google/wiki40b huggingface dataset:
Daniel Van Buyten

Daniel Van Buyten (s. 7. helmikuuta 1978 Chimay, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija, joka pelasi kymmenen vuotta Saksan Bundesliigassa Hamburger SV:n ja Bayern Münchenin joukkueissa. Van Buyten on 196 senttimetriä pitkä ja pelipaikaltaan puolustaja.

Seuraura

Juniorina Van Buyten edusti JS Froidchapellea, Olympic Charleroita, UBS Auvelaisia ja FC Somzeeta. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1998–1999, jolloin hän pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa R. Charleroi SC:n paidassa. Jo seuraavalla kaudella hän siirtyi yhteen Belgian parhaista seuroista, Standard Liègeen. Standardissa Van Buyten vietti kaksi kautta, joiden kummankin aikana hän oli joukkueen vakiokokoonpanoa. Kaudeksi 2001–2002 hän muutti Ranskaan, Marseillen riveihin. Marseillessa hän pelasi kolme kautta, tosin hän vietti vähän aikaa lainalla Englannissa Manchester Cityssä. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Hamburger SV:n joukkueeseen, josta kaudeksi 2006–2007 noin 10 miljoonan euron siirtosummalla Bayern Müncheniin. Hän voitti Bayernin riveissä liigamestaruuden neljä kertaa.

Maajoukkueura

Belgian maajoukkueessa Van Buyten pelasi 85 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Hän edusti maataan vuosien 2002 ja 2014 MM-kilpailuissa.
Keltanokkakotinga

Levinneisyys

Keltanokkakotingaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sen kannaksi arvioidaan 250–999 yksilöä. Laji on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Gale Sondergaard

Ura

Gale Sondergaard aloitti uransa teatterissa. Hänen elokuvadebyyttinsä oli naissivuosa elokuvassa Anthony Adverse, jonka roolista hän sai parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Hän näytteli sivurooleja lukuisissa 1930-luvun lopun ja 1940-luvun alun elokuvissa, mukaan lukien Kummitusyö (The Cat and the Canary, 1939), Zorron merkki (The Mark of Zorro, 1940) ja Kirje (The Letter, 1940). Hänen naispäärooleistaan tunnetuin on luultavasti rooli Paul Munin vastanäyttelijänä elokuvassa Emile Zolan elämä (The Life of Emile Zola, 1937). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Anna ja Siamin kuningas (Anna and the King of Siam, 1946). 1940-luvun loppua kohden hänen elokuvaroolinsa kuitenkin harvenivat ja 1950-luvulla hän palasi takaisin teatterin pariin. Sondergaard näytteli niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossa aina 1980-luvun alkupuolella asti.

Yksityiselämä

Gale Sondergaardin vanhemmat olivat amerikantanskalaisia. Sondergaard oli naimisissa kaksi kertaa. Hänen toinen avioliitto käsikirjoittaja-ohjaaja Herbert J. Bibermanin kanssa kesti vuodesta 1930 aina Bibermanin kuolemaan vuoteen 1971 asti. Sekä Bibermanin että Sondergaardin urat kärsivät Bibermanin joutuessa Hollywoodin mustalle listalle ja Sondergaard päätti tämän jälkeen palata takaisin teatterin pariin. Sondergaardilla ja Bibermanilla oli kaksi lasta. Sondergaard kuoli aivoveritulppaan 86-vuotiaana vuonna 1985.
USS McFaul

Palvelus

McFaul kolaroi 22. elokuuta 2005 Jacksonvillen edustalla Floridan rannikolla USS Winston S. Churchillin kanssa. Törmäyksessä alukset kärsivät vähäisiä vaurioita, ja kumpikin alus palasi kotisatamaansa Norfolkiin omin voimin.
Alus lähti 20. elokuuta 2008 Sudanlahdelta Kreetalta Naton laivasto-osaston mukana ja saapui 24. elokuuta Batumiin Georgiaan Naton laivasto-osaston mukana antamaan Georgian humanitaarista apua. Alukselta luovutettiin maihin 82 kollia, joissa oli kaikkiaan 155 000 naulaa avustustarvikkeita US Aid:lta kuten hygienatarvikkeita, vauvanruokaa ja tarvikkeita, pullotettua vettä sekä maitoa.
Yhdysvaltain ohjuspuolustushallinto ilmoitti 12. marraskuuta 2009 aluksen modernisoinnista budjettivuonna 2013, jolloin sille asennettaisiin RIM-161 SM3 -järjestelmä.
Soijamaito

