google/wiki40b huggingface dataset:
Vartiomoottorivene 16

Rakentaminen

Eduskunta osoitti 9. tammikuuta 1934 hallituksen käyttöön vartiomoottoriveneiden hankintaan 20 miljoonaa markkaa alkoholin salakuljetuksen jatkuessa Suomenlahdella. Sisäasiainministeriö tilasi Turun Veneveistämöltä kymmenen vartiomoottorivenettä (VMV 8 - 17) ja niihin Ares-kaasuöljymoottorit. Kummankin pääkoneen teho oli 520 ja apukoneen 170 hevosvoimaa. Alus saavutti 23,5 solmun nopeuden. Aluksen pituus oli 25,6 ja leveys 4,3 metriä. Se oli puurunkoinen ja sen aseistuksena oli 20 millimetrin pikatykki.  Tilatut vartiomoottoriveneet nostivat viirinsä ensi kertaa samaan aikaan 30. kesäkuuta 1935.

Palveluskäyttö

Alus palveli sotien aikana vuosina 1939–1940 sukellusvenehävittäjälaivueessa, vuonna 1941 varmistuslaivueessa, vuonna 1942 1. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuosina 1943–1944 2. vartiomoottorivenelaivueessa. Se romutettiin Turun Hirvensalossa 1975.
Seventh Swamphony

Vastaanotto

Soundin Eero Kettunen antoi albumille neljä tähteä viidestä, kehuen albumia epätyypillisen ehjäksi kokonaisuudeksi.Kaaoszinen Lassi Hinttala antoi albumille kuusi pistettä kymmenestä, sanoen albumin olevan yhtyeen mielikuvituksettomin sekä sisältävän täytemateriaalia, vaikka albumi ei varsinaisesti olekaan huono. Myös Imperiumin arviossa albumia pidetään lievänä pettymyksenä, kokonaisarvion ollen kuitenki hyvä.
Annikka Hurme

Annikka Hurme (s. 1964 Helsinki) on Valion toimitusjohtaja vuoden 2014 lokakuusta lukien. Hän on valmistunut elintarviketieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta.

Ura

Annikka Hurme on työskennellyt Valiossa eri tehtävissä vuodesta 1989 lähtien. Vuonna 2000 hänestä tuli Valion markkinointijohtaja ja konsernin johtoryhmään hän liittyi vuonna 2004. Vuosien 2007-2014 aikana hän on vastannut vuorotellen lähes kaikista Valion liike- ja konsernitoiminnoista. Hurmeen edeltäjä toimitusjohtajana oli Pekka Laaksonen.

Luottamustoimet

Hurme on ollut Huoltovarmuuskeskuksen Elintarvikehuoltosektorin puheenjohtaja vuodesta 2011 lähtien. Hän on ollut Altian hallituksen jäsen vuodesta 2010 lähtien, vuodesta 2014 lähtien palkitsemisvaliokunnan jäsen ja toimii nykyään sen hallituksen varapuheenjohtajana.

Tunnustukset

Markkinointi & Mainonnan ja Talouselämän asettama raati valitsi toukokuussa 2015 Hurmeen vuoden markkinointijohtajaksi.

Yksityiselämä

Hurmeen perheeseen kuuluu aviomies ja kaksi aikuista poikaa.
HMS Helsingborg (K32)

Palvelus

Alus teki materiaalialaitoksen alaisena 12. elokuuta – 11. syyskuuta 2006 Välimeren-matkan, jonka tarkoituksena oli testata aluksen merikelpoisuutta ja häiveteknologian toimivuutta erilaisessa ympäristössä. Paluumatkalla alus vieraili kummikaupungissaan Helsingborgissa 9.–11. syyskuuta. HMS Helsingborg aloitti palveluksensa merivoimissa 16. joulukuuta 2009, mutta se palautetaan 2012 materiaalilaitokselle ja edelleen valmistajalle järjestelmien päivitystä varten. Aluksen pitäisi palata laivastolle vuoden 2013 lopulla.
Tea Mäkipää

