google/wiki40b huggingface dataset:
Irwinin lapset

Irwinin Lapset on Ari Lahden ja Risto Tajakan vuonna 1981 Valkeakoskella perustama Irwin Goodmanin (oik. Antti Hammarberg) tekemää musiikkia soittava yhtye. Yhtye saavutti pian yllättävän medianäkyvyyden värikkäällä esiintymisellään ja Irwiniltä perityillä maneereillaan. Irwinin Lasten oma ura pelkkänä cover-yhtyeenä ei kuitenkaan kantanut pitkälle. Vasta yhteistyö itsensä Irwin Goodmanin kanssa toi enemmän esiintymiskokemusta. Yhtye toimi vuosina 1982–1990 Irwinin taustayhtyeenä. Yhteistyö alkoi tiivistyä Irwinin noustua osin yhtyeensä avustamana 1984 vuosien hiljaisuuden jälkeen uudelleen suosioon ennen ainuttakaan uutta levytystä tai minkäänlaista promootiota. Heti Irwinin taiteilijaeläkehakemuksen hylkäämisen jälkeen hän ja yhtye nousivat Helsingissä Vanhan Ylioppilastalon esiintymislavalle. Tiedotusvälineet olivat automaattisesti paikalla. Irwinin Lasten oman lyhyen levytysuran (2 singleä Työmiehen Twist and Shout/Reteesti vaan ja Raha Ratkaisee/Kaksi nuorta kovanaamaa ja 1 Lp Omiin nimiin!) jälkeen Irwiniltä julkaistiin syksyllä 1984 ensin single Härmäläinen Perusjuntti (säv.I. Goodman-A. Lahti-K. Halonen ja san. E. von Retee) ja perään samanniminen Lp, joka myi kultalevyn verran. Irwinin Lapsista tuli Irwinin taustayhtye. Pian Irwin valitsi moniäänisestä yhtyeestä kolme mukaansa ja esiintyi trion kanssa koko 1980-luvun lopun. Rentun ruusu (säv. K. Halonen - san. E. von Retee) (1988) räjäytti lopullisesti potin, ja Irwin oli jälleen suosionsa huipulla. Yhteistyötä jatkui lähes Irwinin kuolemaan asti. Irwinin lapset vaipui hiljaiseloon Irwinin kuoltua 1990-luvun alussa, mutta on esiintynyt ja levyttänyt jälleen 2000-luvulla.
Serge Tšerepnin

Serge Tšerepnin (s. 2. helmikuuta 1941 Issy-les-Moulineaux, Ranska) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja elektronisen musiikin taitaja.
Tšerepnin opiskeli musiikkia yhdessä Nadia Boulangerin kanssa Harvardin yliopistossa vuosina 1958–1963. Hänen opettajansa olivat myös Pierre Boulez ja Karlheinz Stockhausen.
Vuosina 1966–1968 hän työskenteli Kölnin elektronisen musiikin studiossa ja vuosina 1968–1970 New Yorkissa ja Kaliforniassa elektronisen musiikin opettajana.
Myöhemmin hän perusti yrityksen nimeltään Serge Modular Music Systemsin, jonka hän myi vuonna 1986 ja palasi Ranskaan. Nykyään hän esiintyy muun muassa kaddiš-juhlissa. 
Hänen pikkuveljensä Ivan Tšerepnin, isänsä Aleksandr Tšerepnin ja isoisänsä Nikolai Tšerepnin olivat myös säveltäjiä. Hänen äitinsä oli kiinalaissyntyinen pianisti Lee Hsien Ming.
Vuonna 1960 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
Pablo Iglesias Posse

