google/wiki40b huggingface dataset:
Georg Laakso

Georg Laakso (s. 1975 Hämeenlinna) on suomalainen kitaristi, joka vaikutti yhtyeissä Cadacross ja Turisas. Hän perusti Cadacrossin Janne Salon ja Jarkko Lemmettyn kanssa. Hän myös lauloi Cadacrossin ensimmäisellä levyllä.

Onnettomuus

Kitaristi Georg Laakso joutui 31. lokakuuta 2005 Hattulassa auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena Turisas vietti kuukausien ajan hiljaiseloa. Tapaus sai julkisuutta, koska poliisi oli käynyt kaksi kertaa onnettomuuspaikalla löytämättä maassa maannutta Laaksoa. Onnettomuuden seurauksena kitaristi halvaantui kenties loppuelämäkseen. Laakso joutui yhdeksän kuukautta myöhemmin jättämään Turisaksen sekä jäädyttämään Cadacrossin, joka ei luultavasti soita enää.
Saarilampi (Mänttä-Vilppula)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 12,7 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Punapiispa

Levinneisyys

Punapiispaa tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hanna Korvela

Hanna Korvela (s. 1968) on suomalainen Kuopiossa asuva tekstiilitaiteilija. Hänen vuonna 1994 perustamansa Hanna Korvela Design Oy suunnittelee, valmistaa ja markkinoi designtuotteita, joista tunnetuimpia ovat paperinarusta ja puuvillatrikoosta valmistetut Duetto-matot ja liturgiset tekstiilit. Yrityksen tuotteita viedään yli 15 maahan. Korvela mainitaan Maj Karman Kauniit Kuvat -yhtyeen kappaleessa "Katutyttöjen laulu".
Kari Neilimo

Kari Kullervo Neilimo (s. 31. maaliskuuta 1944 Viipuri) on suomalainen vuorineuvos. Taloustieteiden tohtori Neilimo on toiminut muun muassa kolmen yliopiston professorina, Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtajana ja Yleisradion sekä Tampereen yliopiston hallitusten puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Suomen vapaamuurareiden yhdyskuntasuhteiden suurneuvojana.

Ura

Neilimo on koulutukseltaan taloustieteiden tohtori, joksi hän valmistui vuonna 1975 Tampereen yliopistosta. Hänen väitöskirjansa on nimeltään Kehitysaluepoliittisten toimenpiteiden yritystaloudellinen tehokkuus. Akateemisella urallaan Neilimo on toiminut liiketalouden professorina Lapin korkeakoulussa (1989–1991), Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa (1991–2000) ja Tampereen yliopistossa (2000–2002). Hän on työskennellyt myös muun muassa tutkijana ja lehtorina Vaasan kauppakorkeakoulussa sekä taloustieteen lehtorina ja laskentatoimen apulaisprofessorina Tampereen yliopistossa.
Vuodesta 1991 Neilimo oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) hallintoneuvoston puheenjohtaja. Elokuussa 2002 hänestä tuli SOK:n pääjohtaja Jere Lahden jälkeen ja hän toimi tehtävässä heinäkuun loppuun 2007, jolloin siirtyi eläkkeelle. Neilimo aloitti S-ryhmässä vuonna 1988, jolloin hänestä tuli Pirkanmaan Osuuskaupan hallituksen jäsen. Neilimolle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 2007.

Luottamustoimia

Neilimo toimi Yleisradion hallituksen puheenjohtajana vuosina 2008–2014. Ennen puheenjohtajanimitystä Neilimo oli ollut Ylen hallituksen jäsen vajaan vuoden. Hänen muita luottamustehtäviään ovat olleet muun muassa Kaupan Liiton hallituksen, HelsinkiMission valtuuskunnan sekä Suomen Punaisen Ristin Hämeen piirin hallituksen puheenjohtajuudet. Syyskuussa 2009 hänet valittiin Tampereen yliopiston hallituksen puheenjohtajaksi, mutta puheenjohtajuus jäi yhteen kauteen. Huhtikuusta 2010 lähtien Neilimo on toiminut investointipankki Aalto Capitalin senior advisor -neuvonantajana. Vuonna 2016 Neilimo aloitti hallituksen puheenjohtajana pirkanmaalaisessa kiinteistöalan pääomasijoitusyhtiö Kiinteistötarina Oy:ssa. Neilimo on Särkänniemi Oy:n hallituksen jäsen.

