google/wiki40b huggingface dataset:
Fakhreddine Ben Youssef

Seurajoukkueura

Ben Youssef aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2011–2012 CS Sfaxienin riveissä. Hän teki avauskaudellaan kolme maalia. Ben Youssef juhli Tunisian mestaruutta kaudella 2012–2013.
Tammikuussa 2015 Ben Youssef siirtyi kolmenvuoden sopimuksella FC Metzin riveihin. Hän pelasi kuitenkin kuusi ottelua ja jätti seuran heinäkuussa 2015.

Esperance

Ben Youssef palasi lyhyen ajan sisällä takaisin Tunisiaan ja Espérancen riveihin heinäkuussa 2015. Hän saavutti heti menestystä voittamalla kauden päätteeksi Tunisian cupin toisen kerran urallaan. Pääsarjassa Espérance sijoittui toiseksi ja Ben Youssef onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa ollen maalitilaston viides ja Espérancen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2016–2017 Ben Youssef teki viisi maalia kymmenessä pelissä ja juhli kauden päätteeksi Tunisian mestaruutta. Hän aloitti vielä kauden 2017–2018 Espérancen riveissä tehden kauden alkupuolella neljä maalia 12 pelaamassaan sarjaottelussa. Hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2018 Saudi-Arabiaan.

Ettifaq

Tammikuussa 2018 Ben Youssef siirtyi Ettifaq FC:hen. Hän pelasi avauskaudellaan kahden ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Joukkue sijoittui kauden päätyttyä neljänneksi.

Maajoukkueura

Ben Youssef pelasi ensimmäisen maaottelunsa Egyptiä vastaan 16. lokakuuta 2012. Ja teki avausmaalinsa maajoukkueessa toisessa ottelussaan Irakia vastaan.
Ben Youssef valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi vaihtopelaajan roolissa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Kesäkuussa 2018 Ben Youssef valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi Tunisian kaikissa kolmessa lohko-ottelussa. Maalinteossa Ben Youssef onnistui kerran viimeisessä ottelussa Panamaa vastaan.
Jackson Haines

Jackson Haines (1840 New York, Yhdysvallat – 1875 Kokkola, Suomen suuriruhtinaskunta) oli yhdysvaltalainen balettitanssija ja taitoluistelija, jota yleisesti pidetään nykyaikaisen taitoluistelun isänä. Hän toi lineaarisen englantilaisen taitoluistelutyylin rinnalle balettitaustaansa nojautuvia liikeratoja ja kuvioita.
Hainesin aikana ei pidetty Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuja, mutta 1860-luvulla häntä sanottiin kansalliseksi mestariksi.
Haines kuoli keuhkokuumeeseen tai tuberkuloosiin juhannusaattona 23. kesäkuuta 1875 Kokkolassa, ja hänet on haudattu Kokkolan vanhalle hautausmaalle.
Hainesilla oli Yhdysvalloissa perhe, vaimo Alma ja lapsia. Hänen sisarensa oli Euroopan-kiertueella mukana Englannissa, mutta palasi kotiin.
Kokkolassa järjestetään joka vuosi syyskuussa Jackson Haines Cup.
FS Alger (1889)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1911.
Ukiyo-e

Ukiyo-e (jap. 浮世絵 eli ”kelluvan maailman kuvat”) on japanilainen puupiirrostyyli, joka kehittyi 1600-luvulla ja jota harjoitettiin 1800-luvun loppupuolelle asti. Sana ”ukiyo” oli aluksi buddhalainen vertaus, ”hetkellinen” tai ”maallinen” maailma tai elämä. Ukiyo-e-kuvissa se kuitenkin muuttui tarkoittamaan kevytmielisempää ”maallista elämää”, nautintojen maailmaa.
Ukiyo-e-puupiirrokset olivat tavallisen kansan taidetta ja kaupallisia kuvia, joita ei omana aikanaan pidetty taiteena. Kuvien aiheet ovat kirjankuvituksia, mainoksia ja julisteita, kabuki-teatterin näyttelijöiden tai sumopainijoiden ihailijakuvia, eroottisia kuvia, muotikuvia ja muita arkielämän kuvauksia.
Ruokolahti (Keuruu, Valkeaniemi)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,4 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Daisuke Namba