Tea Mäkipää (s. 1973 Lahti) on suomalainen kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija.
Tea Mäkipää opiskeli Taideteollisesta korkeakoulussa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1998 sekä Royal College of Artissa Lontoossa, josta valmistui taiteen maisterina vuonna 2003. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 2000.
Tea Mäkipää käsittelee teoksissaan ympäristöä ja vaatii vastuunkantoon sekä ekologisissa että sosiaalisissa kysymyksissä. Projektissa 10 käskyä uudelle vuosituhannelle hän laati ohjelmanjulistuksen: Älä lennä. Kierrätä. Käytä polkupyörää tai julkista liikennettä auton sijaan jne. 
Kaksi hänen yhdessä Halldor Ulfarssonin kanssa tekemistään installaatioista, Atlantis (2007) ja 1:1 (one to one) (2004), esitettiin vuoden 2009 näyttelyssä Wånäsin linnanpuistossa.
Tea Mäkipää asuu ja työskentelee Weimarissa Saksassa.
Pölhölä ja Pöhköläinen

Pölhölä ja Pöhköläinen oli pääasiassa Sven Nyströmin piirtämä sarjakuva, jossa esiintyivät Pölhölä ja Pöhköläinen -nimiset suojeluskuntalaiset. Sarjakuva ilmestyi suojeluskuntajärjestön julkaisemassa Hakkapeliitta-lehdessä vuosina 1925–1936. Hahmot olivat Hakkapeliitan päätoimittajan Aarno Karimon ideoimia. Karimo piirsi omakätisesti pari ensimmäistä sarjakuvaa, jonka jälkeen piirrostyötä jatkoi Sven Nyström. Nuorena kuolleen Nyströmin jälkeen pääasialliseksi piirtäjäksi tuli Hjalmar Löfving. Vuonna 1936 Pölhölän ja Pöhköläisen tilalle tuli uusi sarjakuva, Erkki Tantun Rymy-Eetu.
Sarjakuva ilmestyi pääosin puolen sivun strippeinä. Pölhölä ja Pöhköläinen erosi monista muista tuon ajan suomalaisista sarjakuvista, koska siinä käytettiin puhekuplia. Päähenkilöt tarttuivat itsevarmasti ja innokkaasti mihin tahansa tehtävään, joka kuitenkin yleensä päättyi täydelliseen katastrofiin. Nimensäkin perusteella hahmot olivat selvästi sukua kansanperinteen hölmöläisille. Ulkomuodoltaan he muistuttivat hyvin paljon tanskalaista elokuvakoomikkoparia Majakkaa ja Perävaunua. Pölhölää ja Pöhköläistä käytettiin myös Suomen Kuvalehden sivuilla Vaasan näkkileivän mainoksissa.
Vuosina 1928–1930 Suojeluskuntain kustannusosakeyhtiö julkaisi kolme 48-sivuisesta albumia nimillä Pölhölän ja Pöhköläisen seikkailut. Pakinoitsija Olli eli Väinö Nuorteva kirjoitti albumeihin ruutujen alle riimitellyt selostukset.
Hopealuistimet

Tarina

Hansin ja Gretelin isä on loukkaantunut ollessaan patotyömaalla. Köyhtyneen perheen lapsia pilkataan koulussa, mutta koko perhe haluaa auttaa isää. Eräs ystävä antaa lapsille rahaa luistimien ostoon, jotta he pääsisivät osallistumaan luistelukilpailuun. Hans kuitenkin ottaa yhteyttä lääkäriin, että isä saisi apua. Lääkäri auttaa perhettä ja leikkaa isän päässä olevan kasvaimen. Hänen ansiostaan Hans pääsee myöhemmin aloittamaan lääkäriopinnot. Tarinaan on liitetty mukaan vanha hollantilainen kertomus ”Haarlemin pikku sankari” pojasta, joka tukki padossa olevan reiän ja pelasti kaupungin pato-onnettomuudelta.
Kardašovin asteikko