Soijamaito (oik. soijajuoma) on soijapavuista puristettu kasvimaito, jota käytetään samoihin tarkoituksiin kuin lehmänmaitoa. Joissakin maissa, kuten Kiinassa, sitä on perinteisesti käytetty lehmänmaidon tilalla. Länsimaissa lehmänmaito on hallitsevassa asemassa, mutta esimerkiksi vegaanit, maitoallergiset ja laktoosi-intoleranssista kärsivät voivat käyttää soijamaitoa. Soijamaidosta valmistetaan lisäksi tofua.
Useat kaupoissa myytävät soijamaitotuotteet on rikastettu esimerkiksi kalsiumilla, D-vitamiinilla ja B₁₂-vitamiinilla helpottamaan etenkin vegaaneille tärkeiden ravintoaineiden saantia. Soijamaitoa nimitetään pakkauksissa yleensä "soijajuomaksi", koska EU:n lainsäädännössä kielletään käyttämästä sanaa maito sellaisten tuotteiden nimissä, jotka eivät ole eläimistä saatavaa maitoa.
Soijamaitoa voidaan käyttää kuten tavallista lehmänmaitoakin: sellaisenaan juotavana, kahvissa, kaakaossa, ruoanlaitossa ja leivonnassa. Soijamaitoja myydään tavallisen vaihtoehdon lisäksi myös kaakaojuomana tai vaniljalla maustettuna.
Yassine Meriah

Seurajoukkueura

Meriah aloitti ammattilaisuransa AS Arianan edustusjoukkueessa Tunisian toiseksi korkeimmallasarjatasolla. Hän siirtyi pian joulukuussa 2013 ÉS Métlaouiin, joka oli juuri noussut Tunisian pääsarjaan kaudeksi 2013–2014. Avauskaudellaan Meriah pelasi 13 ottelua ja joukkue sijoittui pääsarjassa yhdeksänneksi. Toisella kaudella Meriah pelasi yhden ottelun enemmän, mutta joukkue sen sijaan sijoittui sijalle 14.

CS Sfaxien

Tammikuussa 2015 Meriah siirtyi Sfaxieniin ja ehti pelata kauden puolen välin jälkeen yhdeksän ottelua tehden niissä kaksi maalia. Sfaxien sijoittui Tunisian sarjassa neljänneksi. Toisella kaudellaan Meriah pääsi joukkueen vakiopelaajiin pelaten kauden aikana 27 ottelua, kun Sfaxien sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2016–2017 Meriah pelasi 23 ottelua tehden kolme maalia. Sfaxien sitä vastoin sijoittui neljänneksi. Myös kaudella 2017–2018 Sfaxien sijoittui neljänneksi, kun Meriah pelasi kauden aikana 22 ottelua tehden yhden maalin.

Maajoukkueura

13. kesäkuuta 2015 Georges Leekens valitsi Meriahin maajoukkueeseen CHAN 2016 karsintaotteluun Marokkoa vastaan. Sittemmin 1. syyskuuta 2017 Meriah teki ensimmäisen maalinsa Tunisialle Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan.
Kesäkuussa 2018 Meriah valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle.
Håkan Spik

Ulf Håkan Spik (s. 18. elokuuta 1951) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti seuratasolla IK Kronan -seuraa. Hänen valmentajansa oli Bengt Hellsten.

