google/wiki40b huggingface dataset:
Kansallinen rintama (DDR)

Vaaleissa

Vain kansalliseen rintamaan kuuluvat järjestöt ja puolueet saivat asettaa ehdokkaita DDR:n parlamentin, Kansankamarin, vaaleissa. Kansankamarin koostumus ei kuitenkaan muodostunut vapaiden vaalien tuloksena, vaan se oli ennalta määrätty DDR:n vaalilaissa, joka määritteli parlamentissa edustettujen puolueiden edustajamäärät ja valtasuhteet. Kansallisen rintaman tehtäväksi jäi ehdokaslistojen laatiminen paikallisissa vaalikokouksissa. Vaalikokoukset olivat varsinaista vaalia tärkeämmät, koska niissä käytännössä määrättiin tulevan Kansankamarin koostumus. Paikallisissa kokouksissa, joihin ottivat osaa kansallisen rintaman eri puolueiden ja järjestöjen edustajat, ehdokkaista keskusteltiin. Yleensä Kansallisen rintaman esityksen hyväksyttiin keskusteluitta, mutta joskus ehdokkaista väiteltiin ja joitakin jopa vaihdettiin.
Kansallisen rintaman vaalikokousten päätösten pohjalta laadittiin niin kutsutut yhtenäislistat (Einheitslisten), joissa oli tarkalleen niin monta ehdokasta kuin kustakin vaalipiiristä valittiin. Varsinaisena vaalipäivänä äänioikeutetut saattoivat vain hyväksyä tai hylätä heille esitetyn yhtenäislistan, yksittäisten ehdokkaitten välillä ei voinut valita.

Muut tehtävät

Vaalien organisoimisen lisäksi Kansallinen rintama vastasi monenlaisesta sosiaalisesta työstä DDR:n alueella. Järjestö jakautui noin 17 000 yksikköön, joita kutsuttiin ”valiokunniksi” (Ausschüsse). Ne toimivat yhteiskunnan eri tasoilla, valtakunnallisten valiokuntien lisäksi oli samanlaisia ryhmittymiä myös piirikunta- ja piiritasolla, kunnallisesti sekä kaupunginosissa ja kylissä. Kansallisen rintaman valiokunnissa työskenteli noin 300 000 vapaaehtoistyöntekijää.
Kansallisen rintaman valiokunnat järjestivät erityisesti paikallistasolla monenlaisia toimintoja. Ne vastasivat yhdessä kaupungin- ja kunnallisneuvostojen kanssa järjestyksenpidosta ja puhtaanapidosta omilla alueillaan. Kansallisen rintaman aktiivit järjestivät esimerkiksi kierrätystavaroiden keräystä ja jätehuoltoa sekä järjestelivät erilaisia kaupunginosa- ja korttelijuhlia. Myös vapaa-ajanviettomahdollisuuksia järjesteltiin Kansallisen rintaman välityksellä. Valiokuntien tehtävänä oli myös puutteenalaisten kansalaisten avustaminen sekä kansalaisten aktivointi erilaisiin tapahtumiin.
Kansallinen rintama järjesti myös kunnallisia kilpailuja asuinalueiden ja kortteleiden siisteydestä otsikolla ”Kaupunkimme ja kuntamme kauniimmiksi – tule mukaan!” (”Schöner unsere Städte und Gemeinden – Mach mit!”) sekä myönsi ”Kultainen talonnumero” (”Goldene Hausnummer”) -ansiomerkkejä esimerkillisen hyvin hoidetuilla taloille ja puutarhoille. Kunniamerkintöjen lisäksi esimerkilliset kaupunginosat ja korttelit voivat saada myös tunnustuspalkintoja, esimerkiksi ”Kansallisen rintaman ansioneulan”, jota jaettiin pronssisena, hopeisena ja kultaisena.
Kansallisen rintaman sosiaalisen työn tarkoituksena oli tavoittaa sellaisia kansalaisia, jotka eivät kuuluneet puolueisiin tai joukkojärjestöihin. Heidät haluttiin saada osallisiksi sosialistisen yhteiskunnan tuottamista eduista ja samalla lisätä heidän lojaalisuuttaan valtiolle. Tehdyn työn tavoitteet olivat siis pitkälti ideologiset.
Oliver Kohlenberg