Laajennukset alkuperäiseen asteikkoon

Alkuperäisessä asteikossa ei ollut alle tyypin I sivilisaatioita. Ihmiskunta ei ole vielä saavuttanut tyyppiä I vaan on tasolla 0,7. Alle luokkaa I voidaan myös kutsua tyyppi 0:ksi.
Zoltan Galantai lisäsi asteikkoon tyypin IV joka pystyy käyttämään hyödykseen koko näkyvän maailmankaikkeuden energiaa; arvioiden mukaan noin 10⁴⁵ wattia. Milan Ćirković esitti ajatuksen, että tyyppi IV kuvaisi sivilisaatiota, joka käytti hyväkseen superjoukkonsa energiaa. Oma Neitsyen superjoukkomme tuottaa arviolta 10⁴² W.
Carl Sagan esitti ajatuksen, että sivilisaation kehittyneisyyttä mitattaisiin käytössä olevan energian lisäksi käytössä olevan informaation perusteella. Tämä asteikko perustuu kirjaimiin: A merkitsee 10⁶ uniikkia bittiä informaatiota. Jokainen kirjain ylöspäin nostaa informaation määrää yhdellä suuruusluokalla. Asteikon viimeinen kirjain Z tarkoittaisi tällöin 10³¹ bittiä. Vuoden 1973 ihmiskunta oli noin tasolla 0,7H ja sillä oli käytössään 10¹³ bittiä informaatiota. Informaatio- ja energia-asteikot ovat toisistaan riippumattomia, joten informaatioluokan Z sivilisaation ei välttämättä tarvitse olla tyyppiä III.
Bob Beamon

Yksityiselämä

Beamonin äiti kuoli pojan ollessa alle vuoden ikäinen ja hän ei koskaan saanut tietää biologista isäänsä.
Urheilu-uransa jälkeen hän toimi monissa nuorisourheilua tukevissa projekteissa ja oli myös Olympiaurheilijoiden taidemuseon johtajana Floridassa, jossa hän vieläkin asuu.
Tomislav

Elämä

Tomislavista tuli Kroatian herttuakunnan hallitsija yleisesti hyväksytysti määritelmän mukaan vuonna 910. Hänen edeltäjänsä oli Muncimir, joka oli luultavasti Tomislavin isä. Ei ole kuitenkaan täyttä varmuutta siitä, että hallitsiko Muncimir vuoteen 910 asti. Joidenkin historioitsijoiden mukaan Muncimir olisi kuollut jo vuonna 900, ja herttuakunnan hallitsijana olisi ollut neljä eri henkilö ennen kuin Tomislav olisi tullut valtaan 910–914.
Pannonian herttuakunnan kroaatit pyysivät Tomislavilta apua taistelussa unkarilaisia vastaan. Tomislav kukisti heidät ja perusti rajan Dravajoelle. Hän yhdisti Pannonian Kroatian herttuakuntaan.
Bysantti solmi 923 Tomislavin kanssa liittouman Bulgarian tsaari Simeon I:stä vastaan. Tämä kiihotti Simeonin hyökkäämään Kroatiaan 926. Simeonin hyökkäys oli kuitenkin täydellinen katastrofi, ja Tomislav kukisti bulgarialaiset täydellisesti. Taistelun lopputulos oli Balkanin voimasuhteiden kannalta merkittävä, sillä se vaikutti kroaattien ja bulgaarien kulttuurialueen vakiintumiseen.
Tomislavin uskotaan kruunatun Kroatian kuninkaaksi joko vuonna 924 tai 925. Asiasta ei ole kuitenkaan täyttä varmuutta, eikä ole tietoa siitä, koska hänet kruunattiin ja kuka hänet kruunasi. Ainoa todiste Tomislavin kuninkuudesta on paavi Johannes X:n vuonna 925 lähettämä kirje, jossa paavi kutsuu Tomislavia kuninkaaksi. Kirjeen aitous on kuitenkin kyseenalainen.
Tomislav kuoli todennäköisesti vuonna 928.
Kamyšlov

