google/wiki40b huggingface dataset:
Fiskarsin museo

Näyttelyt ja toiminta

Fiskarsin museon näyttelyt ja toiminta kertovat fiskarsilaisten elämästä 1600-luvulta tähän päivään pääpainona 1800–1900-lukujen vaihde. Museonäyttelyitä on kolmessa eri rakennuksessa museoalueella. Päärakennus on avoinna ympäri vuoden ja kaksi muuta rakennusta Slaggbyggnaden ja liiteri, ovat avoinna kesäkaudella sekä opetuskäytössä keväästä syksyyn. Museon yhteydessä toimii museokahvila Café Hammarbacken, joka palvelee sesonkiaikoina ja on vuokrattavana ryhmille tilauksesta.
Fiskarsin museosta on 2010-luvulla kehittynyt ruukkihistorian elävä paikallismuseo. Opastusten, työpajojen, aikamatkojen ja tapahtumien kautta kävijät saavat elämyksiä ja tietoa Fiskarsin ruukin elämästä ennen ja nyt. Museon päärakennuksen yhteydessä sijaitsee museokauppa.

Historia

Konttoristi Laura Holmström ja kätilö Gerda Gers alkoivat 1930-luvulla kerätä esineitä ja valokuvia Fiskarista. Fiskarsin kotiseutuyhdistys ry perustettiin 9. maaliskuuta 1940 ja toive kotiseutumuseosta alkoi toteutua. Laura Holmström valittiin kotiseutuyhdistyksen puheenjohtajaksi ja hän toimi tehtävässä kuolemaansa saakka eli vuoteen 1965.
Vuonna 1949 nykyinen Fiskars Oyj Abp antoi kotiseutuyhdistyksen käyttöön osan talosta, joka oli rakennettu 1800-luvun puolivälissä Suomen ensimmäisen konepajan konttoriksi. Rakennukseen perustettiin Fiskarsin museo. Avajaisia vietettiin 30. lokakuuta 1949, päivää ennen Fiskarsin ruukin 300-vuotisjuhlia. Nykyään koko rakennus on museokäytössä.
Vuonna 1983 museo sai käyttöönsä Slaggbyggnadeniksi kutsutun rakennuksen. Slagi eli kuona oli raudanvalmistusprosessin sivutuote, jota 1700-luvulta lähtien käytettiin rautaruukeissa rakennusaineena. Slaggbyggnadenin seinät on valmistettu erikoismenetelmällä slagihakkeesta eli kuonasta. Slaggbyggnaden rakennettiin yläruukin työläisten ruokalaksi vuonna 1842. Myöhemmin rakennus on ollut useiden perheiden ja mm. leskien asuinkäytössä. Rakennus seisoi tyhjillään vuosina 1971–1983 ja oli päässyt melko pahoin rapistumaan kun Fiskarsin kotiseutuyhdistys teki sopimuksen Fiskars Oyj Abp:n kanssa talon vuokraamisesta ja kunnostamisesta. Rakennus restauroitiin ja otettiin museokäyttöön. Nykyisin rakennuksessa on näyttely- ja opetustiloja, museokahvila ja museon toimisto.
Vuonna 2006 vanha leivin- ja mankelitupa sekä osa museon liiterirakennuksessa sijaitsevista tiloista kunnostettiin näyttely- ja opetustiloiksi. Näissä tiloissa järjestetään kesäisin avoimia perinnetyöpajoja lapsi- ja aikuisryhmille sekä keväisin ja syksyisin aikamatkoja ja työpajoja koululaisryhmille.

Kokoelmat

Fiskarsin museon esine- ja valokuvakokoelma koostuu lähinnä 1800- ja 1900-lukujen esineistä ja kuvista. Museon esinekokoelma koostuu yli 5500:sta esineestä, jotka liittyvät Fiskarsin ruukkiin. Osa esineistä on esillä perusnäyttelyssä. Kokoelmassa on jokapäiväiseen elämään liittyviä esineitä, kuten taloustavaroita, huonekaluja ja tekstiilejä sekä ruukissa valmistettuja teollisuustuotteita. Museon kuvakokoelmassa on yli 4000 valokuvaa. Kuvakokoelman vanhimmat valokuvat ovat 1860-luvulta. Suurin osa valokuvista esittää Fiskarsiin tai Pohjaan sidoksissa olevia ihmisiä, maisemia ja rakennuksia.
Botby grundskola