Oliver Kohlenberg (s. 24. tammikuuta 1957 Aachen) on Suomessa asuva saksalaissyntyinen säveltäjä.
Kohlenberg opiskeli pianonsoittoa Wallydore Eschenbachin johdolla, musiikin teoriaa Kölnissä Hermann Schröderin johdolla, sävellystä Hampurissa 1975–1977 opettajinaan Diether de la Motte ja György Ligeti sekä Helsingissä 1977–1978 ja 1980–1981 Einojuhani Rautavaaran johdolla. Vuosina 1978–1980 Kohlenberg opiskeli sävellystä Freiburgissa ja Baselissa Klaus Huberin johdolla. Kohlenberg on opettanut vuodesta 1981 Kainuun musiikkiopistossa ja sittemmin myös Oulun konservatoriossa, kunnes vuonna 2002 siirtyi asumaan Lahteen ja opettamaan Pirkanmaan ja Lahden ammattikorkeakouluissa.

Musiikki

Kohlenbergin sävellystuotanto sisältää neljä sinfoniaa, useita oopperoita, konserttoja, runsaasti kamari- ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia. Hänen tyylinsä rakentuu ekspressiivisille ratkaisuille ja paksuille sointikentille ja vaatii usein laajaa esittäjistöä. Hänen musiikkinsa etenee vapaapulsatiivisesti tai muuten improvisatorisesti, mutta myös perinteisin keinoin.
Aslı Erdoğan

Aslı Erdoğan (s. 1967) on turkkilainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti.
Hän opiskeli fysiikkaa ja työskenteli CERNissä 1991–1992. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi vuonna 1994.
Vuonna 2016 hänet vangittiin 136 päiväksi, koska hänellä oli yhteyksiä kurdimieliseen sanomalehteen.
Denigomodu

Tärkeät rakennukset

Denigomodussa on muun muassa sairaala. Lisäksi alueella sijaitsee Nauru Phosphate Corporationin asuntolakompleksi, jossa asuvat fosfaattikaivosten työntekijät. Asuntolan sijainnin vuoksi Denigomodu on kokonaisuutena laskettuna Naurun tiheiten asuttu alue.
Julia Jentsch

Julia Jentsch (s. 20. helmikuuta 1978 Berliini) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt mm. elokuvissa Sophie Scholl – viimeiset päivät (2005) ja Kylläisyyden päiväsi ovat luetut (2004). 
Jentsch sai roolistaan Sophie Schollina European Film Awardsin "parhaan naisnäyttelijän" palkinnon. Hän on voittanut myös hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla.
Jentsch opiskeli näyttelemistä Hochschule Ernst Buschissa Berliinissä. Hänellä on ollut elokuviensa lisäksi rooleja Münchner Kammerspiele -teatterissa Münchenissä.
Islannin keskuspankki

Islannin keskuspankki (isl. Seðlabanki Íslands) vastaa Islannin rahapolitiikasta tärkeimpänä päämääränään hintavakauden säilyttäminen. Keskuspankki on velvoitettu myös myötäilemään Islannin valtion harjoittamaa talouspolitiikkaa, mikäli se ei ole ristiriidassa hintavakauden säilyttämisen kanssa. Keskuspankki toimii itsenäisesti, mutta on Islannin valtion omistuksessa.
Islannin valtiovarain- ja talousasioista vastaava ministeri nimittää keskuspankin pääjohtajan sekä varapääjohtajan viiden vuoden toimikaudelle. Rahapoliittisista päätöksistä vastaa kolmesta jäsenestä koostuva hallintoneuvosto, jotka nimittää Islannin pääministeri korkeintaan kaksi kertaa seitsemänvuotiselle toimikaudelle. Islannin keskuspankin pääjohtajana on toiminut Már Gudmundsson heinäkuusta 2009 lähtien.