Kamyšlov (ven. Камышло́в) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Pyšman varrella 136 kilometriä Jekaterinburgista itään. Kaupunki on Kamyšlovin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kamyšlovin kautta kulkee Jekaterinburgin ja Tjumenin välinen rautatie ja maantie. Asukkaita on 28 400 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1668 paikalle perustettiin linnoitus, jonka kautta kulki 1700-luvun puolivälissä rakennettu Siperian maantie. Vuonna 1781 Kamyšlovista tuli kaupunki ja Permin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun loppuun mennessä siitä kehittyi huomattava kauppakaupunki. Nykyään Kamyšlovissa on mm. sähköteknistä, rakennustarvike- ja konepajateollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1800–1900-luvun vaihteessa rakennetut julkiset rakennukset, Pokrovan katedraali ja kotiseutumuseo. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Obuhovon kylpylä.
Risto Bogdanov

Risto Bogdanov (1900 Vuonninen – 1928 Leningrad) oli vienankarjalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Bogdanovin isä Harittana Bogdanov siirtyi Venäjän sisällissodan aikana Suomeen vaimonsa ja perheen kahden nuorimman pojan Asjon ja Vasselein kanssa. Risto Bogdanov ja hänen vanhempi veljensä Miihkali (Miina) olivat ennen Venäjän vallankumousta työssä renkeinä sekä työmiehinä Muurmannin radan rakennustyömaalla. Risto kävi koulua kotikylässään, ja sen jälkeen hän kävi Petroskoin opettajaseminaaria. Palattuaan Petroskoista hän perusti sissiosaston, johon kuului miehiä Vuonnisen kylästä ja muista Vienan Karjalan rajakylistä. Tämä osasto taisteli Suomen puolelta tulleita vapaaehtoisretkikuntia, muun muassa Malmin retkikuntaa, vastaan. 
Sotatoimien päätyttyä Bogdanov oli mukana perustamassa vuonna 1922 Karjalan kommuuni-lehden yhteyteen ensimmäistä suomenkielistä kirjallisuuskerhoa. Tämä kerho julkaisi suomenkielistä aikakauslehteä Nuori raataja. Hän lähti sitten opiskelemaan Moskovaan Idän Työtätekevien Kommunistiseen Yliopistoon ja palasi Neuvosto-Karjalaan vuonna 1924. Bogdanov kiersi karjalaiskylissä ja keräsi kansanrunoja, arvoituksia ja muuta kansanperinnettä. Hän järjesti myös kokouksia ja toimi puolueen puhujana. Lisäksi Bogdanov kirjoitti Karjalan kommuuni-lehteen ja Punakantele-aikakauslehteen.
Ritva Laurila

Ritva Tellervo Laurila (o.s. Toivonen 13. huhtikuuta 1932 Helsinki – 10. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kokoomusta edustava poliitikko ja kaupunkineuvos. Hän oli kansanedustaja vuosina 1978–1995 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1995–1996 ja 1999. 
Laurila valmistui ylioppilaaksi 1950 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1953. Ammatiltaan hän oli äidinkielen opettaja. Laurila työskenteli Ilta-Sanomien toimittajana 1953–1955 ja äidinkielen ja historian opettajana Apollon yhteiskoulussa 1953–1955. Vuonna 1956 hän oli ASLA-stipendiaattina Yhdysvalloissa Missourin yliopistossa. Sen jälkeen Laurila asui muutaman vuoden Istanbulissa Turkissa. Hän työskenteli Suomen Punaisen Ristin tiedotussihteerinä 1959–1961 ja Terveydenhoitolehden sekä Kotilääkäri-lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana 1961–1979.
Laurila valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1973. Hän toimi muun muassa kokoomuksen valtuustoryhmän ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana sekä HYKS:n ja  HUS:n hallitusten puheenjohtajana. Eduskuntaan hän nousi syyskuussa 1978 Harri Holkerin seuraajaksi. Laurilaa kiinnostivat kansanedustajana erityisesti terveydenhuolto ja kansainväliset asiat.
Laurila oli Kokoomusnaisten puheenjohtaja 1986–1991. Hän toimi myös Lastenlinnan säätiön hallituksen puheenjohtajana. Laurila oli eläkeläisjärjestö Kansallinen senioriliitto ry:n puheenjohtajana 2004–2008.
Irlannin suuri nälänhätä