Historia ja edeltäjät

Vuonna 1973 muodostettiin Östra svenska läröverket yhdistämällä kaksi vanhaa ruotsinkielistä yksityistä oppikoulua: Brändö svenska samskolan (per. 1920) ja Botby svenska samskolan (per. 1879 nimellä Privata svenska fruntimmersskolan i Helsingfors, Vartiokylässä vuodesta 1963). Lukioluokat jäivät ensin mainitun tiloihin Kulosaareen (nyk. Brändö gymnasium) ja keskikoululuokat viimeksi mainitun 1966 valmistuneeseen rakennukseen Vartiokylään (Botby högstadieskola). Koulu kunnallistettiin peruskoulu-uudistuksen yhteydessä syksyllä 1977 ja jaettiin erillisiksi lukioksi ja yläasteeksi. 1.8.2011 Botby högstadieskola yhdistettiin sen vieressä toimineen ala-asteen Blomängens lågstadieskolan kanssa Botby grundskolaksi.
Lasse Wiklöf

Lasse Wiklöf (21. syyskuuta 1944 Maarianhamina – 23. elokuuta 2008 Maarianhamina) oli ahvenanmaalainen poliitikko, joka edusti Ahvenanmaan sosiaalidemokraatteja. Hän toimi maakuntahallituksen talousministerinä vuosina 1984–1988, 1991–1995 ja 2005–2007.
Wiklöf valittiin Ahvenanmaan maakuntapäiville ensimmäisen kerran vuonna 1975. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli myyjänä ja Ålandstidningenin toimittajana.
Wiklöf oli myös aktiivisesti mukana pohjoismaisessa yhteistyössä Itämeren puhdistamiseksi. Hänen muistokseen perustettiin Lasse Wiklöfin Itämeri-palkinto. Palkinto myönnetään pohjoismaiselle parlamentaarikolle, joka on pyrkinyt parantamaan Itämeren tilaa. Ensimmäinen palkinto myönnettiin toukokuussa 2009 norjalaiselle Asmund Kristoffersenille.
Liikemies Anders Wiklöf on Lasse Wiklöfin veli.
Lilla Edetin kunta

Vaakuna

Nykyinen vaakuna on entisen Lödösen maalaiskunnan vaakuna. Myös Lilla Edetin kauppalalla oli oma vaakuna.
Toimintaterapia

Toimintaterapia on kuntoutusta, jonka tavoitteena on antaa yksilölle keinoja selviytyä mahdollisimman omatoimisesti oman elinympäristönsä arkisissa tilanteissa. Terapiassa pyritään toiminnalla vaikuttamaan yksilön toimintamahdollisuuksiin, joita saattavat rajoittaa erilaiset kehitykselliset häiriöt, ikääntymisen mukanaan tuomat muutokset, sairaudet tai vammat. Terapian avulla toimintakykyä ja kehitystä pyritään edistämään ja ylläpitämään opastamalla yksilö löytämään ja hallitsemaan keinoja huolehtia itsestään, olemaan vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa, tekemään työtä tai opiskelemaan, viettämään vapaa-aikaa ja leikkimään.
Toimintakykyä ja toimintaterapian tarvetta arvioidaan esimerkiksi testeillä, haastattelemalla ja havainnoimalla sekä eri toimintamuotojen avulla. Toimintamuodot vaihtelevat potilaan yksilöllisten tarpeiden mukaan, ja niitä sovelletaan mahdollisimman mielekkään kuntoutuksen aikaansaamiseksi. Toimintaterapeutti voi tutustuttaa potilaan myös erilaisiin arjen tilanteita helpottaviin apuvälineisiin, valmistaa yksilöllisiä ortooseja ja ehdottaa potilaan asuntoon laadittavia muokkauksia mahdollistamaan turvallinen sekä itsenäistä toimintaa ja elämänlaatua tukeva elinympäristö. Toimintaterapia voi olla yksilö- tai ryhmäterapiaa.
Toimintaterapiaa saa antaa laillistettu kuntoutusalan ammattilainen.
Maunu II Henrikinpoika

