkoista hyvää tai pahaa: jokainen hahmo, niin vangit kuin vankilan henkilökunta, on moniulotteisesti kirjoitettu ja antaa katsojalle paljon tilaa erilaisiin tulkintoihin vankilaelämän sosiaalisesta dynamiikasta. Sarjalle oli ominaista myös se, että kuka tahansa pää- tai sivuhenkilöistä saattoi kuolla missä vaiheessa tahansa. Sarjan eräänlaisena metahahmona ja kertojana toimi pyörätuolissa istuva Augustus Hill (Harold Perrineau Jr.). 
Fontanan alkuperäistarkoituksena ei ollut erityisesti kritisoida Yhdysvaltain vankeinhoitojärjestelmää eikä tehdä poliittisia kannanottoja. Hänen päämääränsä oli kertoa vankien tarinoita ja kehittää niiden hahmoja. Sarja käsitteli kuitenkin laajasti vankeinhoitojärjestelmää ja erityisesti sen taustalla olevia poliittisia ja taloudellisia syitä. Lisäksi sarja käsittelee yksilön asemaa järjestelmässä ja sen vaikutusta yksilöön. Sarjan keskeisin teema onkin se, miten yksilö vastaa hänelle asetettuihin rajoitteisiin ja hänen kohteluunsa.
Kylmä rinki käsittelee kuitenkin myös useita laajempia teemoja vankienhoitojärjestelmän ulkopuolella. Fontana toi sarjassa esille myös esimerkiksi sukupuoleen, seksuaalisuuteen, etnisyyteen, ikääntymiseen, syyllisyydentunteeseen ja pelastumiseen liittyviä aiheita. Yksittäiset jaksot ja sivujuonet saattoivat keskittyä myös erilaisiin yksittäisiin aiheisiin, kuten vankien äänestysoikeuteen, vankiloiden terveydenhuoltoon ja kuolemanrangaistukseen. Kylmässä ringissä käsitelläänkin huomattavan paljon filosofisia ja poliittisia sekä jopa uskonnollisia teemoja.

Vastaanotto

Vaikka Kylmä rinki ei menestynytkään aivan yhtä hyvin kaupallisesti kuin HBO:n myöhemmät sarjat Sopranos ja Sinkkuelämää, se sai kriitikoita pääsääntöisesti positiivisia arvosteluita. The New York Timesin kriitikko Stanley Crouch kehui esimerkiksi sarjan näyttelemistä yhdeksi elokuvahistorian parhaimmista. Kritiikkiä sarja sai erityisesti runsaasta väkivallastaan.
Raiden (Metal Gear)

Varhainen elämä

Raidenin oikea etunimi on Jack, ja hän on kotoisin Liberiasta. Lapsena hänet adoptoi Solidus Snake, joka oli Jackin tietämättä tappanut hänen vanhempansa. Kuusivuotiaana Jackista tuli Solidus Snaken yksityisarmeijassa palvellut lapsisotilas, ja hän sai kyvykkyytensä ansiosta lempinimen ”Jack the Ripper” eli ”Viiltäjä-Jack”. Hän osallistui useisiin konflikteihin Afrikassa, muiden muassa Liberian sisällissotaan vuosina 1989–1996. Aikuistuttuaan hän kuitenkin lähti Yhdysvaltoihin ja liittyi sen asevoimiin. Hän suoritti menestyksekkäästi satoja virtuaalitodellisuuteen sijoittuvia taistelutehtäviä, jotka pohjautuivat muiden muassa Shadow Moses -saaren tapahtumiin vuodelta 2005.

Big Shell

Vuodelle 2009 sijoittuvassa Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä Jack on FOXHOUND-erikoisyksikön uusin agentti, ja hän saa tehtäväkseen tunkeutua New Yorkin edustalle rakennettuun Big Shell -vedenpuhdistuslaitokseen. Hänen tavoitteenaan on pelastaa Sons of Liberty -terroristijärjestön ottamat panttivangit, mukaan lukien Yhdysvaltain presidentti James Johnson. Häntä avustavat joukkoa johtava eversti, tyttöystävä Rosemary, SEAL-sotilas Iroquois Pliskin (joka sittemmin paljastui Solid Snakeksi) sekä räjähde-ekspertti Peter Stillman.
Aluksi Jackin koodinimi on ”Snake”, mutta se vaihdetaan nopeasti ”Raideniksi”. Raiden onnistuu päihittämään Sons of Libertyyn kuuluneen Dead Cell -yksikön jäseniä, mutta epäonnistuu yrityksessään pelastaa presidentti, sillä Revolver Ocelot tappaa tämän. Tehtävän aikana Raidenille kuitenkin paljastuu, että Big Shellin alapuolella sijaitsee vedenalainen Arsenal Gear -linnoitus, jonka on rakentanut Yhdysvaltain hallitusta kontrolloiva salaseura, Patriootit. Arsenal Gearin lamautettuaan Raidenille selviää, että koko Big Shell -tapaus oli ainoastaan osa Patrioottien suunnitelmaa. FOXHOUND oli lakkautettu vuosikausia sitten, ja ”eversti” olikin pelkkä Patrioottien kehittämä tekoäly. 
Tapauksen loppuhuipennuksessa Raiden joutuu kaksintaisteluun Solidus Snakeä vastaan. Hän surmaa entisen kasvatti-isänsä, ja kohtaa Rosemaryn Manhattanilla.
Johanna Tuomola