Pablo Iglesias Posse (18. lokakuuta 1850 El Ferrol – 9. joulukuuta 1925 Madrid) oli espanjalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, jonka katsotaan perustaneen Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) ja maan johtavan ammattijärjestön Unión General de Trabajadoresin (UGT). Hän johti kumpaakin järjestöä usean vuosikymmenen ajan.
Köyhästä perheestä lähtöisin ollut Iglesias oli alkuperäiseltä ammatiltaan latoja. Hän liittyi vuonna 1870 ensimmäisen internationaalin paikallisosastoon ja vuonna 1873 Espanjan kirjapainotyöntekijöiden liittoon, jonka johdossa hän toimi vuosina 1874–1885. Hän osallistui Espanjan sosialistisen työväenpuolueen perustamiseen toukokuussa 1879 ja tuli pian puolueen sihteeriksi. Hän johti vuonna 1882 Espanjan ensimmäistä lakkotaistelua sitten vuoden 1875 monarkian palauttamisen. Vuonna 1885 Iglesiasista tuli PSOE:n keskuskomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna aloitti ilmestymisensä Iglesiasin toimittama puolueen lehti El Socialista. Hän oli mukana perustamassa myös UGT-keskusammattijärjestöä puolueen rinnalle vuonna 1888. Iglesias johti vuodesta 1899 alkaen sekä PSOE:ta että UGT:ta kuolemaansa asti. Hän oli puolueensa edustajana toisen internationaalin perustavassa kokouksessa vuonna 1889.
Iglesiasin pitkällä puheenjohtajakaudella sosialistinen puolue kasvatti vähitellen kannatustaan ja vaikutusvaltaansa. Iglesias valittiin yhtenä ensimmäisistä sosialisteista Madridin kaupunginvaltuustoon vuonna 1905 ja Espanjan parlamenttiiin vuonna 1910. Hän vastusti alun perin yhteistyötä ei-sosialististen puolueiden kanssa, mutta lievensi kantaansa vuoden 1909 Barcelonan niin sanotun murheellisen viikon tapahtumien jälkeen. Viimeisinä vuosinaan Iglesias vastusti työväenliikkeen kommunistista suuntausta ja hänen kantansa vaikutti siihen, että PSOE ei vuonna 1921 liittynyt kommunistiseen internationaaliin. Vuodesta 1923 alkaen PSOE:n ongelmana oli suhtautuminen Miguel Primo de Riveran diktatuuriin. Iglesiasin hautajaiset Madridissa vuonna 1925 muodostuivat valtavaksi mielenosoitukseksi.
Brocardin ongelma

Brocardin ongelma kysyy, millä luonnollisilla luvuilla n pätee , jossa n! on luvun n kertoma ja jossa m on kokonaisluku. Ongelmalle tunnetaan vain kolme ratkaisua: n = 4, n = 5 ja n = 7. Ainoat ratkaisuparit muotoa (m, n) ovat siis (5, 4), (11, 5) ja (71, 7). Näitä pareja kutsutaan Brownin luvuiksi. Ongelmalle ei ole muita ratkaisuja, kun , ja arvellaankin, että muita ratkaisuja ei ole.
FC Emmen

Historia

FC Emmen perustettiin vuonna 1925. Kun Alankomaissa perustettiin ammattilaisliiga, Emmen päätti jäädä amatööriseuraksi. Lopulta, vuonna 1985, FC Emmen siirtyi ammattilaisseuraksi. Seuran amatöörijoukkue jäi käyttämään nimeä FC Emmen, kun taas ammattilaisjoukkue vaihtoi nimekseen BVO Emmen (Betaald Voetbal Organisatie, jalkapallon ammattilaisorganisaatio). Vuonna 2005 myös ammattilaisseuran nimeksi palasi FC Emmen. Tähän oli kaksi syytä: ensinnäkin nimi FC Emmen kuvasi paremmin seuran historiaa, ja toisekseen Emmenin lähellä oli monia samalta kuulostavia nimiä, kuten PSV, RBC tai ADO.
FC Emmen nousi ensimmäisen kerran Hollannin pääsarjaan Eredivisiehen keväällä 2018 Eerste divisien pudotuspelien kautta. Eerste divisiessä se on ollut parhaimmillaan toinen kausina 1995–1996 ja 2002–2003.
Fotografiska