Daisuke Namba (jap. 難波 大助; 7. marraskuuta 1899 – 15. marraskuuta 1924) oli japanilainen kommunisti, joka yritti murhata prinssihallitsija Hirohiton ampumalla tätä kohti Tokiossa 27. joulukuuta 1923. Namba tuomittiin kuolemaan vuonna 1924 ja teloitettiin hirttämällä kahden päivän päästä. Hirohitosta tuli myöhemmin (1926) keisari.
Namban isä oli jäsenenä parlamentissa kunnes erosi siitä poikansa teon jälkeen. Perhe otti sittemmin käyttöön sukunimen Kurokawa.
Jääpallon SM-sarjakausi 1976–1977

Mestarijoukkue

OLS:n joukkue: Seppo Jolkkonen, Rauno Kaikkonen, Raimo Ikonen, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Mauri Sorppanen, Timo Okkonen, Pertti Kärenaho, Toivo Orava, Tuomo Rantalankila, Kalevi Immonen, Yrjö Ervasti, Ari Kuokkanen, Eero Hamari, Matti Alatalo, Pekka Vartiainen, Pekka Liikanen, Matti Karhumaa. Valmentajat: Reijo Karppinen ja Kalevi Juntunen
Odotustila (pamfletti)

Odotustila, Pamfletti uudesta työstä on Jakke Holvaksen ja Jussi Vähämäen vuonna 2005 julkaisema kirja työelämän viime aikojen ja lähitulevaisuuden muutoksista. Kirjan graafisesta suunnittelusta on vastannut Petri Salmela.
Wilhelm Kempff

Wilhelm Walter Friedrich Kempff (25. marraskuuta 1895 – 23. toukokuuta 1991) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä.
Kempff syntyi Jüterbogissa ja opiskeli Berliinissä ja Potsdamissa. Hän esiintyi laajalti Euroopassa ja myös sen ulkopuolella, kuten useaan otteeseen Japanissa. Lontoossa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1951 ja New Yorkissa 1964.
Kempff antoi viimeisen julkisen esiintymisensä Pariisissa vuonna 1981. Hän kuoli Positanossa, Italiassa 95-vuotiaana. 
Kempff tuli tunnetuksi muun muassa Beethovenin, Schumannin, Brahmsin, Schubertin, W. A. Mozartin, J. S. Bachin, Lisztin ja Chopinin tulkinnoistaan. Hän esitti myös kamarimusiikkia ja sävelsi.
Little Earthquakes

Taustaa

Ennen Little Earthquakesiä Amos oli julkaissut pop-levyn Y Kant Tori Read samannimisen bändin kanssa 1988. Levy kuitenkin floppasi ja bändi hajosi. Levyn julkaissut Atlantic Records kuitenkin piti Amosin sooloartistina ja vuonna 1992 julkaistusta soololevystä tuli menestys. Little Earthquakesin kappaleet ovat Amosin säveltämiä ja yhdistelevät poppia, rockia ja klassista musiikkia. Piano on tärkein instrumentti.
Sanoituksissaan Amos käsittelee hyvin henkilökohtaisia asioita. A cappella -laulu "Me and a Gun" kertoo Amosille 1980-luvulla sattuneesta kauhukokemuksesta kun hänet raiskattiin esiintymisen jälkeen. Useat muista lauluista kertovat Amosin selviytymisestä ja eheytymisestä pahoista kokemuksista. "Winter" kertoo itsenäistymisestä ja tyttären suhteesta isäänsä. "Tear in Your Hand" kertoo erosta ja viittaa myös Neil Gaimanin fantasiasarjakuvaan The Sandman esimerkiksi säkeessä "If you need me, me and Neil will be hanging out with the Dream King."
Ilkka Tuomisto

