google/wiki40b huggingface dataset:
Hampus Dalström

Elämä

Dalström opiskeli arkkitehtuuria aluksi Tukholman Teknologisessa instituutissa ja Kuninkaallisessa Vapaiden taiteiden akatemiassa. Myöhemmin hän oli Suomen intendentinkonttorin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan tekemällä opintomatkan Ranskaan. Dalström työskenteli 1860-luvun alussa intendentinkonttorissa eli vuodesta 1865 Yleisten rakennusten ylihallituksessa ja nousi sen ylijohtajaksi. Hän joutui jatkuvasti erimielisyyksiin sekä nuorempien arkkitehtien että rakennusten tilaajien kanssa. Edustavuuden ja käytännöllisyyden yhteensovittamattomuus johti ongelmiin esimerkiksi Ateneumin rakennuttamisessa.
Joensuun tyttölyseo

Joensuun tyttölyseo toimi oppikouluna Joensuussa 1865-1974. 
Koulu on toiminut monella nimellä. Vuonna 1865 perustettiin Privata Frutimmerskola, jonka opetuskieli oli ruotsi. Vuonna 1881 aloitti Joensuun yksityinen suomenkielinen koulu, ja opetuskieli vaihtui suomeksi. Vuonna 1899 koulu muuttui viisiluokkaiseksi valtion kouluksi nimellä Joensuun suomalainen tyttökoulu.
1911 valmistui uusi koulurakennus (myöhemmin Joensuun pääkirjasto ja konservatorio). 1920 koulusta tuli kuusiluokkainen. 1947 koulu otti nimen Joensuun tyttölyseo, kun se oli yliopistoon johtava koulu. 1956 valmistui koulurakennus Koulukadulle (nykyinen Joensuun lyseon lukio). 
Oppilasmäärä oli korkeimmillaan lukuvuonna 1960-61, jolloin oppilaita oli 1042 ja luokkia 30. Koulu oli yhdeksänluokkainen; keskikoulua käytiin kuusi luokkaa.
Vuonna 1974 toteutuneen peruskoulu-uudistuksen myötä koulu lakkautettiin. Tyttölyseon  ja poikalyseon keskikoulusta tuli Joensuun keskustan yläaste ja lukiosta Joensuun keskustan lukio. Lukio jatkoi tyttölyseon, yläaste lyseon rakennuksessa.
Klassinen kreikka

Kielioppi

Klassisen kreikan kielioppi vastaa pääosin kielioppia, joka on kuvattu artikkelissa muinaiskreikka. Alla on kuvattu erityisesti klassista kreikkaa kuvaavia piirteitä.
Indofenoli

Valmistus

Indofenolia voidaan valmistaa Liebermannin nitrosoreaktiolla. Siinä fenoli reagoi typpihapokkeen kanssa muodostaen nitrosofenoliyhdisteen, joka on tasapainossa kinonin mono-oksiimin kanssa. Väkevän rikkihapon toimiessa katalyyttinä oksiimi kondensoituu fenolimolekyylin kanssa muodostaen väriltään punaista indofenolia. Yhdisteestä tehdään usein natriumsuola käsittelemällä indofenolia natriumhydroksidilla. Syntynyt suola on sininen tai vihreä. Tätä reaktiota voidaan käyttää fenolien läsnäolon selvittämiseen.
Saara-Maria Paakkinen

Saara-Maria Paakkinen (4. lokakuuta 1941 Pori – 17. heinäkuuta 2005 Hyvinkää) oli kansanedustaja, europarlamentaarikko ja kunnallisneuvos.  Kansanedustaja hän toimi vuosina 1979–1995 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti. Eduskunnan ensimmäisenä varapuhemiehenä Paakkinen oli vuosina 1991–1995.
Tuusulan kunnanvaltuuston jäsen Saara-Maria Paakkinen oli vuodesta 1973. Hän hoiti myös valtuuston puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan tehtäviä. Paakkiselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 2000.
Euroopan parlamentin jäsenenä Saara-Maria Paakkinen toimi eduskunnan valitsemana vuosina 1995–1996. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1982 ja 1988. Luottamustehtäviä Paakkinen hoiti kirkon piirissä, romanityössä ja nuorisotoiminnassa. Suomen syöpäpotilaat ry:n puheenjohtajana hän toimi vuosina 1997–2000.
Ruoska