Fotografiska on yksityinen valokuvataiteen näyttelytila Tukholman Södermalmilla. Se sijaitsee Stora Tullhusetin tiloissa Stadsgårdenissa osoitteessa Stadsgårdshamnen 22. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Ferdinand Boberg vuonna 1905, ja se muutettiin nykyiseen käyttöön vuosina 2008–2010. Vaikka Fotografiskaa ylläpitää yhtiö nimeltä Svenska Fotografiska museet AB, sitä ei pidä sekoittaa Tukholman Moderna museetin valokuvakokoelmiin, jotka toimivat vuosina 1971–1988 itsenäisenä museona nimellä Fotografiska Museet.
Fotografiska ei ole museo siinä mielessä, ettei sillä ole omia kokoelmia, julkista tukea eikä tutkimustoimintaa, vaan toiminta perustuu vaihtuviin näyttelyihin ja pääsylipputuloihin. 5 500 neliömetrin kokonaispinta-alasta on näyttelytilaa 2 500 neliömetriä. Näyttelyiden lisäksi Fotografiskalla on oheistoimintaa, kuten korkeatasoinen ravintola, komediaklubi ja valokuvauksen kurssitoimintaa nimellä Fotografiska Academy.
Fotografiskan perustivat veljekset Jan ja Per Broman, jotka ovat laajentamassa toimintaa franchising-periaatteella New Yorkiin, Lontooseen ja Shanghaihin. Kansainvälistymisessä on konsulttina mukana suomalainen Berndt Arell. Lontoon Whitechapeliin Fotografiska saa 9 000 neliön tilat, joihin mahtuu puolen tusinaa näyttelyä kerrallaan. New Yorkin tilat tulevat Flatironin alueelle Park Avenuelle.
Museo avattiin yleisölle 21. toukokuuta 2010.
Kuolemanrangaistus Kiinassa

Kuolemanrangaistus on yleisesti käytössä Kiinassa. Ihmisoikeusjärjestö Amnestyn mukaan Kiinassa teloitettiin vuonna 2009 ainakin 1 700 ihmistä. Järjestö uskoo todellisen luvun kuitenkin olevan paljon suuremman, sillä tiedot teloituksista ovat salaisia. Kiinassa kuolemantuomioita annetaan eniten maailmassa, enemmän kuin kaikissa muissa maissa yhteensä.
Julkisuudessa on paheksuttu muun muassa brittiläisen 53-vuotiaan Akmal Shaikhin kuolemantuomiota vuonna 2009 ja teloitusta 29. joulukuuta 2009. Miehen sanotaan kärsineen mielenterveyshäiriöistä ja olleen siten syyntakeeton. Hänet tuomittiin huumeiden salakuljetuksesta, mihin hän sanoi olleensa syytön. Edellisen kerran Kiinassa teloitettiin eurooppalainen vuonna 1951, jolloin italialaisen Antonio Rivan väitettiin suunnitelleen puhemies Mao Zedongin murhaamista.
Myöhemmin Kiinassa on otettu käyttöön niin kutsutut teloitusautot. Ulkoisesti ambulanssia muistuttavat autot kulkevat eri vankiloiden väliä. Kuolemaan tuomitut asetetaan vuoteelle, joka kuuluu auton kalustoon. Sitten hänelle annetaan tappava myrkkyruiske.
Finnboat

Finnboat on Suomen venealan teollisuuden ja kaupan toimialajärjestö. Finnboatin jäsenkunta vastaa lähes sataprosenttisesti alan kotimaan liikevaihdosta ja Suomen veneviennistä. Finnboatilla on neljä jäsenyhdistystä, joiden yhteenlaskettu jäsenmäärä on noin 270. Liiton tehtävänä on koota venealan yritykset yhteen, edistää niiden toimintaa ja tervettä kilpailua sekä edistää veneilyä ja veneilyn turvallisuutta maassamme.
Combat Arms