Urheilu-ura

Håkan Spikilla on kymmenen henkilökohtaista SM-mitalia, joista viisi on kultaa. Spik osallistui kahdesti olympialaisten maratonille, 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa. Hänen ennätyksensä on 2.13.57, juostu 3. toukokuuta 1980 Itä-Saksassa.
Erling Braut Håland

Erling Braut Håland (s. 21. heinäkuuta 2000 Leeds, Englanti) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 194-senttimetrinen. Hän edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa Red Bull Salzburgia.

Seuraura

Håland nousi Brynen edustusjoukkueeseen kaudella 2016. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Norjan kärkijoukkueisiin lukeutuvaan Moldeen, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudella 2017 hän pelasi Elitserienissä 14 ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2018 hän pelasi 25 liigaottelua ja teki niissä 12 maalia. Syksyllä 2018 hän pelasi Eurooppa-liigan karsinnoissa viisi ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Vuoden 2019 alussa Håland siirtyi itävaltalaiseen Red Bull Salzburgiin, jossa hän pääsi kevätkauden aikana pelaamaan kaksi liigaottelua ja kaksi cup-ottelua. Toisessa liigaottelussaan toukokuussa 2019 LASK:ta vastaan hän teki maalin. Salzburg voitti kauden 2018–2019 päätteeksi sekä liigan että cupin. Eurooppa-liigassa Håland pääsi kentälle muutamaksi minuutiksi kotiottelussa italialaista Napolia vastaan.
Kauden 2019–2020 alussa Håland teki 19. heinäkuuta Itävallan cupin ottelussa Parndorfia vastaan kolme maalia, kun Salzburg voitti vieraskentällä maalein 1–7. Liigakauden kahdeksassa ensimmäisessä ottelussaan hän on tehnyt 11 maalia, mihin sisältyvät hattutemput Wolfsbergeria ja Hartbergia vastaan. Ensimmäisessä Mestarien liigan ottelussaan 17. syyskuuta belgialaista Genkiä vastaan Håland teki hattutempun Salzburgin voittaessa kotiottelunsa maalein 6–2. Toisessa Mestarien liigan ottelussaan vieraskentällä englantilaista Liverpoolia vastaan hän tuli toisella jaksolla vaihdosta kentälle ja teki 3–3-tasoitusmaalin mutta Liverpool voitti ottelun maalein 4–3.

Maajoukkueura

Håland on pelannut useissa Norjan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2017 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2018 ja teki jälkimmäisessä turnauksessa yhden maalin. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019 hän teki yhdeksän maalia Hondurasia vastaan Norjan voittaessa maalein 12–0. Norjan miesten maajoukkueessa Håland pelasi ensimmäisen kerran 5. syyskuuta 2019 Maltaa vastaan ja toisen ottelunsa kolme päivää myöhemmin Ruotsia vastaan.

Suku

Erling Braut Hålandin isä Alf-Inge Håland pelasi jalkapalloa Englannin Valioliigassa ja Norjan maajoukkueessa.
MBnet

MBnet oli tietokonelehti MikroBitin lukijoilleen tarjoama sähköinen viestintäjärjestelmä (myöhemmin vain MB-lehden kotisivuna). Se oli alkuvaiheessa lankapuhelinmodeemilla käytettävä BBS-järjestelmä eli purkki, mutta nykyisin nimitystä käytetään lähinnä MikroBitin WWW-sivustosta. Se oli aikoinaan maailman suurin purkki ja myös ainoa purkki, jolla oli hallussaan tuhannen linjan eli noden lisenssi PCBoard-ohjelmistoon. MBnetissä oli laajimmillaan 250 nodea eli linjaa.