Ilkka Tuomisto (s. 19. tammikuuta 1984) on suomalainen vammaisluokissa kilpaillut maastohiihtäjä. Hän on saavuttanut paralympialaisissa hopeaa 20 kilometrin perinteisen tyylin hiihdossa Sotšissa 2014, jaetun pronssin Pyeongchangin paralympialaisissa 2018 perinteisen tyylin sprinttihiihdossa, sekä pronssia perinteisen tyylin sprinttihiihdossa Vancouverissa 2010. Ensimmäisen kerran hän osallistui paralympialaisiin Torinossa 2006. Vancouverin kisojen avajaisissa hän toimi Suomen joukkueen lipunkantajana. Vuonna 2009 Tuomisto voitti maailmanmestaruuden 20 kilometrin perinteisen tavan hiihdossa. Hän on voittanut myös maailmancupin kokonaiskilpailun.
Tuomistolla on vasemmassa kädessään synnynnäinen vamma: käsi on kyynärpään alapuolelta poikki. Ensimmäisen käsiproteesinsa hän sai viisivuotiaana. Hän edustaa seuratasolla Ylöjärven Urheilijoita. Hän päättää urheilu-uransa Pyeongchangin paralympialaisiin.
Ned Leeds

Televisio

Ned Leeds esiintyy vain pienessä toimitustyö roolissa Hämähäkkimies-animaatiosarjassa jaksoissa 42 "Syyllinen" ja 47 "Herääminen"  
Bob Bergen toimi hahmon äänenä.
Yksityistie

Yksityistie eli yksityinen tie on tie, jonka omistaa ja jota ylläpitää jokin muu toimija kuin julkinen valta. Yksityisiä teitä omistavat ja ylläpitävät esimerkiksi yksityishenkilöt tai näiden yhteenliittymät ja yritykset.
HMS Spanker (J226)

Palvelus

Alus luovutettiin 1953 Belgialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä De Brouwer. Alus romutettiin vuonna 1968 Ghentissä Belgiassa.
Laudanumi

Valmistus

Laudanumia valmistetaan laittamalla oopiumia samaan sammioon väkevän etanolin kanssa. Alkoholipitoisuuden tulisi olla yli 60 prosenttia. Uutos valmistuu noin vuorokaudessa. Alkoholi on erittäin tehokas liuotin, joten valmiissa laudanumissa on lähes 10 prosenttia oopiumia.

Käyttö

Laudanumia käytettiin alun perin kipulääkkeenä ja nukutusaineena. Käyttö päihteenä kuitenkin syrjäytti nopeasti lääketieteellisen käytön. Nykyisin laudanumi on lähes kadonnut päihteiden joukosta. Lääketieteessä laudanumia käytetään yhä, mutta hyvin harvoin.
Laudanumia käytetään oraalisesti.

Vaikutukset

Sekä oopiumi että alkoholi ovat keskushermostoa lamaannuttavia aineita. Yhteisvaikutus on erittäin voimakas. Käyttäjä lamaantuu yleensä fyysisesti täysin ja kokee voimakkaan euforian tunteen. Vaikutus kestää useita tunteja heiketen vähitellen.

Käytön haitat

Laudanumin käyttö aiheuttaa sekä psyykkistä että fyysistä riippuvuutta. Lisäksi sekoitus on itsessään vaarallinen, sillä alkoholin ja rauhoittavan aineen yhteisvaikutus voi aiheuttaa hengityspysähdyksen. Pitkään jatkuneen käytön haitat ovat samat kuin pitkäaikaisessa oopiumin ja alkoholin käytössä.
Sakkeus

Pyhä apostoli Sakkeus oli Uuden testamentin henkilö, joka oli ammatiltaan publikaani eli ihminen, joka keräsi ihmisiltä verot näiden saapuessa kaupunkiin. Sakkeus oli Abrahamin jälkeläinen ja asui Jerikossa. Hänestä kerrotaan Uudessa testamentissa ainoastaan Luukkaan evankeliumissa.