Irlannin suuri nälänhätä (engl. The Great Hunger, iiriksi An Gorta Mór) oli perunaruton aiheuttama nälänhätä Irlannissa vuosina 1845–1852. Ruton vaikutukset olivat erittäin tuhoisat, sillä Irlannissa perunoita viljeltiin monokulttuurina. Seitsemän nälänhätävuoden aikana Irlannin väkiluku putosi 8 miljoonasta 5 miljoonaan. Miljoona ihmistä menehtyi nälkään ja tauteihin ja kaksi miljoonaa muutti siirtolaisiksi Englantiin, Australiaan, Yhdysvaltoihin ja muihin maihin. Irlannin suurta nälänhätää pidetään yhtenä Irlannin historian merkittävimmistä tapahtumista.
Nälänhätää on pidetty joskus kansanmurhana (esimerkiksi New Jerseyn osavaltion kouluopetuksessa), sillä nälkävuosina Irlannista vietiin koko ajan ruokaa emämaa Britanniaan ja Eurooppaan. Täysin keinotekoinen nälänhätä ei kuitenkaan ollut: peruna vastasi 60% Irlannin ruoantarpeesta, eikä edes kaiken viedyn ruoan jättäminen Irlantiin olisi täyttänyt perunaruton aiheuttamaa aukkoa. Toisaalta viimeistään vuonna 1847 tuontivilja olisi kattanut saaren ruoantarpeen, mikäli ruokaa olisi jaettu tehokkaasti ja tasapuolisesti, joten siitä eteenpäin nälänhätää voidaan pitää keinotekoisena. Eräänä syynä whig-hallituksen puutteelliseen toimintaan oli laissez-faire -ideologia, jonka mukaan markkinoiden toimintaan ei saanut puuttua.
Oerlikon FFS

Oerlikon FFS oli 20 millimetrin konetykki, joka pohjautui Reinhold Beckerin suunnittelemaan 20 × 72 mm:n RB -aseeseen, (engl. Rebated rim, hylsyn laippa on pienempi halkaisijaltaan kuin muu hylsy. Olake ja laippa muodostavat latausmekanismin vaatiman uran.) SEMAG-suunnitteluyhtiö oli ostanut aseen piirustukset ja myi ne edelleen sveitsiläiselle Oerlikonille. Tykin kaliperiksi muutettiin 20 ×x 110 RB. Aseen toimintaperiaate oli massasulku, joka perustuu patruunan rekyyliin, lukon massaan ja jouseen.
20 × 72 kaliperisen version otti käyttöön Japanin laivaston ilmavoimat nimellä Tyyppi 99-1. 20 × 110:n ammusta käyttävä versio oli käytössä Ranskan ilmavoimien hävittäjissä Hispano Suizan lisenssillä valmistamana nimillä HS 7 ja HS 9 ennen toista maaimansotaa. Ase oli rumpusyöttöinen, ja siihen mahtui 60 patruunaa.
Patruunaa muuttamalla saksalainen Ikaria kehitti Oerlikonista MG FF -tykin. Japanissa asetta kehitettiin edelleen muuttamalla rumpusyöttö vyösyötöksi, jolloin tyyppinimeksi tuli 99-1 malli 4.
Rumpusyöttöisestä 20 × 110 versiosta tuli länsi-liittoutuneiden tärkein 20 millimetrin ilmatorjuntatykki toisessa maailmansodassa sekä laivastossa että maavoimissa erilaisina asennuksina. Sen nimike oli tällöin Oerlikon S. Yksittäisasennus oli MK II.Sen tulinopeus oli 450 ls/min. Pariasennus oli nimeltään MK V. Nelipiippuista versiota käytti Yhdysvaltain laivasto.
Japanin laivaston ilmavoimat otti 20 × 101 RB patruunaa käyttävän version käyttöön nimellä Tyyppi 99-2. Vyösyöttöinen muunnos oli Tyyppi 99-2 malli 4.
Thomson Dream