WWW-pohjainen MBnet nykyään

Vuoden 2007 alussa uudistettu MBnet sisältää IT-maailmaan liittyviä uutisia, tietoa MikroBitti-lehdestä, "nettijatkoja" lehden artikkeleihin sekä artikkeleita PDF-versioina MikroBitin tilaajille, jotka ovat rekisteröityneet sivuston käyttäjiksi. Sivustolla ilmestyy myös NET.NYT-blogi, joka käsittelee yleensä tietokonemaailman sen hetkisiä kuumia keskustelunaiheita. Rekisteröityneet voivat myös kommentoida näitä blogeja. Etusivulla julkaistaan päivittäin vaihtuvat päivän peli, päivän ohjelma, päivän linkki sekä päivän kysymys.
Lehden tilaajilla oli myös pääsy apajaosioille, jossa on lukematon kokoelma ohjelmia, pelejä sekä muita tiedostoja. Ajuriapaja, jossa oli suuri kokoelma laiteajureita, oli avoin myös muille sivuston käyttäjille. Sekä Apaja että Ajuriapaja on sittemmin lopetettu.
Sivusto tarjoaa lisäksi kaikille avoimen hintaseurannan, joka kattaa lähes kaikenlaiset tietokonekomponentit ja -ohjelmistot sekä oheislaitteet. Hintaseurannan hintatiedot tulevat Suomen tietotekniikkaliikkeistä ja nettikaupoista. Hintaseurannassa voi myös koota oman tietokonepaketin haluamistaan osista. Lisäksi hintaseurannassa on keskustelualue tilaajille, jotka haluavat kommentteja ostosuunnitelmistaan tai muista tietotekniikkaan liittyvistä asioista.
Tilaajat voivat myös myydä omia tietokoneita, komponentteja ja ohjelmistoja MBnetin Bittipörssi-sivustolla. Bittipörssi on nykyään lopetettu.
Tilaajat saavat paikan neljälle kotisivulle, ja niitä onkin valtava määrä MBnetin palvelimilla. Lisäksi toistaiseksi tilaajat saavat mbnet-päätteisen sähköpostin käyttöönsä.
James Rivière

Elämäkerta

Vuonna 1973 James Riviere tuli välittömästi kansainvälisesti tunnustettuaan Milanon opintojensa jälkeen Tiffany & Co. New Yorkissa vain 25 vuoden ajan luomaan linjan design-avainrenkaita. 26-vuotiaana Gdańskin taidemuseo kutsuu häntä opettamaan opettajana veistos- ja korusuunnittelussa.
Nykyään sitä pidetään yhtenä suunnittelun korujen historian merkittävimmistä osista.
Lucas Hernández

Seurajoukkueura

Lucas liittyi Atléticon juniorijoukkueeseen jo 12-vuotiaana vuonna 2007. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa B-joukkueessa huhtikuussa 2014. Liigadebyytti seuran edustusjoukkueen riveissä tapahtui vielä samana vuonna Athletic Bilbaota vastaan pelatussa ottelussa.
Maaliskuussa 2019 Lucas solmi heinäkuussa 2019 alkavan, viisivuotisen sopimuksen saksalaisseura Bayern Münchenin kanssa. Sopimus oli arvoltaan 80 miljoonaa euroa, mikä oli Bayernin seuraennätys.

Maajoukkueura

Lucas on edustanut Ranskaa alle 18-vuotiaiden ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän edusti maataan kesällä 2015 Kreikassa järjestetyissä alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Miesten MM-kilpailuissa 2018 Lucas kuului vakiokokoonpanoon Ranskan voittaessa maailmanmestaruuden.
Mesoproterotsooinen maailmankausi

Mesoproterotsooinen maailmankausi oli 1,6–1,0 miljardia vuotta sitten, Se oli prekambriajan  proterotsooinen eonin keskimmäinen jakso. Tällä kaudella kehittyivät monisoluiset levät ja jättiläismanner Rodinia muodostui. Mantereet olivat jo vakaita.
Happea oli ilmakehässä huomattavia määriä.
Noin 1,5 miljardia vuotta sitten Maa pyöri 2–2,5-kertaisella nopeudella.
Hannu Ylitalo