Historia

Rahapolitiikalla ei ollut suurta merkitystä Islannin taloudessa toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Maan rahapolitiikan toimeenpanosta vastasi vuonna 1885 perustettu valtio-omisteinen Landsbanki, joka kuitenkin toimi lähinnä yksityisten pankkien tavoin rahapolitiikan jäädessä sivuosaan.
Islannin keskuspankki perustettiin maan parlamentin Alltingin päätöksellä vuonna 1961 irrottamalla Landsbankista sen keskuspankkitoiminnoista vastaava yksikkö. Vuonna 1986 keskuspankilta vietiin valta päättää Islannin yksityisten pankkien ja talletuspankkien korkotasoista.
Suoritinkanta

Suoritinkanta on tietokoneen emolevyssä oleva muovinen osa, joka mekaanisesti yhdistää suorittimen tietokoneen emolevyyn. Tämän ansiosta suoritin on helppo asentaa tai vaihtaa.

Mekanismi

Suoritinkanta, toisin kuin emolevyn muut liittimet (esimerkiksi PCI, PCI-E, AGP, SATA), mahdollistaa prosessorin asentamisen ilman voimankäyttöä. Tämä on tärkeää koska prosessorin pinnit vääntyvät helposti. Suorikannan mekaaninen toteutus vaihtelee hieman. LGA (engl. Land Grid Array) -tyyppisissä suoritinkannoissa pinnit ovat kiinni suoritinkannassa ja PGA (engl. Pin Grid Array) -tyyppisissä pinnit ovat kiinni prosessorin pohjassa. Kannasta riippuen suoritin lukitaan paikoilleen joko sen päälle tulevalla metallikehyksellä, tai sillä että suoritinkannan sisällä oleva mekanismi puristaa sen kiinni prosessorin pohjassa oleviin pinneihin.
Suoritinkannassa ja suorittimessa on usein kulmassa merkintä, josta näkee että prosessori on oikein päin. Joissain tapauksissa suorittimen päälle tuleva jäähdytyssiili kiinnitetään suoritinkantaan.
1980-luvulla Dual in-line package (lyh. DIP tai DIL) kantoja käytettiin joillekin prosessoreille kuten Motorola 68000. Myös kantatyyppejä kuten PLCC ja CLCC on käytetty aiemmin.

Käyttö

Suoritinkantoja käytetään pöytätietokoneissa ja palvelimissa, koska ne mahdollistavat suorittimen helpon vaihdon. Kannettavissa tietokoneissa suoritin on yleensä vähemmän tilaa vaativa pintaliitoskomponentti.
Vartiosto valmiina palvelukseen

Tarina

Kirjan päähenkilö on Ankh-Morporkin vartioston korpraali Porkkana, joka on saanut ylennyksen ja johtaa vartioston alokkaita. Koska vartiostossa kannatetaan tasa-arvoa, uusien alokkaiden joukko on varsin kirjava: mukana ovat muiden muassa peikko ja kääpiö. Yllättäen Porkkanan eteen tulee alokkaiden kouluttamista ja kaupungin järjestyksen valvontaa suurempi haaste. Ikivanha asiakirja paljastaa, että Ankh-Morpork on itse asiassa kuningaskunta.
Jacques Desbrière

Jacques Desbrière (s. 1925 Pariisi) on ranskalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa runsaasti pianomusiikkia ja sävellyksiä erilaisille kamarikokoonpanoille. Hänen teostensa joukossa on myös Patrick Gallois'lle omistettu sinfonia, jonka kantaesitti Jyväskylä Sinfonia vuonna 2005 ja josta on saatavilla Naxoksen levytys.
Eric Spoutz

Eric Spoutz on yhdysvaltalainen taidekauppias ja taideväärennösten kauppias. Laillisen kaupankäynnin ohella hän harjoitti taideväärennösten kauppaa ja loi maalauksille alkuperän tekemällä erilaisia dokumentteja aitousväitteiden tueksi. Hänet tuomittiin helmikuussa 2017 yli kolmen vuoden vankeuteen ja kolmen vuoden valvottuun koevapauteen. Hän joutui palauttamaan puolentoista miljoonan dollarin ansiot ja maksamaan korvauksia 154 000 dollaria. Oikeudenkäynnissä oli kyse 40 maalauksesta, mutta FBI:n mukaan liikkeellä voi olla edelleen satoja väärennöksiä hänen jäljiltään. Hän käytti useita salanimiä.
Onni Alhonen