Ruoska on rankaisu- tai kidutusväline, jota on käytetty jo muinaisten korkeakulttuurien ajoilta lähtien. Myös eläinten ohjastamiseen tarkoitettuja yleensä pitkiä piiskoja kutsutaan ruoskiksi (valjakkoruoskat, härkäruoskat). Ruoska on yleensä valmistetty nahasta. Nykyään on myös sähköruoskia.
Englannin laivastosta kertovissa kirjoissa ja novelleissa mainitaan toistuvasti, että purjelaivakaudella ruoskiminen ns. yhdeksänhäntäistä kissaa käyttäen oli vakituinen rangaistus. Sen häviämisen tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä; käytäntö vain hävisi purjelaivojen mukana, ja korvattiin pääasiassa raskaalla ja erittäin inhotulla kolilemppauksella eli hiilenlastauksella höyrylaivojen kattilahuoneissa. 
Ruoskia käytetään myös sadomasokistisessa erotiikassa joko toiminnan välineinä tai rekvisiittana.

Musiikki

Musiikissa ruoska on jakoaerofoneihin luettu soitin. Ääni voi syntyä ilmavirran jakautuessa ruoskan siiman eri puolille jaksottaisena, jolloin ruoska ulisee, tai sen pään paukahtaessa rikkoessaan äänivallin. Orkesterikokoonpanoissa käytetään ruoskan tilalla tosin useammin sitä kätevämpänä pidettyä piiskaa.
Paavo Mustonen

Paavo Tariu Mustonen (s. 10. marraskuuta 1989 Maryborough, Australia) on cookinsaarelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu Cookinsaarten maajoukkueeseen ja on osallistunut vuosien 2010, 2014 ja 2018 MM-karsintoihin. Hänen seurajoukkueensa on Tupapa Maraerenga.
Seuratasolla Mustonen on pelannut futsalia Australiassa. Hän pelasi Quake-nimisessä joukkueessa, joka voitti Uuden Etelä-Walesin futsalin valioliigan. Aiemmin hän on pelannut Emu Plains -joukkueessa. Mustonen on vieraillut ulkomailla myös Saksassa, jossa hän voitti pomputtelukilpailun. Kotisaarillaan hän on pelannut Tupapan joukkueessa ja juniorina Arorangin ja Nikaon joukkueissa.
Vuonna 2010 Mustonen voitti Cookinsaarten mestaruuden Tupapan joukkueen riveissä.

Yksityiselämä

Mustosen isä on suomalaissyntyinen Ari Mustonen. Perheen elämästä Cookinsaarilla kerrottiin Ulkosuomalaisen tarina -televisiosarjan 19. elokuuta 2010 Yle TV2:lla esitetyssä jaksossa.
Paavo Mustosen sisar Regina Mustonen pelaa Cookinsaarten naisten jalkapallomaajoukkueessa.
Kvassiakasvit

Tuntomerkit

Kaikki kvassiakasvit ovat puuvartisia, pieniä tai keskisuuria puita tai pensaita. Kukat ovat yleensä pieniä, alle senttimetrin halkaisijaltaan ja kasvavat usein suurissa kukinnoissa. Heimon kasvit ovat yksikotisia, kukat ovat lajista riippuen yksi- tai kaksineuvoisia. Kukissa on verho- ja terälehtiä yleensä 4–6, joillain lajeilla tosin 3 tai 8. Hedelmä on tyypiltään lohkohedelmä, sen osat voivat olla luumarjamaisia.

Levinneisyys

Heimon kasvit ovat enimmäkseen trooppisia ja subtrooppisia, joskin jotkut lajit, tunnetuimpana jumaltenpuu, ovat lauhkean vyöhykkeen kasveja. Lajeja tunnetaan kaikilta mantereilta, paitsi Etelämantereelta.