Hannu Sakari Ylitalo (15. toukokuuta 1934 Suojärvi – 27. syyskuuta 2007 Stala, Ruotsi) oli suomalainen kirjailija joka kuvasi teoksissaan ruotsinsuomalaisten siirtolaisten elämää ja myös sen varjopuolia.
Ylitalon vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Iivari Ylitalo ja Olga Kukkoaho. Hän asui vuodet 1944–1946 sotalapsena Ruotsin Skånessa. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1955 Kemijärven opettajaseminaarista. Vuodesta 1963 hän toimi opettajana Ruotsin Boråsissa. Kolmen ensimmäisen romaanin jälkeen hän otti kustantajan pyynnöstä aiheekseen ruotsinsuomalaisuuden ja julkaisi 1970-luvun alussa romaanitrilogian Saatanan suomalainen, Ruotsalaisten maa ja Raukat menköhöt merten taa. Siirtolaisten oloihin perehtyäkseen hän meni kesätyöhön Volvon henkilöautotehtaalle.
Ylitalon esikoisromaani Pakotie (1966) kertoo vienankarjalaisesta Esko Aleksovista, joka palvelee Neuvostoliiton armeijassa mutta joutuu suomalaisten sotavangiksi ja palveleekin sodan loppuajan Suomen armeijassa. Rauhansopimuksen vaatiman palautuksen takaisin Neuvostoliittoon Aleksov välttää karkaamalla kuljetusjunasta ja pakenemalla Ruotsiin. Helsingin Sanomien Tuukka Kangasluoma piti aihevalintaa persoonallisena mutta romaania melko vaatimattomana.
Ruotsiksi vuonna 1972 ilmestynyt siirtolaistrilogian avausosa Finnjävel sai Ruotsissa hyviä arvosteluja lukuun ottamatta kirjailijan kotikaupunkia ja romaanin tapahtumapaikaksi kirjoitettua Boråsia, jossa pidettiin häpeällisenä kuvata kaupunkia niin suorasukaisesti, kirjailijan sanoin ”murheen laaksona”. Kirjallisuusarvostelijoiden mukaan teoksen voima on siinä, miten kursailematta se kertoo siirtolaisuuden mielettömästä tilanteesta ja kuvaa työväen oloja värikkäästi eikä kesysti ja ikävästi kuten ruotsalaiskirjailijoilla oli tapana.
Humalalampi (Mäntyharju, Kousa)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy.
Seppo Muraja

Seppo Muraja (noin 1943 – maaliskuu 1974) oli suomalainen Turussa asunut rakennusmestari joka tuli tunnetuksi ylitettyään vuonna 1970 Atlantin tavallisella puolikannellisella tuulilasimoottoriveneellä.
Muraja oli moottoriveneilyn ja vesihiihdon harrastaja. Murajalla oli Suomen mestaruuksia vesihiihdossa ja hän saavutti vesihiihdon nopeusennätyksen Turun saaristossa.

Atlantin ylitys 1970

Seppo Muraja ja Arto Kulmala matkasivat kesällä 1970 sipoolaisen veneenvalmistajan Marinon Marino Mustang avomoottoriveneellä Atlantin yli Senegalin Dakarista Etelä-Amerikkaan Brittiläiseen Guyanaan. Heidän oli tarkoitus hinata veneen tarvitsema polttoaine kahdessa ponttoonissa veneen perässä mutta tämä suunnitelma ei toiminut käytännössä ja polttoaine täytyi säilyttää 200 litran tynnyrissä veneen keskellä olleessa vedenpitävässä ruumassa. Marino Mustang-vene oli 4,3 metriä pitkä ja 1,70 m leveä ja sen omapaino oli noin 210 kiloa. Veneessä oli 36 hevosvoiman Archimedes Penta 360 perämoottori. 
Veneen keulakannelle oli asennettu tilapäinen masto ja apupurje ja suuri osa matkasta tehtiin purjehtimalla, koska mukana ollut polttoaine ei olisi riittänyt koko matkan ajaksi. Polttoaineen loputtua he sattuivat pääsemään paikalle tulleeseen norjalaiseen rahtilaivaan, joka kuitenkin oli matkalla eri suuntaan kohti New Yorkia. Sen vuoksi he jatkoivat matkaa omalla veneellään kohti Etelä-Amerikkaa. Loppumatkan aikana Vene kaatui ja miehet menettivät lähes kaikki varusteensa. Matkan päätepisteeksi vaihtui alkuperäisen Ranskan Guayanan sijasta Brittiläinen Guyana. Veneen luovuttanut Marino oli luvannut Murajalle ja Kulmalalle uuden veneen jos matka onnistuisi ja tämä lupaus pidettiin. Murajan ja Kulmalan Atlantin ylityksessä käyttämä vene on nykyisin Marinon varastossa Sipoon Söderkullassa.