Sakkeus Raamatun kertomuksessa

Sakkeus toimi publikaanien esimiehenä ja oli hyvin rikas. Hän oli kuitenkin rikastunut ottamalla ihmisiltä enemmän veroja kuin heidän tarvitsi maksaa. Sakkeuksesta ei tämän takia pidetty Jerikossa. Eräänä päivänä Jeesus saapui Jerikoon. Sakkeus oli kuullut Jeesuksesta paljon, ja halusi kiivaasti nähdä tämän. Kun Sakkeus saapui paikalle, hän huomasi, että paikalla oli paljon muitakin ihmisiä ja lyhytkokoisena Sakkeus ei nähnyt mitään heidän takaansa. Niinpä Sakkeus kiipesi viereiseen sykomoriviikunapuuhun. Jeesus saapui paikalle ja huomasi puussa istuvan Sakkeuksen. Jeesus kertoi hänelle haluavansa tulla vierailulle Sakkeuksen kotiin. Sakkeus ihmetteli tätä, mutta tuli kuitenkin puusta alas. Muut ihmettelivät, miksi Vapahtaja halusi tulla juuri syntisen Sakkeuksen kotiin vierailulle. Sakkeus sanoi kuitenkin kaikkien kuullen näin: "Annan puolet omaisuudestani köyhille, ja keneltä olen liikaa kiskonut, sille maksan nelinkertaisesti takaisin. Enää en huiputa enkä varasta." Sakkeus sai näin syntinsä anteeksi.

Myöhemmät vaiheet

Ortodoksisen perimätiedon mukaan Sakkeus kulki myöhemmin jonkin aikaa pyhän apostoli Pietarin mukana. Perimätiedon mukaan hänestä tuli myös Kesarean piispa Palestiinassa, jossa hän kuoli myöhemmin rauhassa.
Isonkyrön kirkko

Historia

Pitäjäkokous päätti uuden kirkon rakentamisesta 1843, kun maaherran määräämässä katselmuksessa oli todettu, ettei vanhan kirkon korjaaminen ja laajentaminen onnistu. Vuonna 1864 kirkonkokous päätti rakentaa kirkon Georg Theodor Chiewitzin suunnitelmien mukaan. Tämän jälkeen rakentaminen viivästyi vielä yli kymmenellä vuodella muun muassa piirustusten uusimisen, Ylistaron omaksi seurakunnaksi eroamisen ja katovuosien vuoksi.

Siunauskappeli

Kirkon vieressä sijaitseva punatiilinen siunauskappeli on vuodelta 1878. Sen on todennäköisesti suunnitellut pääkirkon rakennustöitä johtanut rakennusmestari August Lassallin.

Hautausmaa

Kirkon läheisyydessä sijaitseva hautausmaa on vihitty käyttöön 1896. Hautausmaan pinta-ala on noin 2 hehtaaria ja hautoja siellä on noin 2000. Erillisen sankarihauta-alueen suunnitteli arkkitehti Matti Visanti vuonna 1918. Visanti on suunnitellut myös hautamuistomerkin Kyrön karhu sekä hautojen laatat ja ristit. Sankarihauta-alueelle on haudattu yhteensä yli 200 vapaus-, talvi- ja jatkosodan sankarivainajaa.
Petter Filenius

Petter Filenius (26. huhtikuuta 1704 Röddinge, Ruotsi – 2. kesäkuuta 1780 Lidingö, Ruotsi) oli ruotsalainen piispa ja valtiopäivämies joka toimi myös Turun akatemian teologian professorina ja rehtorina.