Yksityiselämä

Neilimo on ollut naimisissa vuodesta 1968 ja hänellä on kolme aikuista lasta.
Károly Garam

Lapsuus ja yksityiselämä

Károly Garamin äiti on suomalaissyntyinen pianisti Sole Kallioniemi-Garam (18.5.1909–30.9.1995), ja hänen isänsä on pastori Lajos Garam, joka on kotoisin Unkarista. Károly Garamin perhe muutti Suomeen sodan aikana, ja hänen pappi-isänsä jätti Unkariin pienen luterilaisen seurakunnan ja kirkkonsa. Károlyn isä palveli vapaaehtoisena Suomen armeijassa Kannaksella sotilaspappina. Károlylla on myös kaksi veljeä, Lajos ja Marton, sekä sisko Eva. 
Garamit internoitiin sodan jälkeen, kun Neuvostoliitto vaati noin 500 saksalaista ja unkarilaista koottavaksi leireille liittoutuneiden vihollisina 1944–1947. Unkarilaiset joutuivat kärsijöiksi, koska Unkari ei ollut vielä Suomen ja Neuvostoliiton tekemän välirauhan aikana irtaantunut Saksan liittolaisuudesta. Károly Garam on kertonut lapsuutensa olleen internoinnin vuoksi hyvin ahdistava.
Hän oli naimisissa kirjailija Sirkka Garamin (o. s. Saarikoski) kanssa, joka on kirjailija Pentti Saarikosken sisar. Heillä on neljä lasta, pojat Sami ja Teemu Garam, sekä tyttäret Kati ja Satu Garam.

Ura

Garam opiskeli sellonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Vili Pullisen ja Yrjö Selinin johdolla. Ensikonserttinsa hän piti vuonna 1966. Garam on lisäksi toiminut Radion sinfoniaorkesterin 2. soolosellistinä vuodet 1966–88.
Amnat Charoen (provinssi)

Maantiede

Provinssi sijaitsee Mekongjoen laaksossa. Kaksi muuta provinssin jokea ovat Lam Sae Bok ja Lam Sae Bai.

Historia

Amnat Charoen saavutti kaupungin aseman kuningas Rama III:n aikana. Aluksi sitä hallinnoitiin Nakhon Khemaratista käsin ja myöhemmin Ubon Ratchathanista.  Siitä tuli oma provinssinsa 12. tammikuuta 1993, kun se erotettiin Ubon Ratchathanista.

Symbolit

Provinssin sinetin keskellä on Buddhan kuva, jota kutsutaan nimellä Phra Mongkol Ming Muang. Toiselta nimeltään Phra Yai (Iso Buddha), tämä 20 metriä korkea patsas on yksi Amnat Charoenin kaupungin pyhimpiä. Vasemmalla ja oikealla puolella on kaksi puuta, alapuolella kaksi elefanttia.
Provinssin puu on Hopea ferrea.
Iris Oja

Iris Oja (s. 1977 Tallinna) on virolainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano ja kontra-altto.
Oja on laulanut vuodesta 2000 Viron filharmonisessa kamarikuorossa. Hän on ollut mukana esittämässä teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Georg Friedrich Händeliltä, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Giovanni Battista Pergolesilta, Sergei Rahmaninovilta ja Igor Stravinskylta. Oopperarooleja hänellä on ollut Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Oneginissa ja Pietro Mascagnin Cavalleria rusticanassa. Vuonna 2008 julkaistulla ensimmäisellä soololevyllään Oja tulkitsee laulu Rahmaninovilta ja Dmitri Šostakovitšilta. Hänen säestäjänsä Harmonia Mundin kautta julkaistulla levyllä on Roger Vignoles. 
Viron filharmonisen kamarikuoron toiminnan yhteydessä Oja on myös keskittynyt virolaisten nykysäveltäjien, kuten Arvo Pärtin, Veljo Tormiksen ja Toivo Tulevin teoksiin. Monet säveltäjät ovat luoneet varta vasten hänelle omistettuja teoksia. Hän on Resonabilis-kokoonpanon jäsen.
Cadaver

Cadaver oli norjalainen death metal -yhtye.