Maunu Henrikinpoika oli Ruotsin kuningas vuosina 1160–1161. Hän syntyi todennäköisesti 1130-luvulla Tanskassa ja oli Tanskan prinssi Henrik Skadelårin ja ruotsalaiseen Stenkilin hallitsijasukuun kuuluneen Ingrid Ragnvaldintyttären poika. Ingridin isoisä oli Ruotsin kuningas Inge vanhempi, mikä antoi hänen pojalleen madollisuuden vaatia Ruotsin kruunua.
Maunu nousi kuninkaaksi vuonna 1160 murhattuaan kuningas Eerik Pyhän. Jo seuraavana vuonna hän sai itse surmansa Örebron taistelussa kamppaillessaan Kaarle Sverkerinpojan joukkoja vastaan. Tämän jälkeen Kaarle Sverkerinpoika nousi Ruotsin valtaistuimelle.
Maunu Henrikinpojan puoliso oli hänen sisarpuolensa Birgitta. Pariskunnalla ei tiedetä olleen lapsia.
Wienin raatihuone

Wienin raatihuone (saks. Wiener Rathaus) on raatihuonerakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1872, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1883. Rakennus rakennettiin uusgoottilaiseen tyyliin, ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Friedrich von Schmidt. Rakennuksesta oli järjestetty kansainvälinen arkkitehtikilpailu. Raatihuoneen katto yltää 97,9 metrin korkeuteen, kun taas sen torni kohoaa 104,3 metrin korkeuteen. Rakennus on pituudeltaan 152 metriä ja leveydeltään 127 metriä.
Seljanka

Seljanka (ven. селя́нка), myös soljanka (ven. соля́нка), on venäläinen keitto. Keitto mielletään Suomessa usein kalakeitoksi marsalkka Mannerheimin mieliruokiin kuuluneen kalaseljankan mukaan, mutta sen voi tehdä myös lihasta, sienistä, kuten tateista ja herkkusienistä, tai makkarasta. Keitto maustetaan tomaattimurskalla. Siihen lisätään happamuutta ja suolaa maustekurkun tai sienien säilöntäliemellä, hapankaalilla, kapriksella, oliiveilla tai sitruunalla. Valmiiseen keittoon voidaan lisätä myös smetanaa.
Soljanka on keiton nimen vanhempi muoto, joka on luultavasti muodostettu suolaa merkitsevästä sanasta sol. 1700-luvulla Pietarin hienosto alkoi kutsua keittoa seljankaksi sanan selski, 'maalainen' mukaan. "Moskovan soljanka" on toinen ruoka: se tarkoittaa kalapannua, joka on kypsytetty haudutetun kaalin kanssa.
Steve Cook

Steve Anthony Cook (s. 19. huhtikuuta 1991 Hastings) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Cook aloitti liigauransa kaudella 2008–2009 Brighton & Hove Albionissa, joka tuolloin pelasi kolmannella sarjatasolla ykkösliigassa. Seuraavina vuosina hän pelasi lainasopimuksilla Englannin liigan alapuolellakin olevissa sarjoissa. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Bournemouthiin ja vuoden 2012 tammikuussa seura osti hänet omakseen. Tämän jälkeen hän on pelannut Bournemouthissa mestaruussarjaa 84 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia sekä Valioliigaa kauden 2018–2019 loppuun mennessä 139 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. Brightonissa hän pelasi yhden mestaruussarjaottelun tammikuussa 2012.
Airport Express (MTR)

Airport Express on yksi kymmenestä Hongkongin metron (MTR) linjasta. Linja yhdistää Hongkongin keskustan ja Hongkongin kansainvälisen lentoaseman kulkien Hong Kongin asemalta Central and Western Districtissä läpi West Kowloonin ja Uusien territorioiden AsiaWorld-Expo -asemalle.
Muista Hongkongin metrolinjoista poiketen Airport Expressiä ei käytetä pääsääntöisesti työmatkaliikenteeseen vaan matkustamiseen lentoasemalle (Airport Station) sekä AsiaWorld-Expoon (AsiaWorld-Expo Station). Airport Express ei ole osa MTR:n matkalippujärjestelmää, linjan matkaliput maksavat reilusti enemmän verrattuna muihin linjoihin.
Sami Nefzi

Ura

Nefzi aloitti ammattilaisuransa Olympique de Béjassa kaudella 2006-2007, sittemmin hän saavutti Tunisian cupin voiton vuonna 2010. Kauden jälkeen Nefzi siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Club Africainiin.
Kumeeni

Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kumeeni on väritön pistäväntuoksuinen neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta orgaaniset liuottimet kuten bentseeni, tetrakloorimetaani, dietyylieetteri ja etanoli liuottavat sitä. Kumeeni muodostaa suhteellisen helposti orgaanisia peroksideja.