Lyhyeen päättynyt maailmanympärimatka

Joulukuussa 1972 Muraja lähti Pertti Oinaalan kanssa Turusta maailmanympärimatkalle Hello Dolly-nimisellä 5,7 metriä pitkällä Finmar Daycruiser moottoriveneellä. Vene oli osallistunut aiemmin avomerikilpailuihin. Matka katkesi jo kuitenkin alkuvaiheissa, kun veneen moottori hajosi ja Muraja joutui jäämään rahavaikeuksien takia erääseen ranskalaiseen kalastajakylään. Hän pääsi jatkamaan yksin matkaansa vasta kun Urpo Lahtisen Lehtimiehet-yhtymä lahjoitti hänelle uuden moottorin ja toimitti sen Ranskaan. Muraja hukkui kuitenkin myrskyssä Biskajanlahdella maaliskuussa 1974. Hänen veneensä löydettiin tyhjänä. 31-vuotiaan Murajan ruumis löytyi pari viikkoa myöhemmin Castetsin kaupungin edustalta lähellä Ranskan ja Espanjan rajaa. Muraja haudattiin Turkuun huhtikuun lopulla 1974. 
Kirjailija Pete Suhosen dokumentaarinen romaani Myrskyn ratsastaja (Sammakko, 2018) kuvaa Murajan viimeiseksi jäänyttä seikkailua. Teos sisältää Murajan autenttisia kirjeitä kotiin matkan varrelta. 
Muraja kuvasi Atlantin ylitystään Viikko-Sanomien numeroissa 33-37/1970 ilmestyneissä matkakuvauksissa sekä 1971 ilmestyneessä omakustannekirjassaan Psycopaatilla yli Atlantin. Murajan matkakuvaus on ilmestynyt myös lyhennettynä Joni Skiftesvikin toimittamassa kirjassa Jo viheltää takilassa (WSOY 1993).
USS Texas (BB-35)

Palvelus

USS Texas lähti Norfolkin laivastontelakalta 24. maaliskuuta 1914 Hampton Roadsissa pysähtyen New Yorkiin. Alus vietti 26. ja 27. päivien välisen yön Tompkinsvillessä New Yorkissa ennen siirtymistään New Yorkin laivastontelakalle, jossa sille seuraavien kolmen viikon aikana asennettiin tulenjohtojärjestelmä. Aluksen ollessa New Yorkissa Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson siirrätti Atlantin laivaston aluksia Meksikon aluevesille maiden välille syntyneen jännitteen vuoksi. Ongelma saatiin ratkaistua, mutta sen seurauksena Yhdysvallat nousi 21.-22. huhtikuuta maihin Vera Cruzissa vallatakseen tulliaseman.
Alus lähti merelle 13. toukokuuta, ja se lähti Meksikon vesille ilman koeajoa ja sitä seurannutta telakointia. Oltuaan viisi päivää Hampton Roadsissa 14.-19. toukokuuta alus liittyi kontra-amiraali Frank Friday Fletcherin laivasto-osastoon Vera Cruzin edustalla 26. toukokuuta. Alus viipyi alueella tukemassa maajoukkoja hieman yli kaksi kuukautta, kunnes se lähti 8. elokuuta Nipenlahdelle Kuubaan ja edelleen New Yorkiin. Se siirrettiin laivastontelakalle 21. elokuuta.
Alus poistui telakalta 5. syyskuuta, ja se aloitti normaalipalveluksen Atlantin laivastossa. Lokakuussa alus palasi Meksikon rannikolle, ja siitä tehtiin kuukauden lopulla asema-alus Tuxpaniin, missä se viipyi marraskuun alkuun. Alus lähti Tampicosta 20. joulukuuta kohti New Yorkia, jossa se siirrettiin laivastontelakalle 28. joulukuuta. Aluksen korjaukset saatiin valmiiksi 16. helmikuuta 1915.
Alus liitettiin kesällä 1919 Tyynenmeren laivastoon, josta se siirrettiin vuonna 1924 Atlantin laivastoon. Alus oli modernisoitavana Norfolkin laivastontelakalla 1. elokuuta 1925 - 23. marraskuuta 1926.
Vuonna 1948 alus luovutettiin muistomerkiksi Texasin osavaltiolle. Alus hinattiin San Jacinto State Parkiin, missä se poistettiin virallisesti palveluskäytöstä 21. huhtikuuta. Alus poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Monica Vikström-Jokela