Historiaa

Anders Odden ja Ole Bjerkebakke perustivat yhtyeen vuonna 1988. Myöhemmin mukaan tuli myös basisti René Jansen ja 1989 trio julkaisi demon nimeltään "Abnormal Deformity". Demo herätti Carcass-yhtyeen jäsenten Bill Steerin ja Jeff Walkerin huomion, jonka seurauksena yhtye teki levytyssopimuksen Necrosis-yhtiön kanssa.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Hallucinating Anxiety julkaistiin 1990 split-albumina Carnage-yhtyeen kanssa.Pian albumin ilmestymisen jälkeen René Jansenin tilalle tuli Eilert Solstad. 1992 yhtye julkaisi toisen albuminsa nimeltään ...In Pains. Erimielisyyksien takia yhtye jäi tauolle vuonna 1993.
Yhtye vieraili suomessa vuonna 1990 ja soitti kaksi konserttia, joista toisen Bottan legendaarisella Spandau-klubilla. Vastavuoroisesti he järjestivät suomenkonsertit organisoineelle Abhorrencelle soittomahdollisuuden Oslosta.
Vuonna 1999 yhtyeen toiminnan päätti elvyttää Anders Odden. Hän otti mukaan kolme uutta jäsentä ja alkoi käyttää yhtyeestä nimeä Cadaver Inc. Uudella kokoonpanolla yhtye levytti Discipline-albumin, joka julkaistiin helmikuussa 2001.Levyn julkaisua seurasi kiertue yhdessä Morbid Angel- ja Extreme Noise Terror -yhtyeiden kanssa.
Yhtyeen viimeinen albumi Necrosis julkaistiin 2003. Yhtye päätettiin lopettaa vuonna 2004.
Pärnun lentoasema

Historiaa

Asemalta on ollut säännöllinen lentoyhteys Kihnulle. Liikenne päättyi vuonna 2016 talviliikenteeseen sopivan laivan tultua liikenteeseen.
Air Livonia lensi aikaisemmin säännöllisiä lentoja Pärnusta Kuressaareen, Kihnuun ja Ruhnuun. Kentällä vierailee usein myös yksityiskoneita Skandinaviasta ja muista Euroopan maista. 
Lentoyhtiö Finncomm Airlines lensi keväällä 2011 tilauslentoja Matka-Vekalle Pärnuun Kokkolasta, Kemistä, Seinäjoelta, Kuopiosta, Joensuusta, Porista, Jyväskylästä, Savonlinnasta ja Vaasasta.
Puheen pakkaaminen

Mallinnuskoodekit

Edellistä tehokkaampi tapa pakata puhetta on mallintaa äänilähde ja yrittää tuottaa alkuperäistä muistuttava ääni mallin käyttämien parametrien avulla. Koska äänen alkuperäistä aaltomuotoa ei tallenneta vaan ainoastaan sen tuottamiseen käytettävät parametrit, vaadittava tiedonsiirtokapasiteetti on erittäin pieni. Ymmärrettävää puhetta pystytään välittämään jo 2,4 kb/s kaistalla. Pakattu ääni kuulostaa kuitenkin metalliselta ja epäluonnolliselta.
Ensimmäinen tähän menetelmään perustunut puheenpakkausmenetelmä oli nimeltään Vocoder (engl. VOice CODER), jonka kehitti Homer Dudley AT&T:n Bell Labsissa 1930-luvulla. Vocoder oli analoginen, sen äänimallissa oli kymmenen eri taajuuksille viritettyä kaistanpäästösuodinta, herätteenä käytettiin pulssioskillaattoria tai kohinaa. Kaikista pelkästään mallinnukseen perustuvista koodekeista voidaan joskus käyttää yleisnimitystä vocoder.
Puheenkoodauksessa 1970-luvulta alkaen käytetyt digitaalisen mallinnuksen menetelmät perustuvat kaistanpäästösuodattimien sijaan lineaariennusteeseen, ja niistä käytetään lyhennettä LPC (Linear Prediction Coding).
Tunnetuin nykyisin käytetyistä mallinnuskoodekeista on LPC-10.
Rauno Alatalo