Onni Waldemar Alhonen (4. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. kesäkuuta 1930) oli suomalainen taidemaalari.
Alhonen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1912–1914 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1916. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1917, 1918 ja 1920.
Tuohilammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keuruun Kaiturin valuma-alueeseen (35.623) se kuuluu.
Moudárin majakka

Historia

Moudárin majakka rakennettiin Kytheran ollessa brittivallan alla, ja se valmistui vuonna 1857. Majakka ja sen yhteydessä olevat asuinrakennukset rakennettiin huokoisesta ja pehmeästä kivestä. Alueelle aikoinaan saapunut raemyrsky sai aikaan reikiä majakkatornin pohjoispuolelle ja asuinrakennuksiin. Majakassa oli alun perin Chance Brothersin valmistama pyörivä ensiluokkainen linssi. Linssin avulla valo näkyi 45 kilometrin päähän. Tämän ja korkeuden ansiosta majakan valo oli yksi ensimmäisistä valoista, minkä Kreikkaa lähestyvät alukset havaitsivat. Valon lisäksi aikoinaan päiväaikaan käytettiin myös lippuja merkiksi aluksille. Vuonna 1901 majakka kunnostettiin ja se alkoi toimia kerosiinilampulla. Toisessa maailmansodassa Moudárin majakka ei ollut toiminnassa, ja se käynnistettiin uudelleen vuonna 1945. Majakka kärsi sodassa pieniä vaurioita. Vuonna 1989 majakka automatisoitiin aurinkoenergialla toimivaksi, mutta silti majakassa asuu yhä majakanvartija.
Skorpioni (sarjakuvahahmo)

Voimat ja varusteet

Skorpioni pystyy nostamaan voimillaan jopa noin 11 tonnia. Skorpioni pystyy hyppimään pitkiä matkoja, esim. kerrostalon katolta toiselle. Hän pystyy myös ampumaan happoa hännästään. Hän käyttää häntäänsä myös usein vastustajan huitomiseen tai vihollisten vangitsemiseen, kietoen ne häntänsä sisään. Skorpioni on myös nopea ja pystyy juoksemaan noin 60 km/h vauhdilla.

Televisio

Skorpioni esiintyi Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa, toisessa jaksossa "Skorpionin myrkky". 
Skorpioni esiintyi vielä useasti sen jälkeenkin jaksoissa
14 "Kavala kuusikko 1/2", 
15 "Kavala kuusikko 2/2", 
27 "Viimeinen painajainen", 
46 "Partners",
53 "Häät" ja 
54-58 Kuusi unohdettua soturia -tarinassa.
Martin Landau ja hänen jälkeensä Richard Moll olivat Skorpionin äänenä. Landau jätti hahmon roolin vuonna 1995 miessivuosa-Oscarin elokuvasta Ed Wood, jossa hän esitti näyttelijä Bela Lugosia.

Elokuvat

Mac Gargan esiintyy vuonna 2017 elokuvassa Spider-Man: Homecoming, näyttelijänään Michael Mando. Mac Gargan oli yksi Adrian Toomesin / Korppikotkan asiakkaista, jotka ostivat häneltä aseita. Heidän oli tarkoitus tehdä kauppansa Staten Island Ferryllä. Hämähäkkimiehen saapuminen paikalle johti kuitenkin Garganin pidätykseen. Kun Toomes itsekin joutui lopulta vankilaan, Gargan kertoi tälle rikollisten aikovan yhdistää voimansa Hämähäkkimiestä vastaan.
Kari Martonen