Luokittelu

Sukuja tunnetaan määritelmästä riippuen 19-22 ja lajeja noin 110.

Käyttö

Monia heimon lajeja käytetään koristekasveina. Lisäksi joitakin jumaltenpuita (Ailanthus) käytetään lääkekasveina.
Edvin Avellan

Edvin Avellan (1. toukokuuta 1830 Ahlainen – 28. marraskuuta 1912 Pori) oli suomalainen tilanomistaja, valtiopäivämies, kääntäjä ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä E. A., E. T. ja Edv. Tarkki.
Avellanin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Adolf Avellan ja Kallista Fredrika Tennberg. Hän kävi Rauman pedagogiota, Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1848.
Avellan toimi Tampereen ala-alkeiskoulun vt. opettajana 1854–1855, Uudessakaarlepyyssä toimineen Vaasan yläalkeiskoulun vt. kollegana 1855, Hämeenlinnan yläalkeiskoulun 3. kollegana 1855–1862 ja Porin yläalkeiskoulun historian ja maantiedon kollegana vuodesta 1862. Hän jäi virkavapaalle 1865 ja sai eron opettajan virasta 1867. Avellan hoiti tämän jälkeen Ahlaisten Kellahdessa omistamaansa Kellahden säterirusthollia jonka hän oli saanut perinnöksi isänsä kuoltua 1859. Hän osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana 1877-1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Avellan sai kunnallisneuvoksen arvon 1879.
Avellan tunnettiin myös suomentajana. Hän käänsi suomeksi muun muassa Johan Ludvig Runebergin runoja sekä Friedrich von Schillerin murhenäytelmän Orleansin neisyt. Avellan oli mukana suomentamassa yhdessä Aleksanteri Rahkosen, Julius Krohnin (Suonio) ja Antti Törneroosin (Tuokko) kanssa Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoita. Suomennoksen ensimmäinen osa ilmestyi 1867. Myöhemmin ryhmään liittyi Paavo Cajander, jonka nimeen Vänrikki Stoolin tarinoiden suomennos on yleensä liitetty. Suomennoksen toinen osa ilmestyi 1877, ja kirjaa painettiin vuoteen 1904 mennessä 140 000 kappaletta.
Avellan perusti kansankirjaston Ahlaisiin jo 1850, ja hän oli myös mukana sisälähetystyössä.
Avellan oli naimisissa Katarina Ulrika Hahnssonin (1832–1901) kanssa. Heillä oli kaksi lasta, tytär Elli Kallista Sofia Avellan (1860–1926) ja poika Niilo Johannes Avellan (1868–1938). Niilo J. Avellan toimi Lahden yhteiskoulun rehtorina 1897–1914 ja julkaisi historiatutkimuksia muun muassa kolmiosaisen teoksen Entisen Ulvilan pitäjän maatilat. Niilo Avellanin puoliso Sylvia Avellan (o.s. Renqvist; 1870–1920) on tullut tunnetuksi kirjeenvaihdostaan kirjailija Joel Lehtosen kanssa.
Kyläleski

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11–12 cm. Koiraan höyhenpuku on musta, tukeva siemensyöjän nokka on luunvalkoinen ja koivet ovat punaiset. Naaras on ruskea ja muistuttaa punajalkaista varpusnaarasta. Nuori lintu muistuttaa naarasta väritykseltään, ollen kuitenkin hieman vaaleampi, ja siltä puuttuu vaalea silmäkulmanjuova. Laulu esitetään korkealta paikalta ja siinä esiintyy kylälesken pääisäntälajin ruusupeipon (Lagonosticta senegala) laulunosia.

Esiintyminen

Kyläleski elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa noin 10 miljoonan neliökilometrin suuruisella alueella. Laji on paikkalintu ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö

Kyläleski on kulttuuriseuralainen, joka elää kylien ja taajamien liepeillä sekä savanneilla ja avoimilla ruohomailla.