Valmistus ja käyttö

Kumeenia valmistetaan alkyloimalla bentseeniä propeenilla ja reaktio voidaan suorittaa joko kaasu- tai nestefaasissa. Reaktio on tyypiltään Friedel–Crafts-alkylointi ja sitä katalysoivat happamat katalyytit. Vuoteen 1999 asti prosessissa käytettiin katalyyttinä pääasiassa joko fosforihappoa tai alumiinikloridikomplekseja, mutta tämän jälkeen lähes kaikki kumeenia tuottavat laitokset ovat siirtyneet käyttämään zeoliittikatalyyttejä. Ensimmäiset zeoliittikatalyytit tulivat käyttöön vuonna 1996. Kumeenin valmistuksen sivutuotteina voi muodostua di-isopropyylibentseenin isomeerejä ja muita polyisopropyylibentseenejä, jotka voidaan muuttaa kumeeniksi reaktiolla bentseenin kanssa. Tyypillisesti kumeenin saanto on noin 97–98 %.
Tärkein kumeenin käyttökohde, johon menee suurin osa tuotetusta kumeenista, on fenolin ja asetonin valmistus. Kumeeni hapetetaan hapen avulla kumeenihydroperoksidiksi, joka muodostaa happokäsittelyn seurauksena asetonia ja fenolia. Pelkistämällä vedyllä yhdisteestä saadaan liuottimena käytettävää isopropyylisykloheksaania. Kumeenista voidaan valmistaa myös metyylistyreeniä ja di-isopropyylibentseenejä. Kumeeni liuottaa hyvin rasvoja ja hartseja ja sitä voidaan käyttää niiden liuottamiseen bentseenin sijasta. Kumeenia käytetään myös ohentimena maaleissa ja lakoissa ja lisäaineena lentopetrolin joukossa. Aikaisemmin sitä on lisätty myös autojen polttoaineisiin.
Janne Ojajärvi

Janne Ojajärvi (s. 1986) on suomalainen kansanmuusikko, huuliharpisti ja pitkähuilisti. Hän toimii myös ääniteknikkona, tuottajana ja soitonopettajana. Hän on koulutukseltaan musiikin maisteri, musiikkipedagogi (amk) ja medianomi (amk).  
Ojajärvi on esiintynyt soolona sekä muun muassa yhtyeiden Trio Beoir, Yhden Penkin Pojat, Hurja Halla, Ojajärvi Blom Ojajärvi ja Paja kanssa.  
Hän on toiminut Suomen Kansanmusiikkiliitossa tuottajana ja kansanmusiikkitapahtumia järjestävän Perinnearkku ry:n puheenjohtajana.

Teokset

Huuliharppujamivihko. Kaustinen: Kansanmusiikki-instituutti, 2015. ISBN 978-951-9268-69-9

Diskografia

FBB: Katrilli toisesta elämästä (2019)
Trio Beoir: Trio Beoir (2018)
The O'gees: Tune it on! (2010)
James Cameron’s Avatar: The Game

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.5/10.
Antti Pekkarinen

Antti ”Pizza” Pekkarinen on suomalainen juontaja ja toimittaja. Hän toimi juontajana, toimituspäällikkönä ja myöhemmin vastaavana tuottajana Jyrki-ohjelmassa ja oli mukana myös Julkvisti-ohjelmassa. Hän myös perusti Illusioni-tuotantoyhtiön yhdessä Joonas Hytösen kanssa. Illusioni tuotti ohjelmia kuten Joonas Hytönen Show ja Pelastakaa sotamies Hytönen. Nykyään Pekkarinen on Espanjassa julkaistavan Kaupunkilehti Fuengirola -sanomalehden päätoimittaja.
1990-luvulla Pekkarinen toimi myös laulajana tamperelaisessa yhtyeessä nimeltä Kissojen Taivas.
Glenveaghin kansallispuisto

Glenveaghin kansallispuisto on yksi Irlannin kuudesta kansallispuistosta. Se sijaitsee Donegalin kreivikunnassa saaren luoteiskärjessä. Puiston 16 000 hehtaarin alue kostuu kolmesta osasta: Derryveaghin vuorista, Crocknafarraghin seudun kvartsikukkuloista ja Lough Barran, Meenachullionin ja Crockastollerin turvemaista.
Karuilla vuorenhuipuilla on vain vähän luontoa. Niiden eläimistöön kuuluvat muun muassa rusakko ja kapustarinta, joka on nykyisin harvinainen muualla Irlannissa. Maakotkat hävisivät Irlannista vuonna 1912 ja niiden pesintää puistossa alettiin tukea vuonna 2001.
Taupo (tulivuori)