Ura

Martosen kasvattajaseuroja olivat Kontulan Urheilijat ja Helsingin Jalkapalloklubi. Pääsarjatasolla hän pelasi HJK:ssa vuosina 1982–1989 ja Hakassa 1990–1996 kaikkiaan 248 ottelua, joissa hän teki 22 maalia. Hän saavutti neljä SM-kultaa, yhden SM-hopean, kaksi SM-pronssia sekä yhden Suomen cupin voiton.
Martosella on JVK- ja ammattivalmentajatutkinto. Hän aloitti valmennusuransa Kakkosen AC Täysosumassa. Hakan A-nuoria hän valmensi 2000–2001. Vuosina 2002–2005 hän toimi Hakan kakkosvalmentajana ja vuosina 2006–2009 Hongan kakkosvalmentajana. Vuodesta 2007 lähtien hän on toiminut lisäksi Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen kakkosvalmentajana.
Marraskuussa 2009 Martonen nimitettiin JJK:n päävalmentajaksi kausiksi 2010–2012. Hän valmensi joukkueen Veikkausliigan kolmanneksi kaudella 2011. Marraskuussa 2011 Martosen sopimusta jatkettiin kauden 2014 loppuun asti. Hän sai kuitenkin potkut tehtävästään kesäkuussa 2013 JJK:n juututtua sarjajumboksi.
Joulukuussa 2013 Martonen nimitettiin Seinäjoen Jalkapallokerhon toimitusjohtajaksi.
HMS Brazen (H80)

Palvelus

HMS Brazen liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 4. Hävittäjälaivueeseen, mistä se siirrettiin 1935 Kotilaivastoon. Alus osallistui kesäkuussa 1939 Liverpoolin edustalla koeajossa uponneen sukellusvene HMS Thetiksen pelastustoimiin.

Toinen maailmansota

HMS Brazen liitettiin sodan alkaessa 19. Hävittäjälaivueeseen Doveriin, missä alus suojasi Kanaalin saattueita viirikön osana. Alus pelasti 13. syyskuuta yhdessä HMS Boreasin kanssa kolme Saksan laivaston sukellusvene U-40:n miehistönjäsentä merestä. Sukellusvene oli uponnut osuttuaan miinaan.
HMS Brazen suojasi 22. marraskuuta yhdessä HMS Eskin, HMS Expressin ja HMS Codringtonin kanssa miinoitusmatkalla apumiinalaiva HMS Princess Victoriaa, joka laski miinoitteen Doverin kapeikkoon (operaatio GF).
HMS Brazen suojasi Norjaan meneviä joukkojenkuljetussaattueita.
HMS Brazen upotti 15. huhtikuuta 1940 syvyyspommein yhdessä HMS Fearlessin kanssa Saksan laivaston sukellusvene U-49:n lähellä Narvikia (68°53′N, 016°59′E ).
HMS Brazen ajoi karille 30. toukokuuta 1940 Washin edustalla. Aluksen vauriot korjattiin pikaisesti, minkä jälkeen se määrättiin 1. Hävittäjälaivueeseen Portsmouthiin. Alus matkasi heinäkuun alussa Portsmouthiin saattueen mukana.
HMS Brazen joutui 20. heinäkuuta suojatessaan saattuetta CW7 Saksan ilmavoimien hyökkäykseen Doverin edustalla. Alukseen ei osunut, mutta useat lähelle osuneet aiheuttivat pahoja rakenteellisia vaurioita. Alus otettiin hinaukseen, mutta se upposi paluumatkalla Doveriin. Tapahtuman aikana sai yksi miehistönjäsen surmansa.
Arabian Gauntlet (sotaharjoitus)

Arabian Gauntlet (arabialainen kujanjuoksu) on Yhdysvaltain 5. laivaston vuodesta 1998 Hormuzinsalmella vuosittain järjestämä suuri sotaharjoitus, jonka tarkoituksena on harjoitella salmen auki pitämistä merkittävien öljykuljetusten vuoksi.
Harjoitus on osa meriturvallisuusoperaatioita (Maritime Security Operations, MSO) ja siihen osallistuu useita maita yhteisoperaationa ja se käsittää ilma- tai pintahyökkäyksen sekä Hormuzinsalmen mahdollisen miinoittamisen vastaisia toimia sekä liittolaisten ja liittoutuman maiden yhteisoperaatioiden harjoittelun. Vuoden 2005 merisotaharjoituksen osallistui 19 alusta Yhdysvalloista, Pakistanista ja liittoutumamaista sekä 3 000 henkilöä. Irak osallistui harjoitukseen ensimmäistä kertaa.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1996