Rakentaminen

Alus tilattiin Jos. L. Meyer Werftilta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 610 ja alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1985. Alus oli koeajoissa 26.–30. joulukuuta, ja se luovutettiin panamalaiselle Home Linelle 6. toukokuuta 1986 nimellä Homeric.

Liikennöinti

Alus oli risteilyaluksena, kunnes se myytiin 27. marraskuuta 1988 Holland America Linelle, joka kastoi sen Westerdamiksi. Aluksen kotisatamana oli Nassau Bahamalla. Alus oli Jos L. Meyer Werftillä pidennettävänä 30. lokakuuta 1989 – 12. maaliskuuta 1990, mistä palattuaan se oli risteilyaluksena Karibialla ja Alaskassa. Alus siirrettiin Alankomaiden lipun alle vuonna 1996, jolloin sen kotisatamaksi tuli Rotterdam.
Costa Crociere SpA osti huhtikuussa 2002 aluksen nimeten sen Costa Europaksi. Alus siirtyi Italiaan Genovaan, josta se aloitti risteilyt 27. huhtikuuta.
Costa Europa oli 26. helmikuuta 2010 tulossa Safagasta Sharm-el-Sheikhiin, kun se törmäsi huonon sään takia laituriin. Onnettomuudessa kuoli kolme ja loukkaantui neljä, kuolleet olivat laivan henkilökuntaa Brasiliasta, Hondurasista ja Intiasta. Viranomaisten mukaan loukkaantuneista yksi oli Italian ja kolme Britannian kansalaisia. Heidän tilansa kerrottiin olevan vakaa. Aluksella oli 1 400 matkustajaa.
Alus rekisteröitiin huhtikuussa 2010 TUI UK Limitedille, jolloin sen kotisatamaksi vaihtui Maltan Valletta. Alus sai samalla uuden nimen Thomson Dream.
Niilo Räsänen

Niilo Bernhard Nikodemus Räsänen (6. joulukuuta 1890 Simo – 8. maaliskuuta 1965 Oulu) oli suomalainen rovasti, opettaja ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä Teemu Pahnila.
Räsänen pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1910. Hän opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi 1914. Räsänen suoritti pastoraalitutkinnon 1916. Hän valmistui myöhemmin Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1926 ja filosofian maisteriksi 1927. Räsänen suoritti vielä kasvatusopillisen tutknnon 1929 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1943. Hän teki opintomatkat Viroon vuosina 1928 ja 1932.
Räsänen toimi Oulaisten kirkkoherran apulaisena 1914–1838 ja sen jälkeen Temmeksen kirkkoherrana 1939–1947. Hän oli 1927 perustetun Oulaisten yhteiskoulun johtajana 1927–1932 sekä koulun uskonnon, ruotsin ja suomen kielen opettajana 1927–1936. Räsänen oli uskonnon ja historian lehtorina Heinolan, Raahen ja Itä-Suomen opettajaseminaareissa 1942–1947 ja viimeksi hän toimi uskonnon ja historian lehtorina Itä-Suomen opettajaseminaarissa Joensuussa 1947–1956 ennen eläkkeelle jäämistään.
Räsänen kirjoitti Oulaisten kunnan historiateoksen, kaksi runokokoelmaa sekä sävelsi ja sanoitti useita Opettajain lehdessä julkaistuja lauluja.
Alainenlammi (Kuhmoinen)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 86,3 metriä mpy.
Erkki Arni