Taupo on tulivuori Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Sen keskellä on supertulivuoren kaldera, joka nykyään on Uuden Seelannin suurin järvi Taupojärvi. Tulivuori on osa Taupon vulkaanista aluetta. Tulivuori purkautui ensimmäisen kerran arviolta 300 000 vuotta sitten. Noin vuonna 180 sattunut purkaus, joka tunnetaan myös nimellä Hatepen purkaus, oli yksi suurimmista purkauksista mikä on kirjattu ylös. Purkaus oli arviolta luokkaa 7. Tämän jälkeen vuori ei ole purkautunut. Tulivuoren lähistöllä on kuumia lähteitä ja Horomatangin, Rotokawan ja Turangin hydrotermisesti aktiiviset alueet.
Pekko Pesonen

Pekko Pesonen (s. 1976 Hämeenlinna) on suomalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja ja dramaturgi.
Pesonen valmistui käsikirjoittajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta vuonna 2002. Hän on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat Lapsia ja aikuisia (2004) ja Tyttö sinä olet tähti (2005) ja Napapiirin sankarit (2010), josta hän sai vuoden 2011 parhaan käsikirjoituksen Jussin. Pesonen käsikirjoitti myös elokuvan jatko-osat Napapiirin sankarit 2 (2015) ja Napapiirin sankarit 3 (2017). Vuonna 2016 saivat ensi-iltansa hänen käsikirjoittamansa elokuvat Jättiläinen ja Onnenonkija.
Vuonna 2008 Pesonen voitti parhaan draamakäsikirjoituksen Venla-palkinnon Veljet-minisarjan käsikirjoituksesta. Samana vuonna toinen Pesosen kirjoittama minisarja Sitoutumisen alkeet voitti parhaan fiktion KOURA-palkinnon. Elokuussa 2016 Pesoselle myönnettiin valtion viisivuotinen elokuva-alan taiteilija-apuraha.
Pesonen toimi yhtenä käsikirjoittajana televisioelokuvassa Gourmet Club (2004). Hän on ollut mukana käsikirjoittamassa myös televisiosarjoja Käenpesä, Osasto 5, Sairaskertomuksia ja Pääroolissa. Lisäksi Pesonen on toiminut dramaturgina useissa televisio- ja elokuvatuotannoissa, sekä KOMteksti -käsikirjoitushautomossa.
Pesonen on toiminut puheenjohtajana Käsikirjoittajien killassa, johon kuuluu yli 80 suomalaista elokuva- ja televisiokäsikirjoittajaa. Pesosen käsikirjoittamista käsittelevä blogi Courier New ilmestyi vuosina 2010–2011 Ylen Kohtaus -sivustolla. Hän jatkoi blogia Suomileffa-sivustolla vuosina 2012–2014.
WarnerMedia

Historia

Time Warner muodostui vuonna 1989 Time- ja Warner Communications -yhtiöiden yhdistymisen tuloksena. Vuonna 1996 Time Warner osti Ted Turnerin omistaman  Turner Broadcasting Systemin. Vuonna 2001 Time Warner siirtyi AOL-yhtiön (aikaisemmin America Online) omistukseen, minkä jälkeen nämä kaksi yhtiötä fuusioitiin uudeksi AOL Time Warner -nimiseksi yhtiöksi. Etuliite AOL jäi pois yhtiön nimestä vuonna 2003.
Lokakuussa 2016 AT&T ilmoitti ostavansa Time Warnerin yli 80 miljardin dollarin hinnalla. Omaksi pörssiyhtiökseen vuonna 2014 yhtiöitetty Time Inc. myytiin marraskuussa 2017 aikakauslehtiä julkaisevalle Meredith Corporationille.
14. kesäkuuta 2018 Time Warner nimettiin WarnerMediaksi AT&T:n hankinnan jälkeen.
Väinö Luoma