Elämäkerta

Fileniuksen vanhemmat olivat Röddingen kirkkoherra Petter Filenius (Petrus Nicolai, k. 1731) ja Judit Dorotea Winqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi Lundissa 1721 ja valmistui filosofian maisteriksi Lundin yliopistosta 1730. Filenius oleskeli Englannissa ja Ranskassa vuosina 1736–1739 ja opiskeli muun muassa Oxfordin yliopistossa 1736. Hänet vihittiin papiksi 1740 Turun hiippakunnassa ja hänestä tuli samana vuonna teologian tohtori.
Filenius oli Turun akatemian toisena filosofian apulaisena vuodesta 1731 sekä ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä vuodesta 1732 mutta näitä virkoja hoiti sijainen. Hänestä tuli Turun akatemian kreikan ja heprean kielten professori 1735 ja kolmas teologian professori 1741. Filenius toimi samalla palkkapitäjänsä Naantalin ja Raision kirkkoherrana vuodesta 1741 sekä Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1741–1742. Hän oli Turun akatemian rehtorina 1741–1742 mutta pakeni pikkuvihan aikana Ruotsiin. Ruotsissa Filenius oli sitten Lundin yliopiston itämaisten kielten ja kreikan professorina vuodesta 1742, Linköpingin tuomiorovastina vuodesta 1744 ja Linköpingin hiippakunnan piispana vuodesta 1761. Hän oli valtiopäivämiehenä 1746–1747, 1751–1752, 1755–1756, 1760–1762, 1765–1766, 1769–1770, 1771–1772 sekä toimi valtiopäivien puhemiehenä 1761, 1765–1766 ja 1769–1770.
Filenius oli naimisissa 1740–1766 Ulrika Benzelstjernan (k. 1766) kanssa ja vuodeta 1767 Maria Worsterin kanssa.
The Bodyguard (albumi)

Hitit

Albumi tunnetaan parhaiten Whitney Houstonin esittämästä kappaleesta ”I Will Always Love You”, joka on uudelleentulkinta Dolly Partonin kappaleesta. Kappale vietti 14 viikkoa Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisellä sijalla. Muita hittejä olivat ”I Have Nothing”, ”I'm Every Woman”, ”Run To You” ja ”Queen of the Night”, kaikki Houstonin esittämiä.
James D. Hodgson

James Day Hodgson (3. joulukuuta 1915 – 28. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja diplomaatti.
Hodgson syntyi Dawsonissa, Minnesotassa, ja oli toisen maailmansodan veteraani. Hän palveli laivastossa ja opiskeli Minnesotan sekä Kalifornian yliopistoissa.
Hodgson toimi vuosina 1970–1973 Richard Nixonin nimittämänä työministerinä. Hän toimi vuosina 1974–1977 Yhdysvaltain suurlähettiläänä Japanissa. Hän meni 24. elokuuta 1943 naimisiin Maria Denendin kanssa; hänellä oli tytär Nancy ja poika Frederic.
Sizwe Ndlovu

Ura

Ndlovu saavutti olympiakultaa perämiehettömästä nelosesta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Mitali on Etelä-Afrikan historian ensimmäinen olympiakultamitali soudusta. Ndlovun kanssa joukkueessa soutivat James Thompson, Matthew Brittain ja John Smith. MM-kilpailuihin Ndlovu on osallistunut seitsemän kertaa, parhaana sijoituksenaan kuudes sija vuodelta 2013 perämiehettömästä nelosesta.
Tummaviljaseppä