Karsinnat

Englanti selviytyi kisoihin isäntämaana automaattisesti, loput 15 joukkuetta selvisi lopputurnaukseen karsintojen kautta. Ennätykselliset 47 joukkuetta lähti tavoittelemaan viittätoista kisapaikkaa. 1990-luvun alun poliittiset mullistukset olivat kasvattaneet maajoukkueiden määrää Euroopassa. Joukkueet oli jaettu kahdeksaan karsintalohkoon, joiden kaksi parasta selvisivät suoraan EM-lopputurnaukseen lukuun ottamatta kahta huonointa lohkokakkosta, joiden täytyi pelata toisiaan vastaan puolueettomalla kentällä. Kyseinen ottelu pelattiin Liverpoolissa Hollannin ja Irlannin välillä. Hollanti voitti 2–0 ja eteni kisoihin. Karsintojen suurimpiin yllätyksiin kuului vuoden 1994 MM-kisojen pronssijoukkue Ruotsin jääminen kisojen ulkopuolelle. Hallitseva Euroopan mestari Tanska sen sijaan selvisi kisoihin.

Lopputurnaus

Alkulohkojen suurin yllätys oli Italian jääminen alkulohkoonsa. Vuoden 1994 MM-hopeajoukkue jäi lohkossaan kolmanneksi Saksan ja Tšekin taakse. Isäntämaa Englanti aloitti hiukan vaisusti pelaamalla 1–1-tasapelin Sveitsiä vastaan. Sen jälkeen isännät kuitenkin kaatoivat Skotlannin 2–0 ja Hollannin 4–1 ja pelasivat itsensä suosikkien joukkoon. Hallitsevan Euroopan mestarin Tanskan kisat päättyivät alkulohkon kolmanteen sijaan. Pudotuspelejä leimasi puolustusvoittoinen peli. Peräti neljä pudotuspeliottelua ratkaistiin rangaistuspotkuilla, mm. molemmat välierät. Saksa eteni loppuotteluun kaatamalla isäntämaa Englannin rangaistuspotkukilpailussa. Toisessa välierässä Tšekki voitti Ranskan. Loppuottelu oli siis Saksa-Tšekki. Joukkueet olivat kohdanneet jo alkulohkossa, tuolloin Saksa voitti 2–0. Finaali oli 90 minuutin pelin jälkeen tilanteessa 1–1. Englannin EM-kisat olivat ensimmäiset aikuisten arvokisat, joissa oli käytössä jatkoajan kultaisen maalin sääntö. Saksan Oliver Bierhoff teki jatkoajan viidennellä minuutilla EM-historian ensimmäisen kultaisen maalin, joka samalla ratkaisi Saksalle maan historian kolmannen Euroopan mestaruuden.
Ottawan sopimus

Ottawan miinakieltosopimus on kansainvälinen valtiosopimus, joka kieltää henkilömiinojen käytön, valmistuksen, myynnin, varastoinnin ja kuljetuksen. Sopimuksen allekirjoittaneen maan tulee tyhjentää miinavarastonsa neljässä vuodessa, puhdistaa miinoitetut alueet kymmenessä vuodessa sekä tarjota apua miinojen uhreille. Maamiinakampanjalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1997.
Sopimuksen voi irtisanoa kuudessa kuukaudessa ilmoittamalla siitä sopimuksen tallettaneille Yhdistyneille kansakunnille. Miinakielto kuitenkin jatkuu irtisanomisaikana syntyneen sodan loppuun saakka, mikäli sota alkaa irtisanomisaikana.
Henkilömiinoja saa olla pieniä määriä miinoja miinojen havaitsemisen, tuhoamisen ja raivauksen opetusta varten.