Väinö Luoma (29. tammikuuta 1887 Raahe – 6. lokakuuta 1952 Tukholma) oli Akateemisen kirjakaupan pitkäaikainen johtaja, joka kehitti johtamastaan yrityksestä alallaan suurimman Pohjoismaissa.
Luoman isä oli hovioikeuden asessori ja kansanedustaja Albert Luoma, äiti Amanda Maria Snellman ja puoliso vuodesta 1932 Siiri Weissman. Ranskan kielen opiskelija Luoma tuli Akateemisen kirjakaupan palvelukseen myyntiapulaiseksi vuonna 1907 ja eteni sitten osaston johtajaksi ja yritykseen hankitun  Waseniuksen kirjakaupan johtajaksi. Palattuaan takaisin pääliikkeen johtajaksi neljän vuoden jälkeen Luoma tuli myös Akateemisen kirjakaupan osakkaaksi, ostamalla kolmanneksen yhtiön osakkeista. Kun Stockmann osti Akateemisen kirjakaupan vuonna 1930 ja se muutti toimimaan tavaratalon yhteyteen, Luoma jatkoi kirjakaupan johtajana. Hän oli myös emoyhtiön hallintoneuvoston jäsen vuoteen 1934 saakka. Vuonna 1939 Luomasta tuli kirjakaupan toimitusjohtaja, seuraavana vuonna kirjakauppayhtiö sulautettiin Stockmanniin. Kirjakaupan liikevaihto kasvoi sotavuosina Luoman johdossa 190 prosenttia, sotien jälkeen yritys taas menestyi muun muassa tarjoamalla englanninkielistä asiantuntijakirjallisuutta ja 1950-luvulta alkaen yhä enemmän myös ulkomaankielistä kaunokirjallisuutta. Luoma oli vaativa johtaja, mutta toisaalta kun hän aloitti johtajana Suomen merkittävimmässä kirjakaupassa, hän oli vuoteen 1947 mennessä kehittänyt Akateemisen kirjakaupan alallaan Pohjoismaiden suurimmaksi yritykseksi.
FS Bruix (1894)

Palvelus

Koeajojen päätyttyä vuonna 1895 alus sijoitettiin Karibialle ja edelleen Kauko-Itään. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus lähetettiin yhdessä Surprisen kanssa Afrikkaan valtaamaan Saksan hallinnassa ollut Kamerun. Vuonna 1916 alus osallistui Välimeren operaatioihin ja erityisesti Noemvrianan sulkuun.
Colm Meaney

Colm Meaney (s. 30. toukokuuta 1953 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Miles O’Brienin roolista televisiosarjoissa Star Trek – uusi sukupolvi ja Star Trek: Deep Space Nine.
Meaney syntyi ja varttui Dublinissa roomalaiskatolisessa perheessä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa britannialaisen BBC One -kanavan sarjassa Z-Cars 1970-luvun lopulla. Meaney muutti New Yorkiin 1982 ja toimi siellä aluksi teatterinäyttelijänä, minkä jälkeen hän siirtyi näyttelemään televisiossa. Meaney esiintyi sarjan Star Trek – uusi sukupolvi ensimmäisellä tuotantokaudella useissa pienissä rooleissa, mutta hänen hahmolleen ei vielä tuolloin annettu erityistä nimeä. Katsojapalautteen ansiosta Meaneyn hahmo nimettiin lopulta Miles Edward O’Brieniksi. Sarjan edetessä O’Brienin merkitys ja ruutuaika kasvoivat. Hän oli keskeinen roolihahmo monissa jaksoissa jo kolmannella kaudella.
Meaney esitti Miles O’Brienia myös sarjassa Star Trek: Deep Space Nine seitsemän vuoden ajan. Siinä hänen hahmonsa toimi käyttöpäällikön virassa ja joutui kohtaamaan monia koettelemuksia. Myöhemmin Meaney on näytellyt muun muassa Cowenia sarjassa Stargate Atlantis.
Colm Meaney on ollut naimisissa Bairbre Dowlingin kanssa vuoteen 1994 saakka, jolloin he erosivat. Maaliskuussa 2007 Meaney avioitui Ines Glorianin kanssa. He asuvat Irlannissa.
Sasaburō Takano