Lisääntyminen

Kyläleski on pesäloinen, joka munii ruusupeipon pesään 2–4 valkoista munaa, jotka ovat aavistuksen suurempia kuin ruusupeipon munat. Kyläleski ei poista ruusupeipon omia munia, ja poikaset kasvavat samassa pesässä. Kylälesken poikasen kita on samannäköinen kuin ruusupeipon poikasen. Haudonta kestää noin kymmenen päivää.

Ravinto

Kyläleski on siemensyöjä, joka syö myös viljaa.
NW TL-2

Moottori

TL-2:n voimanlähteenä käytettiin NW T -mallin nelisylinteristä, vesijäähdytteistä rivimoottoria, jonka sylinteriryhmä oli valettu yhdestä kappaleesta. Moottorissa oli puolipallon muotoiset palotilat ja sylinterikannen yläpuolinen nokka-akseli, joka toimi väliakselin ja kahden kartiohammaspyöräparin välityksellä. Moottorissa oli Boschin valmistama magneettosytytys.

Voimansiirto ja alusta

Moottorin jatkeena ollut nelivaihteinen vaihteisto oli myös peräisin T-mallista, sen sijaan jäykällä taka-akselilla ollut vetopyörästö oli varustettu henkilöautomallia suuremmalla välityssuhteella. Myös etuakseli oli jäykkä. Kummankin akselin jousituksina oli pitkittäin asennetut, puolielliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty auton suorakaiteen muotoiseen runkorakenteeseen. Taka-akselilla oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Pyörinä oli teräsvaluvanteet, joissa oli umpikumirenkaat.

Suorituskyky

Auton kantavuus oli 2 000 kg ja sen huippunopeus oli 35 km/h.

Sotilaskäyttö

Itävalta-Unkarin asevoimille toimitetuissa yksilöissä oli avoin, taitettavalla pressukatteella varustettu ohjaamo sekä avoin lava, jota varten oli erillinen pressu. Vuoteen 1917 mennessä armeijalle toimitettiin yhteensä 663 TL-2:a sekä raskaampaa TL-4:ää.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuonna 1919 Nesselsdorfer Wagenbaun uudeksi nimeksi tuli Kopřivnická Vozovka ja TL-2:sta tuli Tatra T51. Tšekkoslovakian asevoimat tilasi yritykseltä ensimmäiset moottoriajoneuvonsa, ja näiden joukossa oli myös T51-malleja.
Van Gogh -museo

Van Gogh -museo on kahdessa rakennuksessa Amsterdamissa Alankomaissa sijaitseva taidemuseo, jossa on maailman suurin Vincent van Goghin maalausten kokoelma. Museon kokoelmissa on myös muiden 1800-luvun taiteilijoiden töitä. Pysyvästi esillä on yli kaksisataa van Goghin maalausta sekä lukuisia piirroksia ja kirjeitä. Van Gogh -museossa kävi vuonna 2013 yli 1,4 miljoonaa vierasta. Kyseessä on Alankomaiden eniten kävijöitä kerännyt museo.
Kulttuurikeskus Akustiikka

Kulttuurikeskus Akustiikka (tai Ylivieskatalo Akustiikka) on Ylivieskan kaupungissa toimiva kulttuuritalo, joka on valmistunut vuonna 2003. Se sisältää 400-paikkaisen konserttisalin, 50-paikkaisen näyttelysalin, 30- ja 12-paikkaiset kokoustilat sekä 140-paikkaisen ravintolasalin.
Talon on suunnitellut oululainen Uki Arkkitehdit Oy, jonka töihin kuuluvat myös Oulun musiikkikeskus ja Kuhmo-talo. Akustiikaksi nimetyn talon akustiikkakonsulttina on toiminut arkkitehti Alpo Halme. Rakennus on yhteydessä vanhaan koulurakennukseen ja sen 1980-luvulla tehtyyn laajennusosaan. Pääurakoijana oli NCC.
Talossa järjestetään konsertteja, elokuvanäytöksiä, teatteriesityksiä, kokouksia ja erilaisia yleisötilaisuuksia.
Hybris