Erkki Arni (5. maaliskuuta 1924 Wien, Itävalta – 27. joulukuuta 2002 Lontoo, Iso-Britannia) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja. Hän työskenteli Lontoossa Yleisradion ja Helsingin Sanomien kirjeenvaihtajana. Hän toimi aktiivisesti suomalaisen oopperan ja nykymusiikin lähettiläänä, kirjoitti esittelyjä konserttilehtisiin ja levynkansiin, muun muassa Joonas Kokkosesta, ja käänsi Aulis Sallisen Ratsumies-oopperan libreton englanniksi.
Chess

Taustaa

Tarinan puitteina on kylmän sodan aikainen Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton taistelu kansainvälisistä šakkimestaruuksista, joita maat havittelivat propagandatarkoituksiin. Vaikka musikaalin henkilöhahmoja ei luotu esittämään ketään tiettyä, "amerikkalaisen" hahmo perustui löyhästi šakin suurmestarin Bobby Fischeriin, kun taas tarina saattoi saada vaikutteita venäläisten suurmestarien Viktor Kortšnoin ja Anatoli Karpovin elämästä.
Jesus Christ Superstarin ja Evitan tavoin Chessistä julkaistiin aluksi konseptialbumi (1984). Levy menestyi hyvin. Musikaalin teatteriesitys alkoi Lontoon West End -teatterissa 1986 ja jatkui kaikkiaan kolme vuotta. Yhdysvaltain markkinoille vahvasti sovitettuna musikaali nähtiin Broadwayllä 1988; siellä näytöksiä kesti vain pari kuukautta. Chessiä on sittemmin herätelty lukuisina uusittuina tuotantoina, jotka usein lainaavat elementtejä sekä Lontoon että Broadwayn näytöksistä, mutta West Endissä tai Broadwayllä musikaalia ei ensiesitysten jälkeen ole nähty.
Chessin Suomen-ensi-ilta oli syyskuussa 2018 Helsingin Svenska Teaternissa. Pääroolissa nähdään Maria Ylipää.

Chessin saavutuksia

Konseptialbumista tuli top 10 -hitti Britanniassa, Länsi-Saksassa ja Etelä-Afrikassa. Se sijoittui 47:nneksi Billboard 200 -listalla, sijalle 39 Ranskassa, sijalle 35 Australiassa ja pysytteli seitsemän viikkoa listaykkösenä Ruotsissa. Albumi voitti lisäksi paljon arvostettuja palkintoja: Goldene Europan Saksassa, Edison Awardin Hollannissa ja Rockbjörnenin Ruotsissa.
Konseptialbumin kappale One Night in Bangkok, jonka esittivät Murray Head ja Anders Glenmark, saavutti kolmannen sijan Billboardin Hot 100 -listalla. Elaine Paigen ja Barbara Dicksonin duettona esittämä I Know Him So Well piti Britannian singlelistan ykkössijaa hallussaan neljä viikkoa, ja voitti parhaan A-puolisinglen Ivor Novello -palkinnon. Laulusta tekivät sittemmin coverkappaleen Whitney Houston äitinsä Cissyn kanssa (Whitney-albumille) sekä Barbra Streisand. Streisand äänitti kappaleen alkujaan The Broadway Albumille (1985), mutta tilanpuutteen vuoksi se jätettiin pois ja julkaistiin vasta 1992 levyllä Highlights from Just for the Record.
Chess sijoittui seitsemänneksi BBC Radio 2:n  kuuntelijaäänestyksessä suosituimmasta musikaalista vuonna 2005.
Banū Hāshim