Pelaaminen

Pelin alussa voi luoda oman hahmon. Alussa sinulle tarjotaan harjoitusta, jossa voi kokeilla eri pelipainikkeita ja harjoitella ampumista konekivääreistä kranaatteihin. Harjoituksen päätteeksi saa rahapalkkion, jonka voi käyttää esimerkiksi aseisiin. Aseisiin voi ostaa erilaisia tarvikkeita, muun muassa isompia lippaita, tähtäimiä ja myös äänenvaimentimia jotka pienentävät piipun päästä tulevaa tulta, hiljentää asetta ja pienentää rekyyliä. Pelissä on myös special hahmoja, joille voi ostaa erikois aseita ja tarvikkeita,joita ei tavalliselle hahmolle pysty hankkia.
Riskibisnes

Juoni

Elokuva kertoo tavallisesta nuorukaisesta, joka jää yksin kotitaloon vanhempien matkan ajaksi, ja töppäilynsä takia joutuu rahanansaitsemiseksi järjestämään talossa paljon paheellista toimintaa vanhempien tietämättä. Kaikki kääntyy lopulta parhain päin.

Musiikki

Riskibisneksessä musiikki oli tärkeä osa elokuvan tunnelmaa. Tangerine Dream vastasi pääosin elokuvamusiikista, ja julkaisi myös elokuvan soundtrack eli elokuvamusiikki-levyn, jolla Tangerine Dreamin lisäksi oli Bob Seger, Muddy Waters, Jeff Beck, Prince, Journey ja Phil Collins.

Vastaanotto

Elokuva oli Tom Cruisen ja De Mornayn läpimurtoelokuva ja molemmat nousivat kansainväliseen maineeseen rooleistaan elokuvassa. Tom Cruise sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Riskibisneksen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Baška Voda

Historia

Baška Voda oli alun perin kalastaja-, talonpoikais- ja kauppiaskylä. Nykyään se on turistialuetta mäntymetsineen ja rantoineen. Kylä mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1688 Coranellin kartassa nimellä Basca. Arkeologisten löydösten perusteella varhaisin asutus alueella on todennäköisesti vähintään pronssikaudelta. Useat historioitsijat (W. Tomaschek, K. Patsch, P. Skok, F.Bulić) ovat liittäneet nimet Bast ja Baška-Voda historialliseen alueeseen nimeltä Biston, joka sijaitsi Solinin ja Naronan välissä.

Nimi

Nimi Baška-Voda on peräisin Bistonista, myyttisestä traakialaisen heimon kantaisästä. Häntä pidettiin Areksen ja kuningatar Kalyrojan, vesistöjen suojelijan, poikana. Näiden jumalien symboleja voidaan edelleen löytää alueen ympäristöstä.
Konstantinopolin ensimmäinen kirkolliskokous

Kokouksen päätös

Kokouksen päätös oli, että Jumala on yksi mutta ilmenee kolmena persoonana. Myös Pyhän Kolminaisuuden salaisuusluonnetta korostettiin. Konstantinopolin piispan Makedonioksen oppi, että Pyhä Henki ei ole Jumalan persoona vaan vain Jumalan voima, tuomittiin harhaopiksi. Lisäksi Nikean uskontunnustus vahvistettiin eräin lisäyksin.
Baranavitšy