Monica Vikström-Jokela (s. 19. kesäkuuta 1960) on suomenruotsalainen kirjailija ja televisiotoimittaja. Hän on kirjoittanut kuusi lastenkirjaa Ellen Annorlundasta, joista neljä on suomennettu. Lisäksi hän on kirjoittanut paljon käsikirjoituksia Ylen ruotsinkieliselle ohjelmakokonaisuudelle Yle Fem. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Vikström-Jokelan puoliso on Eero Jokela ja he asuvat lapsineen Nuuksiossa Espoossa.
Vähä-Saarijärvi (Tammela)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Saarijärvestä 150 metriä luoteeseen Räyskälän ympäristössä Pernunnummella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat painauman soistunutta metsämaata. Lampi on autio ja Saarijärven ja tämän välistä kulkevalta tieltä ei tule lammelle omaa tietä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,7 metriä mpy. Lammelta ei lähde eikä siihen tule ojia, joten se on umpijärvi. Sen vesitalous on pohjaveden ja sadannan varassa.
Kapulatie

Kapulatie on poikittaisista pyöreistä puista tehty lyhyehkö pätkä kulkutietä soille tai vastaaville paikoille. Monet kapulatiet ovat ennen olleet osana kylien välisiä valtaväyliä. Kapulatiet ovat jääneet käytöstä hiekkateiden levitessä 1900-luvun puolivälissä syrjäisimpiinkin seutuihin. Joitakin kapulateitä on kuitenkin vielä jäljellä ja osa on rakennettu nähtävyydeksi ja muistoksi entisestä kulkutietyypistä.
Aleksandr Viktorenko

Aleksandr Stepanovitš Viktorenko (ven. Александр Степанович Викторенко, s. 29. maaliskuuta 1947) on venäläinen kosmonautti.
Hän syntyi Olginkassa, Kazakstanin neuvostotasavallassa. Hän on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta. Hän on Venäjän ilmavoimien eversti ja koelentäjä.
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 23. maaliskuuta 1978 ja siirtyi eläkkeelle kosmonauttijoukoista 30. toukokuuta 1997. Hän lensi avaruudessa neljä kertaa: Sojuz TM-3, Sojuz TM-8, Sojuz TM-14 ja Sojuz TM-20. Hän vietti 489 vuorokautta avaruudessa.
Zuzana Ličko

Zuzana Ličko (s. 1961 Bratislava) on tšekkoslovakialaissyntyinen kirjasinsuunnittelija. Ličko perusti vuonna 1984 aviomiehensä, hollantilaisen kirjasinsuunnittelija Rudy VanderLansin kanssa graafisen suunnittelun yrityksen Emigren. Emigre on vaikuttanut merkittävällä tavalla uudempaan typografiaan.
Tie 48 (Viro)

Kantatie 48 kulki Tartosta Viljandiin. Tie lakkautettiin 2000-luvun alkupuolella, kun kantatiet 48 ja 56 yhdistettiin tieksi 92. Näin Pärnun ja Tarton välille saatiin yhtenäinen tienumero.
Britannian Grand Prix 1974

Britannian Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1974 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti Jody Scheckter, jolle voitto oli kauden toinen.