Rauno Alatalo (10. lokakuuta 1952 Oulujoki – 9. marraskuuta 2012 Laukaa) oli suomalainen biologi ja professori. Hän toimi Jyväskylän yliopiston biologian professorina 1994–2009 opetus- ja tutkimusalanaan ekologia ja ympäristönhoito. Biologina hänen erityisalansa oli lintutiede.

Elämä ja ura

Alatalon intohimo luontoon heräsi murrosikäisenä lintuja tarkkaillessa. Hän opiskeli biologiaa Oulun yliopistossa, missä hän suoritti kandidaatin ja lisensiaatin tutkinnot. Jatko-opintoja hän teki Uppsalan yliopistossa, ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1980. Väitöstyö käsitteli pohjoisten metsien lintuyhteisöjä.
Alatalo asui Uppsalassa seitsemän vuotta. Hän tuli töihin Jyväskylän yliopistoon, jossa hän toimi akatemian nuorempana ja vanhempana tutkijana, yliassistenttina sekä professorina. Vuonna 1994 hänet nimitettiin yliopiston bio- ja ympäristötieteiden professoriksi, ja 1997 hän sai viisivuotisen akatemiaprofessoriuden. Alatalo johti 2000–2005 Suomen Akatemian nimeämää Evoluutioekologian huippututkimusyksikköä. Akatemiakauden jälkeen hän työskenteli jälleen yliopiston ekologia- ja evoluutiobiologian osaston professorina, josta virasta jäi eläkkeelle 1.7.2009. Alatalo kuoli 9.11.2012 Laukaassa pitkän sairauden jälkeen.

Tutkijana

Alatalo oli perehtynyt eläinten pariutumismenestykseen ja pariutumisevoluutioon. Tutkimuslajeina ovat olleet muun muassa kirjosieppo ja teeri sekä rummuttava juoksuhämähäkkilaji Hygrolycosa rubrofasciata. Tiais- ja kirjosieppotutkimuksia varten Alatalon tutkimusryhmä asetti sadoittain linnunpönttöjä ympäri Konneveden metsiä.
Professorina hän ohjasi lukuisia opinnäytteitä, jotka on julkaistu arvostetuissa tieteellisissä sarjoissa. Professoriliitto valitsi Alatalon Vuoden professoriksi 2001.

Luottamustoimet

Alatalo toimi useissa luottamustehtävissä, muun muassa pohjoismaisen ornitologisen liiton (SOU) puheenjohtajana 1991–1993, Behavioral Ecologyn toimitusneuvoston jäsenenä 1995–2000, eurooppalaisen evoluutiobiologian järjestön (ESEB) valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1999 alkaen, sekä brittiläisen eläinten käyttäytymistutkimusjärjestön (ASAB) valtuuskunnan jäsenenä vuoden 2002 alusta.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019

Uusi pelijärjestelmä

Turnauksessa oli ensimmäisen kerran mukana kymmenen joukkuetta. Ne jaettiin kahteen lohkoon maiden IIHF-rankingin mukaan. A-lohkosta kaikki viisi joukkuetta jatkoivat puolivälieriin, B-lohkosta puolestaan kolme parasta joukkuetta jatkoi puolivälieriin ja kaksi heikointa putosi seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonaan.
Adam Szal

Adam Szal (s. 24. joulukuuta 1953) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Przemyśliin Ignacy Tokarczuk 31. toukokuuta 1979. Hän sai 16. marraskuuta 2000 nimitykset Przemyślin vihkipiispaksi ja Lavellumin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Michalik, jota avustivat Stefan Moskwa ja Edward Eugeniusz Bialoglowski.
Färingit