Hybris (muinaiskreikaksi ὕβρις, ”loukkaus”) tarkoittaa nykyaikana liioiteltua itsevarmuutta ja -luottamusta, joka lopulta usein johtaa ansaittuun rangaistukseen. Antiikin Kreikassa hybris tarkoitti toimia, jotka niiden tekijä suoritti häpäistäkseen uhriaan tarkoituksenaan siten ylentää itseään.
Hybris oli antiikin Ateenassa rikos. Rikkomuksina tätä lakia vastaan pidettiin kaikkea aina pahoinpitelystä seksuaaliseen väkivaltaan ja siitä julkisen tai pyhitetyn omaisuuden varkauteen saakka.
Antiikin kreikkalaisessa kirjallisuudessa esimerkki hybriksestä ovat Homeroksen Odysseiassa Penelopen kosijat. He joutuvat lopulta maksamaan julkeasta käyttäytymisestään Odysseuksen perhekuntaa kohtaan.
Hybriksen vastakohdiksi on mainittu itsekritiikki ja itseironia.

Hybris antiikin Kreikassa

Hybristä jumalia vastaan on usein sanottu kreikkalaisen mytologian henkilöhahmojen traagiseksi virheeksi, joka on johtanut näiden hahmojen päälle langetettavaan "nemesikseen" ja tuhoon. Tämä kuitenkin edustaa vain pientä osaa kreikkalaisessa kirjallisuudessa esiintyvästä hybriksestä suurimman osan hybriksen kuvauksista koskiessa kuolevaisten keskinäisiä rikkomuksia. Siksi nykyisin on hyväksytty väite, etteivät kreikkalaiset niinkään ajatelleet hybristä uskonnollisena kysymyksenä; vielä vähemmän, että sitä olisi pidetty normaalisti jumalien rankaisemana rikoksena.
Aristoteles määritteli hybriksen seuraavasti:
»[...] loukkaus (ὕβρις) on sellaisen asian tekemistä ja sanomista, josta aiheutuu kohteena olevalle ihmiselle häpeää, eikä loukkausta tehdä jonkin muun asian saamiseksi itselle tai siksi että jotakin on tapahtunut, vaan loukkauksen antaman nautinnon takia; sillä hyvitystä tavoittelevat eivät loukkaa vaan kostavat. Loukkaajien saama nautinto aiheutuu siitä, että he uskovat itse olevansa parempia, kun tekevät toisille pahaa.»
Keskeistä määritelmässä ovat antiikin Kreikan käsitteet kunniasta (m. kreik. timē) ja häpeästä. Käsite timē ei sisällä ainoastaan kunniaa saaneiden korottamista, vaan myös tekojensa vuoksi hybriksen nujertamien häpeämistä. Tämä käsite kunniasta on tavallaan nollasummapelin kaltainen.
Rush Rehm yksinkertaistaa hybriksen määritelmän aikalaisten käsitteeksi "röyhkeys, halveksunta ja kohtuuton väkivalta".

Hybris nykyaikana

Nykyään sanaa hybris käytettäessä tarkoitetaan ylimielisyyttä ja rajatonta luottamusta ja ylpeyttä omiin kykyihinsä; siihen usein liittyy myös piittaamattomuus ja tiedon puute menneisyyden kokemuksista yhdistettynä nöyryyden puutteeseen. Hybrikseen viittaamiseen liittyy edelleen usein myös vihjaus seuraamuksista rangaistuksen tai kärsimyksen muodossa, – samalla tavoin kuin hybris ja nemesis liitettiin satunnaisesti yhteen kreikkalaisessa maailmankuvassa. Raamatun Sananlaskujen kirjassa esiintyvän, nykyäänkin yleisen sanonnan "ylpeys käy lankeemuksen edellä" on ajateltu olevan yhteenveto nykyajan käsityksestä hybriksestä.
Haparainen

Haparainen oli Sakkolan kylä, joka sijaitsi seitsemän kilometriä Sakkolan kirkonkylästä Taipaleeseen johtavan tien varrella Suvantojärven pohjoispuolella. Kylää pommitettiin talvisodan aikana kerran.
Klooga järv