Historia

Aloitteen Ottawan sopimuksen laatimiseksi teki Kanadan ulkoministeri Lloyd Axworthy vuonna 1996, ja se hyväksyttiin 5. joulukuuta 1997.
Miinakieltosopimuksessa on 156 jäsenvaltioita. Yhdessä nämä käsittävät yli kolme neljäsosaa maailman maista. 37 maata ei ole vielä liittynyt sopimukseen. Näihin kuuluvat muiden muassa Venäjä, Yhdysvallat, Intia, Israel, Kiina, Pohjois-Korea, Etelä-Korea, Arabiemiirikunnat ja Irak. Euroopassa Venäjä on ainoa sopimuksen ulkopuolella oleva maa. 
Vuodesta 1999 vuoden 2004 syyskuuhun asti Landmine Monitor on rekisteröinyt vähintään 75 eri maassa yli 42 500 uutta siviilille sattunutta henkilömiina- sekä UXO-onnettomuutta. Koska useat onnettomuudet jäävät raportoimatta, on onnettomuuksien kokonaisluku luultavasti todellisuudessa paljon korkeampi, arviolta 15 000–20 000 tapausta enemmän vuodessa. Ottawan sopimuksen tultua voimaan on tuhottu 62 miljoonaa varastoissa ollutta henkilömiinaa, joista 37,3 miljoonaa miinakieltosopimukseen liittyneet valtiot.
Euroopan unionin parlamentti kannattaa päätöslauselmissaan kaikkia jäsenmaitaan liittymään Ottawan sopimukseen.

Suomi ja miinat

Suomi liittyi Ottawan sopimukseen marraskuussa 2011, kun eduskunta hyväksyi ehdotuksen äänin 110-47. Suomessa henkilömiinakieltoa ajoivat erityisesti rauhanjärjestöt, ulkoasiainministeriö ja presidentti Tarja Halonen. Puolustusministeriö taas vastusti sopimusta. Suomi oli ennen liittymistään ainoa Euroopan unionin jäsen, joka ei ollut allekirjoittanut Ottawan sopimusta.
Suomi on aktiivinen miinanraivaaja eri puolilla maailmaa, tekee laajaa kansainvälistä yhteistyötä ja tukee kehitysmaiden omaa miinanraivaustoimintaa, kehittää niille sopivaa tekniikkaa ja harjoittaa uhreiksi joutuneiden avustamista. Suomessa on myös kehitetty miinanraivaustekniikkaa. Puolustusministeriön jalkaväkimiinaselvitystyöryhmän väliraportti totesi:

»Miina-ase on Suomelle erittäin kustannustehokas sodankäyntiväline, koska sillä voidaan olosuhteissamme merkittävästi vaikeuttaa teknologisesti kehittyneidenkin asevoimien operatiivista liikkuvuutta. Koska miinat ovat edullisia ja olosuhteissamme erittäin tehokkaita, on eri tyyppisiä miinoja hankittu riittävästi kaikille alueellisen puolustuksen joukoille. Maavoimillamme ei tällä hetkellä ole ajoneuvomiinojen ohella, muita määrällisesti riittäviä asejärjestelmiä, joilla mekanisoidun hyökkääjän liike voitaisiin yhtä tehokkaasti hidastaa ja pysäyttää.»
Vuoden 1998 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1998 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 72 eri maasta, jotka kilpailivat 68 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
Gad Tsobari

Gad Tsobari (tai Tsabari) (s. 1944) on israelilaissyntyinen painija ja vuoden 1972 Münchenin olympialaisten urheilija. Hän otti myös osaa vuoden 1976 Montrealin kisoihin.
Tsobari on ainoa eloonjäänyt israelilaisista urheilijoista, jotka palestiinalaiset terroristit ottivat panttivangiksi Münchenin olympialaisissa. Israelilaisten urheilijoiden asuntoon tunkeuduttiin aamyöllä 5. syyskuuta vuonna 1972. Vaikka Musta syyskuun jäsenet saivat Tsobarin kiinni, hän pääsi pakenemaan kellarin ja autotallin kautta. Yksi terroristeistä seurasi Tsobaria ja haavoitti tätä. Tsobari löysi perille turvallisuusrakennukseen olympiakylässä, ja kertoi tapahtumasta.
Vain 18 tuntia myöhemmin Tsobari ja muu olympialaisiin osallistunut Israelin joukkue katsoivat televisiosta kuinka helikopteri lensi Fürstenfeldbruckin lentotukikohtaan, jossa verilöyly tapahtui. Tsobari masentui tapahtumien johdosta ja rupesi juomaan, mutta toipui terapian avulla ja palasi Israeliin. Nykyään Tsobari toimii valmentajana Israelissa.