Koko ja ulkonäkö

Tummaviljaseppä on 7–11 mm:n pituinen, solakanmuotoinen kovakuoriainen. Kuoriaisen pinta on tummanruskea, joskus lähes musta ja himmeä. Etuselkä on peitinsiipiä tummempi ja peitinsiivissä on pitkittäisuria. Tuntosarvet ja raajat ovat vaaleammat kuin muu ruumis. Etuselkä on pituuttaan leveämpi, hyvin kupera ja etuselän sivureunus on keskiosastaan heikko tai kokonaan katkennut. Reunus kääntyy heti etuselän takanurkkien etupuolella piiloon alapinnalle. Raajojen kynsissä ei ole hampaita ja takimmaisen raajaparin nilkoissa ensimmäinen jaoke on selvästi seuraavaa pitempi. Hyvin samankaltainen laji on juovaviljaseppä (Agriotes lineatus).
Toukka on keltainen, täysikasvuisena noin 20–25 mm pitkä ja takaruumiin kärki on piikkimäinen. Se muistuttaa erittäin paljon muiden Agriotes-suvun seppien toukkia eikä lajinmääritys ole yleensä mahdollinen ulkoisten tuntomerkkien perusteella.

Levinneisyys

Lajin levinneisyys kattaa Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja jatkuu idässä Venäjän Kaukoitään sekä Kiinan koillisosiin. Se on myös kulkeutunut vieraslajina Pohjois-Amerikkaan. Suomessa tummaviljaseppä on yleinen etelärannikolta suunnilleen Oulun korkeudelle ja harvinaistuu sitten pohjoista kohti. Toistaiseksi pohjoisin havainto on Kolarista.

Elinympäristö ja elintavat

Aikuisia tummaviljaseppiä voi tavata etenkin kesäkuussa ja heinäkuun alkupuoliskolla. Niiden tyypillisiä elinpaikkoja ovat niityt ja peltomaat, ja kuoriaiset ovat aktiivisia erityisesti hämärän aikaan.
Parittelu tapahtuu maan pinnalla. Naaras munii maahan muutaman munan ryhminä yhteensä 75–230 munaa, joista noin kuukautta myöhemmin kuoriutuvat toukat elävät syöden kasvien juuria ja tyviosia sekä itäviä siemeniä. Viljelykasveista ne syövät esimerkiksi perunan mukuloita tai porkkanan ja muiden juuresten juuria, itäviä siemeniä sekä purevat viljakasvien oraita poikki maan alta. Maissi on arka viljaseppien aiheuttamille vioituksille. Toukat viihtyvät erityisesti multaisessa savimaassa ja runsaimmillaan toukkien määrä saattaa olla yli 50 toukkaa neliömetrillä. Kuumalla ja kuivalla säällä toukat kaivautuvat syvälle maaperään, jolloin vahinkojen määrä vähenee. Toukkavaihe kestää 4–5 vuotta ja toukat talvehtivat syvällä maaperässä. Koteloituminen tapahtuu viimeisenä kesänä 10–25 cm syvyyteen. Aikuinen kuoriainen kuoriutuu kotelosta syyskesällä, mutta jää talvehtimaan maan alle ja lähtee liikkeelle vasta seuraavana keväänä.
Seppien toukkia on erityisen runsaasti pelloilla, joita on aikaisemmin pidetty nurmena. Viljelytapojen muutokset, etenkin viljelykierto, sekä torjunta-aineiden käyttö ovat tehneet seppien toukista melko vähämerkityksellisiä tuholaisia. Suomessa viljaseppien toukkia pidetään perunan kannalta merkittävinä. Pohjois-Amerikassa tummaviljaseppä on kasvava ongelma etenkin perunan ja mansikan kasvatuksessa.
Daltonin veljekset