Maantietoa

Järven pinta-ala on 134 ha (hehtaaria) ja se on 3,1 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järven pohjoispuolella sijaitsee Kloogan kylä ja järven länsipuolella on Kloogan raba (suo). Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,3 ha. Sen laskuoja on Kloogajärve oja, joka yhtyy 1,5 kilometrin jälkeen Vasalemma jõgeen. Se laskee Suomenlahteen Paldiskin lahdessa noin 8 kilometrin päässä. Järveen laskee kahdeksan lyhyttä pelto-ojaa itäpuolen maatilalta ja suo-ojaa länsipuolen suolta. Järvellä on yksi 50 metriä pitkä saari ja kaksi pienempää rannan läheisyydessä olevaa saarta. Järven valuma-alueen laajuus on 5,8 km² (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,9 metriä ja suurin syvyys 3,6 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 km³ (kuutiokilometriä) eli 2,5 miljoonaa m³ . Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä. Kylän puolella sijaitsee jätevesien selkeytysaltaita.

Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (viroksi Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (viroksi keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Matala järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (viroksi makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa.

Kalasto

Järvessä viihtyvät ainakin ahven, hauki, suutari ja särki.
Hydroksyyliammoniumkloridi

Ominaisuudet

Hydroksyyliammoniumkloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hieman niukemmin metanoliin ja etanoliin. Se on keskuvahva happo ja 1 massaprosenttisen hydroksyyliammoniumkloridivesiliuoksen pH on 3,2. Kuumennettaessa hydroksyyliammoniumkloridia se alkaa hajota jo noin 120 °C:n lämpötilassa ennen sulamispistettään. Aine on hydroksyyliamiinin tavoin voimakas pelkistin.

Valmistus ja käyttö

Hydroksyyliammoniumkloridia voidaan valmistaa pelkistämällä typpihappoa elektrolyyttisesti lyijyamalgaamielektrodien avulla suolahappoliuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös pelkistettäessä ammoniumkloridia tai hydroksyyliammoniumsulfaatin ja bariumkloridin vesiliuosten välisellä reaktiolla, jolloin muodostuu lisäksi veteen liukenematonta bariumsulfaattia, joka voidaan erottaa suodattamalla.
Hydroksyyliammoniumkloridia käytetään orgaanisissa synteeseissä helpommin käsiteltävänä hydroksyyliamiinin vastineena muun muassa lääkeaineina ja rikkaruohomyrkkyinä käytettävien yhdisteiden valmistukseen. Lisäksi se on yleisesti käytetty pelkistin niin orgaanisen kuin epäorgaanisen kemian reaktioissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina sekä valmistettaessa vedetöntä hydroksyyliamiinia, jota muodostuu hydroksyyliammoniumkloridin reagoidessa natriumbutoksidin kanssa butanoliliuoksessa, josta hydroksyyliamiini kiteytyy.
Kanteleen voima

Polttoaineet

Kanteleen Voiman Haapaveden voimalaitos toimii yhtenä Energiaviraston kilpailutuksen voittaneena Suomen tehoreservivoimalaitoksena 1.7.2015 alkaneella kaksivuotisjaksolla. Energiavirasto mainitsee voimalan käyttävän polttoaineenaan tehoreservitilanteessa raskasta polttoöljyä.

Turvesuot

Yritys aloitti oman turvetuotannon vuonna 2012. Yhtiöllä on omistuksessaan yhteensä 12 turvetuotannossa olevaa suota. Tämän ohella yhtiö selvittelee ja etsii useita uusia tuotantoalueita.
Artsvik Harutjunjan

Lapsuus

Artsvik Harutjunjan syntyi vuonna 1984 Kapanissa, Armenian SNT:ssa.

2013

Vuonna 2013 hän oli kilpailijana Golosin (Venäjän versio The Voice -kilpailusta) 2. tuotantokaudella. Kilpailun aikana Harutjunjan oli Pelageyan joukkueessa. Hän tippui kaksintaistelussa.