Historia

Färsaaret asutettiin Norjasta käsin 800-luvun alkupuolella ja kristinusko saapui alueelle samalla kun saaret liitettiin Norjan kuningaskuntaan 1000-luvulla. Uskonpuhdistus vuosien 1535-1540 välillä tapahtui rauhallisesti ja sen aikana Tanska-Norjan kuningas takavarikoi katolilaisen kirkon omistamat maat, joille muodostettiin torpparitiloja. 1600-luvulla saaria alettiin hallita Norjan Bergenin kaupungin sijaan Tanskan Kööpenhaminasta käsin. Vuonna 1816 Färsaarista tuli Tanskan maakunta eli amt. Vuonna 1816 saarten vanha parlamentti eli Løgting lakkautettiin. Se perustettiin uudestaan neuvoa antavana elimenä 1852 ja lopulta se sai myös lainsäädännöllistä valtaa. Saarten kauppa vapautettiin tanskalaisesta monopolista vuonna 1856 ja tämä johti kalateollisuuden kasvuun, sekä paikallisen älymystön ja keskiluokan syntyyn. Kansallisuusaate sai laajaa kannatusta 1890-luvulla ja sen myötä syntyi myös paikallinen separatistinen liike. Toisen maailmansodan aikana Yhdistynyt kuningaskunta miehitti saaret ja sodan jälkeen saarille myönnettiin itsehallinto Tanskan alaisuudessa.
Pujottelu (alppihiihto)

Pujottelu (joskus käytetään myös norjalaisperäistä sanaa slalom) on alppihiihdon kilpailumuoto, jossa tarkoituksena on suoriutua kepein merkitystä radasta mahdollisimman nopeasti. Porttien vuoksi urheilijan reitti radalla ei ole suoraviivainen.
Pujottelu mainittiin ensimmäisen kerran norjalaisen Ry Florensin artikkelissa vuonna 1879. Kuusi vuotta myöhemmin Husebyssä järjestettiin ensimmäiset pujottelukilpailut. Mathias Zdarsky järjesti ensimmäiset pujottelukilpailut Itävallassa vuonna 1905. Pujottelun toi vuonna 1934 Suomeen, Kuopion Puijolle - jossa järjestettiin Suomen ensimmäiset pujottelukilpailut samana vuonna, Kanadasta urheilu- ja liikemies, alppihiihdon pioneeri Erkki U. Penttilä.

Yleistä

Pujottelu on alppihiihdon kilpailulajeista teknisin. Siinä kilpailija pyrkii tulemaan mahdollisimman nopeasti läpi vuorotellen kahden punaisen ja kahden sinisen pujottelukepin muodostaman portin. Portteja on miehillä 55-75 ja naisilla 45-65 ja ne eivät saa olla 75 senttimetriä lähempänä toisiaan eikä kahden portin välimatka saa olla yli 13 metriä: portinvälit on alppihiihtolajeista lyhyimmät. Nykyiset carving-tyyppiset pujottelusukset, joissa on enemmän leikkausta, mahdollistavat nopeamman käännösrytmin ja suuremman laskunopeuden.
Kilpailulasku kestää yleensä 50 sekunnista minuuttiin. Kilpailussa on kaksi kierrosta, joiden yhteisaika ratkaisee voittajan.
Pujottelusukset ovat useimmiten 155–165 senttimetrin mittaiset. Niissä on alppilajien kilpailuissa käytettävistä suksista eniten sivuleikkausta. Suksien malli nykyiseen leikkaavaampaan tapahtui kausien 1997/1998 ja 1999/2000 välisenä aikana. Joillekin laskijoille siirtyminen vanhasta, suoremmasta suksesta, uuteen leikkaavaampaan on teettänyt ongelmia.
Suomalaisista Kalle Palander on voittanut pujottelun maailmanmestaruuden vuonna 1999 ja pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2002–2003 sekä Tanja Poutiainen pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2004–2005.
Algerian koripallomaajoukkue