Johanna Tuomola (s. 1961 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut sekä lasten- ja nuortenkirjoja että dekkareita aikuisille.
Ennen uraansa kirjailijana Tuomola työskenteli hevosten parissa. 1990-luvulla hän kirjoitti Kariston kustantaman kahdeksanosaisen Kati-hevoskirjasarjan. 2000-luvulla Tuomola on kirjoittanut helppolukuista lasten dekkarisarjaa.
Tuomolan ensimmäinen aikuisille suunnattu jännitysromaani Tummissa vesissä ilmestyi vuonna 2009 Myllylahden kustantamana. Dekkareissa rikoksia selvittää lohjalainen poliisi Noora Nurkka.
Tuomola asuu Lohjan Vaanilassa.
Salomo (Mikki Hiiri)

Salomo (engl. Eli Squinch) on ilkeä kitupiikki, joka joskus tekee yhteistyötä Mustan Pekan kanssa Mikki Hiiri -sarjakuvatarinoissa. Hän esiintyi ensi kerran tarinassa "Bobo the Elephant" ilkeänä elefantin omistajana, elefantin, jonka Mikki myöhemmin pakottaa hänelle myymään. Hänen toisessa esiintymisessään, tarinassa Mikki Hiiri ja Helunan aarre (Race to Riches), hän tekee yhteistyötä ensimmäistä kertaa Mustan Pekan kanssa Mikkiä vastaan. Suurin osa hänen sen jälkeisistä esiintymisistä onkin yleensä Mustan Pekan kanssa ja hän on kaksikosta se, joka johtaa. 
Hän on myös Mustakaavun lisäksi niitä harvoja Mikin vihollisia, joita ei läheskään aina saada kiinni tarinan lopussa.
Denis Hollenstein

Seuraura

Hollenstein on EHC Klotenin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan EHC Bülachissa lainalla Klotenin A-nuorista kaudella 2006–2007. OHL-joukkue Guelph Storm varasi Hollensteinin 32. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän pelasi siellä kaksi seuraavaa kautta.
Kaudeksi 2009–2010 Hollenstein palasi kasvattajaseuraansa Kloten Flyersiin, jossa hän pelasi National League A:n tulokaskautensa tehden 28 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14 sekä kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hollenstein palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana tulokkaana. Kaudella 2011–2012 hän oli tehoilla 12+25=37 Klotenin toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen. Hollenstein voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2013–2014 hän jatkoi uraansa peräti nelivuotisella sopimuksella Genève-Servette HC:ssä. Hollenstein oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+27=37 ja edusti Servetteä kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka joukkue voitti.
Hollensteinin visiitti Genèvessä jäi lopulta vain vuoden mittaiseksi, kun hän palasi kevääseen 2017 asti ulottuvalla sopimuksella Kloteniin kaudeksi 2014–2015. Hollenstein voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+21=29 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2015–2016 hän nousi Klotenin kapteeniksi. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen tehoilla 14+23=37. Kaudeksi 2016–2017 Kloten Flyers palasi EHC Kloten nimeen. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Drew Shoren jälkeen tehoilla 23+21=44. Hän jakoi NLA:n maalipörssin neljännen sijan EV Zugin Lino Martschinin kanssa. Hollenstein voitti myös Klotenin sisäisen tehotilaston lukemalla +15.
Kaudeksi 2018–2019 Hollenstein teki peräti viisivuotisen sopimuksen ZSC Lionsin kanssa.

Muuta

Hollensteinin pikkuveli Marc on pelannut myös jääkiekkoa. Veljesten isä Felix Hollenstein toimi pitkään Klotenin kapteenina ja hän pelasi omalla urallaan myös useita miesten arvokisoja. Sittemmin Felix on toiminut mm. Klotenin päävalmentajana.