Sasaburō Takano (jap. 高野佐三郎, 28. kesäkuuta 1862 – 31. joulukuu 1950)  oli japanilainen korkea-arvoinen miekkailunopettaja, jolla oli suuri vaikutus kendon kehittymiseen ja muotoutumiseen 1900-luvulla. Takano osallistui raatiin, joka muodosti ensimmäisen yleisen Dai Nippon teikoku kendō kata -sarjan kendo-opetuksen tueksi. Jo ennen Dai Nippon teikoku kendō katan esittelyä Sasaburo kehitti Ono-ha Ittō-ryū -kenjutsuun pohjautuvan gogyō no kata -sarjan, johon kuuluu viisi pitkän ja kolme lyhyen miekan kataa,  ja alkoi opettaa sitä Tokyo Kōtō shihan gakkō-yliopistossa vuoden 1904 aikana. Takano kuului Hakudō Nakayaman kanssa raatiin, joka muodosti lopullisen Nihon kendō no katan.
Takanon perinteinen kenjutsu-miekkakoulukunta oli Ittō-ryūn (Ono-ha) ryūha. Takano oli vaikutusvaltainen ja arvostettu budō-opettaja Dai Nippon Butokukaissa (kendo hanshi) ja opetti Shūdōgakuin-dōjōlla. Hän myös toimi professorina Tokion Kōtō shihan gakkō -normaalikoulussa.

Gogyō no kata

Tsukuban yliopistossa, joka on edellä mainitun Kōtō shihan gakkōn seuraaja, Gogyō no kataa harjoitellaan edelleen. Muualla Japanissa tai maailmalla sen aktiivinen harjoittelu on erittäin harvinaista. Suomeen Gogyō no kata -harjoittelu on juurtunut ZNKR-sensei Tōru Takahashin (kyōshi 7.dan, kendo) ansiosta.
Gogyō no kata eroaa kendo-katasta "virtaavalla" pehmeällä olemuksellaan. Siitä puuttuvat myös kovaääniset kiai-huudot. Gogyō no katassa ki virtaa rennosta kehosta luonnollisella, pehmeällä hengityksellä. Gogyō no katassa on viisi pitkä pitkänmiekan (tachi) ja kolme lyhyen (kodachi) miekan kataa.
Asekäsi

Asekäsi on käsiaseen käyttöön ammattimaisen koulutuksen saaneen henkilön tiedostamaton valmius pitää kättä valmiina aseenkäyttöön. Asekättä pidetään mahdollisimman lähellä vartaloa, jotta aseen saa mahdollisimman nopeasti käyttöön vihollisen tullessa vastaan. Asekäden liikerata on kävellessä huomattavasti lyhyempi kuin vasemman käden. Tunnettuja asekäden omaavia ovat KGB-koulutuksen saaneet henkilöt Venäjällä. KGB:ssä annettiin perusteellinen koulutus käsiaseen käyttöön kentällä. Salaisen koulutuskäsikirjan mukaan oikeaa kättä tulee pitää mahdollisimman lähellä vartaloa ampumavalmiudessa ja se ei saa tarpeettomasti heilua, jotta aseen saa nopeasti käteen. Lisäksi tulee liikkua kehon vasenpuoli edellä. Henkilö on ikään kuin ampumavalmiudessa koko ajan liikkuessaan. Monet ovat omaksuneet koulutuksen niin hyvin että asekäsi liikkuu vähemmän vanhempanakin ja käsien erilainen liikerata erottuu selvästi videolla.
Tunnettu asekäsi on Venäjän presidentti Vladimir Putinilla, jolla on KGB-koulutus taustanaan. Hänen vasen kätensä liikkuu kiivaammin ja liikerata on pidempi kuin oikean asekäden. Hollantilaiset liiketutkijat on nimenneet Putinin liikkumisen revolverityyliksi. Vastaava tyyli Venäjän johdossa on pääministeri Dmitri Medvedjevillä, puolustusministereillä Anatoli Serdjukovilla ja Sergei Ivanovilla sekä läntisen sotilaspiirin komentajalla Anatoli Sidorovilla.
Lawrence Khai Saen-Phon-On

Lawrence Khai Saen-Phon-On (thaiksi ลอเรนซ์ คายน์ แสนพลอ่อน; 17. elokuuta 1928 – 24. heinäkuuta 2007) oli thaimaalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Tharen apostoliseen vikariaattiin 16. tammikuuta 1957. Apostolisesta vikariaatista tuli myöhemmin Tharen ja Nonsengin arkkihiippakunta, ja Saen-Phon-On sai nimityksen sen johtoon 6. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Kien Samophithak, jota avustivat Lawrence Thienchai Samanchit ja Michael Bunluen Mansap. 
Saen-Phon-On jäi eläkkeelle 14. toukokuuta 2004.