2016

Harutjunjan kilpaili Armenian vuoden 2017 euroviisukarsintakilpailussa (Depi Evratesil), jonka hän voitti 24. joulukuuta 2016 pidetyssä finaalissa.
Jaakko Tähtinen

Jaakko Tähtinen (8. tammikuuta 1904 Tampere – 15. maaliskuuta 1970) oli tamperelainen arkkitehti, joka on suunnitellut suuren määrän Tampereen rakennuskantaa. 
Hän piirsi sekä asuin- että toimistorakennuksia. Tähtisen päätyönä voidaan pitää vuonna 1965 valmistunutta Tampereen jäähallia. Hän on suunnitellut liikerakennuksia myös Kuopioon, Poriin ja Joensuuhun. Tähtinen teki 1950-luvun alussa Suomen Yhdyspankille mallipiirustuksen, jonka mukaan toteutettiin useita pankin konttoreita eri puolille Suomea.
Hänen poikansa Antti Tähtinen oli myös arkkitehti, joka jatkoi heidän yhteisen Arkkitehtitoimisto Tähti-Set Oy:n toimitaa.
Jens Westin

Seuraura

Westinin kasvattajaseura on Kramfors-Alliansen, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 15-vuotiaana Ruotsin II-divisioonassa kaudella 2004–2005. Kaudeksi 2005–2006 joukkue nousi I-divisioonaan. Kaudeksi 2006–2007 Westin siirtyi MODO Hockeyn J20-junioreihin, mutta hän vahvisti ensimmäisellä kaudellaan myös seurann J18-junioreita. Kaudella 2007–2008 Westin nousi MODOn Elitserien-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 33 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi myös kaksi ottelua Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Westin pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla I-divisioonajoukkue AIK Härnösandissa.
Kausista 2008–2009 ja 2009–2010 Westin pelasi osan sekä HockeyAllsvenskanissa että MODOn J20-junioreissa. Noista ensimmäisellä kaudella hän pelasi kaksi ottelua lainalla IF Björklövenissä ja jälkimmäisen kauden Westin pelasi loppuun IF Sundsvall Hockeyssa. Kaikkiaan hän pelasi MODO:n Elitserien-joukkueessa viisi kautta.
Kauden 2012–2013 Westin aloitti syyskuun loppuun asti kestävällä lainasopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesissa, jonne hän liittyi Riian harjoitusturnauksen aikana paikkaamaan loukkaantumisia. Westinin lainasopimusta jatkettiin sittemmin marraskuiseen Karjala-turnaukseen asti kestävään maaottelutaukoon saakka, jonka jälkeen hän teki loppukauden kattavan jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Westin palasi kaudeksi 2013–2014 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Elitserienistä Allsvenskaniin pudonneen Timrå IK:n riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Maaliskuussa 2014 Westin teki Timrån kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2015 hänen sopimustaan joukkueen kanssa jatkettiin kahdella vuodella.
Kaudeksi 2017–2018 Westin siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Färjestad BK:n SHL-joukkueeseen.

Maajoukkueura

Westin on pelannut yhteensä 13 nuorten maaottelua.

Muuta

Westinin pikkuveli John pelasi kaudella 2017–2018 hyökkääjänä Timrå IK:n Allsvenskan-joukkueessa.
Kalevi Saukkonen

Kalevi Johannes Saukkonen (s. 4. kesäkuuta 1943 Turku) pitää hallussaan maratonien lukumäärän Suomen ennätystä. 
Saukkonen aloitti maratonien juoksemisen 30-vuotiaana, vuonna 1973. Tuona vuonna hän juoksi vain yhden maratonin ja aikaa kului 4.15.03. Sen jälkeen kokonaan väliin on jäänyt vain yksi vuosi ja 2000-luvulla maratoneja on tullut joka vuosi useita kymmeniä. Saukkonen juoksi 1 000. maratoninsa 26.2.2005 Kaskisissa. 2 000 maratonia Saukkoselle tuli täyteen Helsingin Paloheinässä 11.6.2016.
Saukkosen jälkeen toiseksi eniten maratoneja on suomalaisista elämänsä aikana juossut Hans Mannsten, jolla maratoneja on (8.9.2019 mennessä) 1582.
Saukkonen edustaa Varsinais-Suomen Veteraaniurheilijoita.