Historia

Ennen islamia arabit luokittelivat itsensä konfederaationsa, heimonsa, klaaninsa ja talonsa (perheensä) mukaan. Oli kaksi heimokonfederaatiota: adnanit ja qahtanit. Banū Hāshim on eräs Quraiš-heimon klaaneista adnanien konfederaatiosta. Sen nimi juontuu profeetta Muhammadin isoisoisän Hashimin nimestä ja se muodostaa yhdessä Banū Abd Shamsin, Banū Al-Muttalibin ja Banū Nawfalin kanssa osuuden Banū Abd Al-Manaf Quraišista.
Abd'al-Muttalibin talo Quraišin Banū Hāshimissa oli ylväs islamia edeltävänä aikana Mekassa, sillä he olivat perineet tehtäväkseen huolehtia pyhiinvaeltajista, jotka tulivat Mekkaan palvomaan Kaabaa. Kaaba oli Mekan pyhä alttari, jonka oli islamilaisen perinteen mukaan rakentanut profeetta Ibrahiim ja hänen esikoisensa ja perijänsä Isma'iil ja jonka sadat epäjumalankuvat olivat vallanneet. Epäjumalankuvat edustivat monia eri heimoja ja tämän seurauksena Mekasta tuli pyhiinvaellusten keskus ja Kaaban lähistöstä pyhä paikka. Pyhiinvaellusliikenne oli merkittävä tulonlähde Mekan kauppiaille.
Muhammad syntyi 'Abd al-Muttalibin taloon vuonna 570 jaa. Vuonna 610 jaa. hänen tehtävänsä kutsua ihmisiä palvomaan yhtä Jumalaa sekoitti Mekan perinteitä. Koska hän kuului 'huippuklaanin huipputaloon' (arvovallan suhteen), häntä ei salamurhattu tehtävänsä ensimmäisinä vuosina, sillä hänen setänsä eivät sallineet klaanin kunnian loukkaamista.
Vuonna 622 jaa. Mekan muslimiyhteisö muutti Yathribiin, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Medina, jotta voitaisiin välttää Mekan pakanoiden usein murhaava vaino.
Muslimien armeija valloitti Mekan vuonna 630. Kaaba puhdistettiin epäjumalankuvista ja siitä tuli muslimien pyhiinvaelluskohde. (Ei-muslimit eivät pääse Mekan ympärillä olevalle alueelle.)
Vaikka Muhammadilla oli useampi vaimo, vain muutama hänen lapsistaan eli tarpeeksi pitkään saadakseen jälkeläisiä. Hänen kaksi tyttärenpoikaansa olivat Hasan ibn Ali ja Husain ibn Ali tyttärensä Fatiman ja serkkunsa ja vävynsä Alin avioliitosta. Muhammad pyysi muslimien armoa rakkaille tyttärenpojilleen, ja täten heidän jälkeläisistään tuli hengellisen aristokratian muoto monien, mutta ei kaikkien, muslimien keskuudessa. Muhammadin tyttärenpoikien jälkeläiset ja Muhammadin setä 'Abbas ibn 'Abd al-Muttalib ja hänen poikansa tunnetaan titteleillä Sayyid tai Sharif.
Nykyisten Jordanian ja Marokon kuningassukujen voidaan katsoa kuuluvan Banū Hāshimiin, koska niiden jäsenet ovat tai he pitävät itseään Fatiman ja Alin jälkeläisinä. Myös Syyriassa (1920), Irakissa (1921–1958) ja Libyassa (1951–1969) on ollut tämän suvun hallitsijoita. Samoin Hijazin kuninkaat (1916–1925) sekä kaikki Mekan šarifit aina  kolmannen kalifaatin ajoista vuoteen 1925 olivat Fatiman ja Alin jälkeläisiä.
Helena Lehtelä

Helena Lehtelä-Mennander (14. maaliskuuta 1941 Lohja – 21. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen viulutaiteilija ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Tesvision ja Mainostelevision musiikkiohjelmista, jossa hän esiintyi kokonpanolla Trio Lehtelä yhdessä isänsä Toivo Lehtelän  ja siskonsa Ritvan kanssa. Lehtelä-Mennander esiintyi myös kolmessa elokuvassa.