Historia

Maa osallistui ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1965. Tällöin maa saavutti myös ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun se sijoittui turnauksen kolmanneksi. Seuraavan arvokisamitalinsa Algeria saavutti vasta vuonna 2001, jolloin se sijoittui toiseksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa. 
Vuoden 2001 sijoituksen myötä maa osallistui ensimmäistä kertaa historiansa aikana koripallon MM-kilpailuihin vuonna 2002. Kyseisessä turnauksessa Algeria sijoittui viidenneksitoista jätettyään taakseen ainoastaan Libanonin.
Charlie Quintana

Charlie "Chalo"  Quintana (29. tammikuuta 1962 – 13. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalaisen punkrock-yhtye Social Distortionin rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2000. Hän oli mukana yhtyeen kuudennella, pitkään odotetulla albumilla Sex, Love and Rock 'n' Roll (2004), samoin seuraavalla vuonna 2008 ilmestyväksi suunnitellulla albumilla. Ennen Social Distortionia hän on soittanut monissa yhtyeissä ja ollut mukana Joan Osbornen ja Bob Dylanin kiertueilla.
Timo Hoivala

Timo Hoivala on suomalainen urheilukommentaattori sekä entinen lentopallovalmentaja ja -pelaaja. Hoivala pelasi Oriveden Ponnistuksessa 80-luvun puolivälissä ja sen jälkeen KuPS-Volleyssä. Hän niitti mainetta lyhyenä pelaajana, jolla oli valtava ponnistusvoima. 
Hoivala voitti vuonna 2004 päättyneen valmentajauransa aikana yhteensä seitsemän Suomen mestaruutta, joista kuusi peräkkäin vuosina 1991-96 kuopiolaisen KuPS-Volleyn luotsina. Hoivala valmensi Suomen miesten lentopallomaajoukkuetta vuodet 1995-2004. Suomi pelasi Hoivalan alaisuudessa Hollannin EM-kisoissa vuonna 1997.
Hoivala aloitti valmennusuransa vuonna 1990, kun hänet palkattiin KuPS-Volleyn luotsiksi. Kuuden peräkkäisen Suomen mestaruuden lisäksi hän valmensi KuPS-Volleyn kuudesti Suomen Cupin ykköseksi. Menestyksekäs seuravalmentajaura vaihtui kuudennen peräkkäisen liigamestaruuden jälkeen Suomen miesten lentopallomaajoukkueen päävalmentajan pestiksi. Myöhemmin 2000-luvun alussa Hoivala palasi takaisin seuravalmentajaksi. Hän otti kesken lentopallokauden 2001-02 Pielaveden Sammon ruoriinsa. Hän valmensi Sampoa ja A-maajoukkuetta samanaikaisesti aina Sammon mestaruuskevääseen 2004 asti. Mestaruus oli Sammon seurahistorian ensimmäinen. Sampo voitti Hoivalan opein kahdesti myös SM-pronssia (2002, 2003). 
Keväällä 2004 Hoivala ilmoitti lopettavansa lentopallovalmentajan uransa. Samalla hänen sopimuskautensa päättyi lentopallomaajoukkueen penkin päässä. Hoivalan pitkäaikaisen työn jatkajaksi lentopallomaajoukkueeseen palkattiin sittemmin italialainen Mauro Berruto. Hoivala on toiminut Ylen lentopallokommentaattorina alkaen vuodesa 2007.
Tällä hetkellä Hoivala toimii Veikkauksen Itä- ja Pohjois-Suomen myyntipäällikkönä ja on Pielaveden Sampon Osakeyhtiön omistajana sekä hallituksen jäsenenä. Hänen poikansa Atte Hoivala on jalkapalloilija. Hänen veljensä Seppo Hoivala oli lentopalloilijana Oriveden Ponnistuksessa ja sittemmin naisjoukkueiden valmentajana.
Einari Marvia

Kurt Einari Marvia (vuoteen 1935 Möller; 21. marraskuuta 1915 Tuusniemi – 16. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen  säveltäjä ja musiikintutkija sekä Musiikki-Fazerin kustannuspäällikkö 1946–1980.