Historia

Ensimmäinen maininta Baranowicze-nimisestä kylästä on vuodelta 1706. Tuolloin kylä oli puolalaisen Rozwadowskin suvun yksityisomaisuutta. Puolan jaoissa kaupunki siirtyi keisarilliselle Venäjälle. Vuonna 1870 siitä tuli merkittävä Varsova—Moskova- ja Vilna—Lviv-ratojen välietappi. Väkiluku alkoi nopeasti kasvaa, vuonna 1883 asukkaita oli jo lähes 2 000 ja 1897 jo 4 600, joista noin puolet juutalaisia. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa kaupunki siirtyi takaisin Puolan haltuun, jolloin se sai myös kaupunkioikeudet. Vuonna 1921 asukasluku oli jo yli 11 000, joista 67 % puolalaisia ja loput pääasiassa valkovenäläisiä, puolalaisia ja venäläisiä. Vuoteen 1939 mennessä asukasluku kasvoi lähes 30 000:een.
Vuonna 1939 Neuvostoliitto miehitti kaupungin ja alueelle tuli yli 3 000 juutalaispakolaista Saksan miehittämiltä alueilta. Kesäkuussa 1941 Saksa miehitti alueen ja saman vuoden elokuussa perustettiin ghetto yli 12 000:lle juutalaiselle, joista suurin osa siirrettiin seuraavan vuoden aikana keskitys- ja tuhoamisleireille. 8. kesäkuuta 1944 puna-armeija miehitti kaupungin ja koko alue siirtyi osaksi Neuvostoliittoon kuulunutta Valkovenäjän sosialistista neuvostotasavaltaa. Tuolloin myös puolalainen nimi Baranowicze muutettiin nykyiseen venäläiseen asuunsa. Neuvostoaikana kaupunki teollistui huomattavasti. Vuonna 1991 siitä tuli osa itsenäistynyttä Valko-Venäjää.
Kaupungissa toimii Baranovitšin valtiollinen yliopisto.

Liikenne

Kaupungissa on varsin kattava ja edullinen bussiverkosto.
Baranavitšy on merkittävä rautateiden risteysasema; rautateitse kaupungista pääsee kuuteen suuntaan. Kaupungissa on kaksi keskeistä rautatieasemaa: Baranavitšyn keskusasema ja Baranavitšyn Polesian asema. Rautatielinjoista tärkein on Minsk-Baranovitšy-Brest, jota rataa pitkin kulkee junia Varsovasta ja Brestistä Moskovaan. Muita merkittäviä rautatieyhteyksiä ovat linjat Mahiljou-Asipovitšy-Slutsk-Baranavitšy ja etelästä pohjoiseen vievä Luninets-Baranavitšy-Lida-Vilna.
Tieyhteyksistä huomattavin on moottoritie M1 (E30) Minsk-Baranavitšy-Brest, joka muodostaa samalla nopeimman valtatieyhteyden Minskistä ja Moskovasta Varsovaan. 
Kaupungin eteläosissa on Baranavitšyn lentotukikohta, jonka kiitotie on 2,9 kilometriä pitkä.
Géza Képes

Géza Képes (1. helmikuuta 1909 Mátészalka, Unkari – 19. elokuuta 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen runoilija ja kääntäjä. Hän käänsi suomalaista kirjallisuutta unkariksi, muun muassa kansanrunoutta ja Eino Leinon tuotantoa.
Képesin runoutta on julkaistu suomeksi kokoelmissa Unkarin lyyra (1970) ja Kaivojen maa (1970).
Otasukapää

Ulkonäkö

Otasukapää kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Se on löyhästi mätästävä. Varren tyvi on pysty–koheneva. Korsilehtien lapa on 10 cm pitkä, 1–3 millimetriä leveä, litteä, pitkäsuippuinen. Kieleke 1 mm, usein vihertävä. Kukinto on 3–8 cm pitkä, 0,5–1 cm leveä, vaaleanvihreä, toispuolinen, tiheä, tähkämäinen röyhy. Tähkylöiden tyvellä on kampaliuskaisia, tähkylöitten kokoisia suomuja (kukattomia tähkylöitä).