Elämäkerta

Daltonien perhe oli kotoisin "Jackson Countysta", Missourista. Veljesten isä, Lewis Dalton, oli saluunanpitäjä ja heidän äitinsä oli Adeline Younger. Perheellä oli 15 lasta, joista 13 eli aikuiseksi.
Lainvalvojana toiminut Frank sai surmansa virantoimituksessa 1887. Luultavimmin kostaakseen veljensä kuoleman Grat, Bill, Bob ja Emmett ryhtyivät lainvalvojiksi. Vuonna 1890 he kuitenkin ryhtyivät rikollisiksi. Bob oli veljeksistä hurjin; hänen tiedetään varmasti tappaneen miehen ensimmäistä kertaa ollessaan 19-vuotias. Hän oli tuolloin virantoimituksessa. Uhri oli yrittänyt valloittaa Bobin tyttöystävää, mikä on saattanut vaikuttaa tekoon.
Kun veljesten ura rikollisina alkoi, Bob palkkasi lisää väkeä joukkoihinsa; Daltonien jengiin liittyivät George "Bitter Creek" Newcomb, Bill McElhanie ja "Blackfaced Charley" Bryant. Grat Dalton oli vierailemassa veljensä Billin luona Kaliforniassa, kun jengi koottiin, mutta hän liittyi siihen myöhemmin ja toi mukanaan Bill Doolin, Dick Broadwellin ja Bill Powerin. Heidän ensimmäinen ryöstökohteensa oli Uudessa Meksikossa sijaitsevan Silver Cityn pelitalo.
Vuonna 1891, pian Bob Daltonin jengiin liittymisen jälkeen, tapahtui junaryöstö, josta syytettiin Daltoneita. Todisteita oli vähän, mutta Grat saatiin pidätetyksi ja tuomituksi ja hänet lähetettiin vankilaan 20 vuodeksi. Junamatkalla vankilaan Grat pakeni varastettuaan avaimet nukkuvalta vartijalta.
Daltonien veljekset olivat nyt lainsuojattomia. He ryöstelivät pääasiassa junia ja hevosia.
Bob Dalton halusi kuitenkin jäädä muistettavaksi. Hänen ehdotuksestaan Daltonit päättivät ryöstää kaksi pankkia samanaikaisesti. Pankeiksi valittiin "C.M. Condon & Company's Bank" ja "First National Bank", jotka molemmat olivat Coffeyvillessa, Kansasissa. Daltonit olivat tunnettuja, joten välttääkseen huomatuksi tulemisen he naamioituivat tekoparroin. Tämä ei kuitenkaan auttanut. Paikalliset ihmiset tunnistivat lainsuojattomat.
Pankkivirkailija hidasteli ryöstösaaliin antamisessa, jonka aikana paikalliset ihmiset ehtivät aseistautua. Kun Daltonien jengi poistui pankeista, alkoi tulitus, jonka aikana kaupungin sheriffi Charles Connelly sai surmansa. Taistelussa surmansa saivat myös Grat Dalton, Bob Dalton, Dick Broadwell ja Bill Power. Emmett Daltoniin osui 23 luotia, mutta hän selvisi kuin ihmeen kaupalla. Hän kuoli vuonna 1937.
Bill Doolin, "Bitter Creek" Newcomb ja Charlie Pierce olivat ainoat jengiin jääneet jäsenet. Kukaan heistä ei kuitenkaan tunnustanut osallistuneensa Coffeyvillen ryöstöön. Kuitenkin epäillään, että ryöstöön olisi osallistunut "kuudes mies", joka piteli hevosia. Tällöin joku heistä olisi ollut kaupungissa ryöstön aikana.
Stéphane Veilleux