Henkilöhistoria

Marvian vanhemmat olivat apteekkari Elis Möller ja Lydi Arvola. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1942–1955 oli Vera Sofia Jansson, ja avioliitosta syntyivät lapset Kari ja Taru. Toinen puoliso 1956–1980 oli diplomilaulaja Anja Marvia – avioliitosta syntyi poika Jukka-Pekka –, ja kolmas puoliso vuodesta 1984 fil. maist. Liisa Aroheimo-Marvia.
Marvia opiskeli sävellystä 15-vuotiaasta alkaen, ensin yksityisesti Erkki Melartinin johdolla ja sitten Sibelius-Akatemiassa 1932–1945 opettajinaan Leevi Madetoja, Selim Palmgren, Aarre Merikanto ja Sulho Ranta. Sävellysopintojaan hän jatkoi Wienissä ja Italiassa 1951. Marvia toimi Reserviupseerikoulun orkesterinjohtajana 1940–1941. Sävellyskonsertin hän piti Helsingissä 1945 ja 1950. Hänen suppeahko sävellystuotantonsa keskittyy yksinlauluihin, ja hän käytti muiden muassa Ilmari Pimiän, Einari Vuorelan, Saima Harmajan ja Katri Valan tekstejä.
Marvia valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1955 ja filosofian lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1973 pääaineenaan musiikkitiede. Hän toimi paitsi Pienen musiikkilehden toimittajana 1961–1979 myös konserttisäestäjänä ja kapellimestarina ja esitelmöi radiossa. Pro Finlandia -kunniamerkin Marvia sai 1968.
Venuto al mondo

Juoni

Italialainen Gemma (Penélope Cruz) matkustaa Roomasta kesälomalle Bosnian sodan runtelemaan Sarajevoon teini-ikäisen poikansa Pietron (Pietro Castellitto) kanssa. Gemma haluaa näyttää pojalleen maan, jossa hän rakastui vuosia sitten pojan isään Diegoon (Emile Hirsch). Gemma ja vastasyntynyt Pietro olivat paenneet Sarajevosta sodan sytyttyä, mutta Diego oli jäänyt kaupunkiin ja kuollut myöhemmin. Perillä Gemma kohtaa kauan säilyneen salaisuuden, joka paljastaa paljon enemmän menneisyydestä kuin mitä Gemma muistaa tai edes tietää.

Tuotanto

Venuto al mondon kuvaukset alkoivat Sarajevossa Bosnia ja Hertsegovinassa 12. syyskuuta 2011. Bosnia ja Hertsegovinan lisäksi elokuvaa kuvattiin Kroatiassa, Serbiassa ja Italiassa. Kroatiassa elokuvan kuvauspaikkana oli Korčula, Serbiassa Belgrad ja Italiassa Rooma ja Torino. Elokuvaa oli tuottamassa useat tuotantoyhtiöt, joita olivat Medusa Film, Alien Produzioni, Mod Producciones, Picomedia ja Telecinco Cinema.

Julkaisu ja vastaanotto

Venuto al mondo sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 13. syyskuuta 2012. Elokuvan Espanjan ensi-ilta oli San Sebastiánin elokuvajuhlilla 25. syyskuuta 2012 ja Italian 8. marraskuuta 2012. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Espanjassa 11. tammikuuta 2013. Venuto al mondon teatterilevittäjänä Italiassa oli Medusa Distribuzione ja Espanjassa Alta Films. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti lähes yhdeksän miljoonan dollarin lipputulot.
Venuto al mondo on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 17% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 23 arviointiin. 1 571 käyttäjästä 68% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 13 arvostelun perusteella elokuva on saanut 34 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 12 196 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,4/10.
Kiharanärhi

Levinneisyys

Kiharanärheä tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu melko yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Savannimedestäjä

Levinneisyys

Savannimedestäjää tavataan Länsi-Afrikan eteläosista Keski-Afrikan tasavallan kautta Ugandaan ulottuvalla alueella. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
FS Tourville (D610)

Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 11. kesäkuuta 2011.