Esiintyminen Suomessa

Suomessa otasukapää kasvaa yleisenä Ahvenanmaalla tuoreilla niityillä, missä se on muinaistulokas. Muualla maassa laji on harvinainen, enimmäkseen satannainen uustulokas.
Arvi Tuomi

Leo Robert Arvid Tuomi (vuoteen 1906 Bergström, 13. maaliskuuta 1893 Helsinki – 13. tammikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hänen ensimmäinen elokuvatyönsä Juhla meren rannalla on vuodelta 1929. Aktiivinen elokuvaura ajoittuu vuosiin 1939–1950, jolloin hän oli lähinnä sivuosissa lähes 50:ssä elokuvassa. Tuomen suurin rooli oli toinen miespääosa Nyrki Tapiovaaran komediassa Kaksi Vihtoria vuonna 1939. Elokuvassa Linnaisten vihreä kamari hänet nähdään hovimestari Holmingina. Aleksis Kiven elämästä kertovassa elokuvassa ”Minä elän” hän näyttelee Zacharias Topeliusta, samoin kuin pari vuotta aiemmin tehdyssä fiktiivisessä Fredrik Pacius-elämäkertaelokuvassa Ballaadi. Vuonna 1941 Tuomi oli toisena ohjaajana elokuvassa Viimeinen vieras.
Arvi Tuomi toimi Porin Työväen Teatterin johtajana 1924–1925 sekä Viipurin Työväen Teatterin johtajana 1926–1938. Hänen aviopuolisonsa oli näyttelijä Santa Tuomi. Sekä Arvi että Santa Tuomi nähdään vuonna 1943 valmistuneessa elokuvassa Miehen kunnia. Muista Tuomen elokuvista mainittakoon Rikas tyttö (1939), Valkoiset ruusut (1943), Neiti Tuittupää (1943), Pikajuna pohjoiseen ja Amor hoi! (1950).
Arvi ja Santa Tuomen poika Rauli Tuomi ja tytär Liisa Tuomi olivat myös näyttelijöitä. Arvi Tuomen veli oli näyttelijä Valter Tuomi ja sisar Emmi Jurkka.
Delaney Bramlett

Delaine Alvin ”Delaney” Bramlett (1. heinäkuuta 1939 Pontotoc, Mississippi– 27. joulukuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, rockmuusikko ja levytuottaja. Hänen lähes viisi vuosikymmentä kestänyt uransa kietoutuu yhteen monien 1960- ja 1970-luvun rockin supertähtien urien, kuten Eric Claptonin, George Harrisonin ja Leon Russellin kanssa. Keskeinen osa hänen uransa alkua oli lauluyhtye Delaney & Bonnie hänen silloisen vaimonsa Bonnie Bramlettin kanssa, sekä heidän huippumuusikoista vaihtuvin kokoonpanoin koostunut yhtyeensä Delaney & Bonnie and Friends.

Elämä ja ura

Mississippin osavaltiossa syntynyt ja varttunut Bramlett muutti 1960-luvun alussa Los Angelesiin, jossa hän sai nimeä laulaja-lauluntekijänä, yhteistyökumppaneinaan muun muassa Joey Cooper, Mac Davis ja Jackie DeShannon. Vuosikymmenen puolivälissä Bramlett oli mukana televisiosarjan Shindig! vakioyhtyeessä nimeltä The Shindogs. Näihin aikoihin hän teki yhteistyötä myös J. J. Calen ja Leon Russellin kanssa ja julkaisi omalla nimellään joitakin singlejä.
Vuoden 1969 syksyllä brittikitaristi Eric Clapton liittyi mukaan Delaney & Bonnie & Friends -yhtyeen kiertueelle lyhytaikaiseksi jääneen superyhtye Blind Faithin hajottua. Clapton ja Bramlett ystävystyivät, ja Delaney Bramlett päätyi tuottajaksi Claptonin ensimmäiselle sooloalbumille Eric Clapton. Clapton on myöhemmin kiittänyt Bramlettia siitä, että suostutteli ja opetti hänet laulamaan.
Bramlett opetti myös The Beatlesin kitaristille George Harrisonille slide-kitaran soittoa, mikä johti gospeltyyliseen jamisessioon, jonka pohjalta syntyi Harrisonin hittikappale ”My Sweet Lord”. Bramlett oli mukana myös muun muassa Joe Cockerin, Jimi Hendrixin, Janis Joplinin, Billy Prestonin, John Lennonin, The Everly Brothersin, Steve Cropperin ja Billy Burnetten levyillä tai esiintymisissä. Delaney & Bonnie and Friends -yhtyeen levyillä ja keikoilla esiintyivät Claptonin ja Harrisonin lisäksi muun muassa Leon Russell, King Curtis, Duane ja Gregg Allman, Dave Mason, Rita Coolidge, Carl Radle, Jim Gordon, Bobby Whitlock, Jim Keltner, Bobby Keys ja Gram Parsons.
Juuri ennen kuolemaansa 2008 Bramlett julkaisi viimeiseksi jääneen albuminsa A New Kind of Blues. Vuonna 2011 hänet hyväksyttiin Mississippi Musicians Hall of Famen jäseneksi.
Delaney ja Bonnie Bramlettin tytär on laulaja Bekka Bramlett.
Valkosiipimaluri