Ura

Veilleux pelasi juniorina QMJHL-sarjan Victoriaville Tigresissa, jossa hän viipyi kaksi kautta. Tämän jälkeen hän siirtyi saman sarjan Val-d'Or Foreursiin, jossa hän teki kaudella 2000–2001 68 ottelussa tehot 48+67=115. Minnesota Wild varasi Veilleuxin kolmannella kierroksella 93. pelaajana vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudeksi 2001–2002 Veilleux siirtyi Wildin organisaatioon, mutta hän joutui pelaamaan ensimmäisen kauden AHL-farmisarjassa Houston Aerosissa. Hän pelasi kaudella 2002–2003 38 ottelua NHL:ssä tehoin 3+2=5. Työsulkukauden 2004–2005 Veilleux vietti Aerosissa tehden 59 ottelussa tehot 15+24=39. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Wildissä tehden kummallakin 18 tehopistettä.
Kausi 2008–2009 jäi Veilleux’n viimeiseksi kaudeksi Minnesota Wildissä, vaikka hän teki piste-ennätyksensä 13+10=23 tehopistettä. Heinäkuussa 2009 Veilleux teki yhden vuoden sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän teki Tampassa pelimääräänsä suhteutettuna huonoimmat tehonsa (3+6=9) koko urallaan.
Lokakuussa 2010 Veilleux siirtyi yksivuotisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Espoon Bluesiin. Veilleux debytoi SM-liigassa HPK:ta vastaan lokakuussa ja sai tililleen yhden syöttöpisteen ja valinnan tähdistökentälliseen.  Veilleuxin sopimus Bluesin kanssa kuitenkin purettiin 21. tammikuuta 2011. Veilleux kerkesi pelata 25 ottelua tehoin 1+6=7.  Mutta melkein heti Bluesista lähtemisen jälkeen Veilleux siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelaavaan HC Ambrì-Piottaan, jossa pelasi kauden loppuun ja edusti joukkuetta myös Sveitsin pääsarjan karsinnoissa.
Kaudeksi 2011–2012 Veilleux palasi Pohjois-Amerikkaan, kun hän teki kaksisuuntaisen vuoden sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa.
Helmikuussa 2012 Veilleux siirtyi suuressa pelaajakaupassa New Jersey Devilsistä takaisin Minnesota Wildiin. Samalla Devilsistä Wildiin matkasivat Nick Palmieri sekä Kurtis Foster, joka Veilleux’n tavoin on pelannut aiemminkin Wildin organisaatiossa. Vaihdossa Devils sai Wildista Marek Židlickýn.

Pelityyli

Veilleux on puolustava pelaaja, jolta löytyy fyysisyyttä. Hän pystyy pelaamaan keskellä tai laidassa. Veilleux pelasi NHL-urallaan kolmos- neloskentässä kahden suunnan pelaajana.
Ildikó Enyedi

Ildikó Enyedi (s. 15. marraskuuta 1955) on unkarilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Enyedin elokuva Kosketuksissa sai Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon eli Kultaisen karhun vuonna 2017. Se on myös Unkarin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2018 gaalassa.
Vuonna 1989 hän teki Camera d'Or Cannesin elokuvajuhloissa Az én XX. századom-elokuvalle.
Hän on naimisissa Wilhelm Drosten kanssa ja heillä on kaksi lasta: Júlia sekä György.
Seksisymboli

Seksisymbolilla tarkoitetaan tunnettua julkisuuden henkilöä, jota yleisesti pidetään seksuaalisesti vetovoimaisena. Erityisesti elokuvateollisuudessa seksisymboleilla on aina ollut tärkeä rooli.
Ensimmäisinä naispuolisina seksisymboleina pidetään Theda Baraa ja Clara Bow'ta. Miehistä 1920-luvun suuria seksisymboleita oli Rudolph Valentino.  Näyttelijät Mae West, Jean Harlow ja Norma Shearer olivat 1930-luvun Hollywoodin suurimpia seksisymboleita. 1950- ja 60-luvun suurimpia seksisymboleja olivat muun muassa elokuvatähti Marilyn Monroe sekä Brigitte Bardot, Jayne Mansfield ja Raquel Welch. Miespuolisista seksisymboleista tunnetuimpia olivat muun muassa laulaja, muusikko ja näyttelijä Elvis Presley ja näyttelijä James Dean. Näyttelijä Ursula Andress oli yksi 1960-luvun suurimmista seksisymboleista. 1980-luvun seksisymboli oli malli ja poptähti Samantha Fox. Myös poplaulaja Madonnaa pidetään seksisymbolina, ja Michael Jackson oli 1980-luvun miespuolinen seksisymboli. Nykyajan julkkismaailman seksisymboleita ovat muun muassa näyttelijät Angelina Jolie, Brad Pitt ja Johnny Depp.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933

Vuoden 1933 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa 8.–12. helmikuuta.