Levinneisyys

Valkosiipimaluria tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nicholas Stern

Sir Nicholas Stern (s. 22. huhtikuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen ekonomisti. Nicholas Stern on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Kansainvälisesti hän on kuuluisa muun muassa Isossa-Britanniassa 30.10.2006 julkaistusta ilmastoraportista: Sternin raportti 
Sternin isä oli saksalainen, joka pakeni sodan aikana Englantiin. Nicholas Stern opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui tohtoriksi 1972. Sen jälkeen hän oli professoreina eri yliopistoissa, muun muassa 1986–93 London School of Economics. 1990-luvulla hän kirjoitti myös Keniasta ja Intian vihreästä vallankumouksesta. Hän oli maailmanpankin pääekonomi 2000–2003.

Ilmastonmuutos

Huhtikuussa 2008 Stern kertoi Reutersille, että uusimmat tutkimustulokset osoittavat, että hän on raportissaan aliarvioinut ilmaston lämpenemisen aiheuttaman uhan. Sternin mukaan myös IPCC:n 2007 ennusteet näyttävät jo nyt olevan vanhentuneita. Haastattelun mukaan kasvihuonekaasupäästöt kasvavat nopeammin kuin raportin laatimisen aikaan uskottiin ja erityisen huolestuttava on havainto, että maailman merten kyky imeä itseensä hiilidioksidia onkin selvästi ennustettua heikompi. Stern sanoi, että näistä tekijöistä seuraa, että maapallon ilmasto lämpenee nopeammin kuin he osasivat odottaa. Sternin mukaan kasvihuonekaasujen päästöjä tulee leikata vähintään puolella vuosisadan puoliväliin mennessä. Yhdysvaltain osalta päästöjen vähennystarve on 90 %, Stern arvioi.
Nicholas Sternin mukaan (2009) on yksimielisyys siitä, että teollisuusmaiden on vähennettävä 80 % kasvihuonepäästöjään vuoteen 2050 mennessä vuoteen 1990 verrattuna. Silloin maailmanlaajuisesti vähennys on 50 %. Kun päästöt ovat nyt 59 Gt, määrän on vähennyttävä 2030 35 Gt ja vuonna 2050 20 gigatonniin. Tästä ollaan yhtä mieltä. Se miten leikkaukset tehdään on neuvottelukysymys. Sternin mukaan: Maailmantalous tarvitsee nopeasti tiukkaa ilmastopolitiikan muutosta. Investointeja ilmastonmuutoksen hillintään ei voi lykätä. Kööpenhaminan sopimus on tärkeä sysäys talouskasvulle. Hallitusten päätöksillä vihreät investoinnit ovat houkuttelevia ja tie pois taantumasta. Stern on investoinut itse maalämpöön, rakennuksen tiivistykseen ja tuulisähköön.
Kepler-37b

Ominaisuudet

Kepler-37 kiertää emotähteään 0,1 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 13 päivää. Kooltaan se on pienempi kuin aurinkokunnan pienin planeetta Merkurius ja vain hieman suurempi kuin Kuu (säde noin 0,303 Maan sädettä). Planeetan pintalämpötilan arvioidaan olevan noin 370 astetta, ja se lienee vedetön ja kaasukehätön.
Richard S. Castellano

Tausta

Castellano syntyi amerikanitalialaiseen perheeseen Bronxissa. Castellano oli Gambinon mafiaperheen päällikkö Paul Castellanon sisaruksen poika.

Kuolema

Castellano kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1988 kotonaan New Jerseyssä. Hän oli kuollessaan 55-vuotias.
King Faraday

Historia

Faradayn isä nimesi poikansa "King"iksi vitsinä erään lauseen myötä "King For A Day". Aikuisena Faraday otti sodan jälkeen vastavakooja-agentin roolin Yhdysvaltain hallituksessa, ja kierteli pitkin maailmaa tehtäviensä myötä. Faraday toimi myös lyhyen aikaa Nightshaden oppi-isänä ja avusti Nightshaden ja Pronssitiikerin värväämisessä Task Force X:ään. Hän on myös ollut yhteistyössä Batmanin kanssa, ja auttoi muun muassa Kaksinaaman kiinniottamisessa. Faraday on lisäksi tehnyt töitä Bishop for White Queen -organisaation Amanda Wallerille.

Justice League Unlimited

King Faraday teki ensiesiintymisensä televisiossa Justice League Unlimitedin jaksossa "Double Date", vuonna 2005. Hän toimi sarjassa liittovaltion agenttina, joka ensimmäisessä jaksossaan oli saanut tehtäväkseen vartioida mafiapomo Steven Mandragoraa. Mafiapomo kuitenkin karkasi, kun ovelle ilmestyi mafiajoukko. Mandragora löi samalla Faradayn tajuttomaksi.
Toisen kerran Faraday esiintyi jaksossa "I Am Legion", jossa hänet oli nimitetty Yhdysvaltain hallituksen ja Oikeuden Puolustajien väliseksi viralliseksi yhteyshenkilöksi. Faraday kertoi samalla, mikä oli Lex Luthorin syy vankeudesta pakoon. Faraday esiintyi vielä kolmannen kerran jaksossa "To Another Shore", jossa hän auttoi hallituksen agenttien kanssa Ihmenaista, Vihreää Nuolta ja Marsilaista Metsästäjää taistelemaan Salaisen Yhteisön jäseniä Gigantaa, Killer Frostia ja Helleaaltoa vastaan.
Hahmon äänenä toimi Scott Patterson.

Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama

King Faraday keskeisessä roolissa animaatioelokuvassa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama, joka perustui Darwyn Cooken sarjakuvaan DC: The New Frontier. Hän on hallituksen agentti, joka johtaa Mars-projektia, joka puolestaan tekee yhteistyötä Ferris Aircraftin kanssa. Faraday esitteli Hal Jordanille tehtävän, jossa hänen pitäisi lentää marsiin. Faraday kohtasi raketin lähdön aikana marsilaisen J'Onnin, joka yritti salaa hiipiä raketin kyytiin takaisin kotiplaneetalleen. Heidän välinen tappelu kuitenkin päättyi J'Onnin lyödessä Faradayn tajuttomaksi, mutta pelasti hänet rakettien liekeiltä. J'Onnia pidettiin vankina, jonka aikana Faraday tutustui olentoon tarkemmin Teräsmiehen vihjailusta.
Molemmat taistelivat maata uhkaavalta Keskukselta, jonka dinosaurusplaneetta hyökkäsi Yhdysvaltoihin. Faraday kuitenkin kuoli planeetan lonkeron napatessa hänet kohti T-Rexin kitaa. Hän ehti kuitenkin napata kaksi käsigranaattia, joiden myötä hän ja T-Rex räjähtivät.
Hahmon äänenä toimi Phil Morris.
Matalajärvi (Kouvola)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,4 metriä mpy.