google/wiki40b huggingface dataset:
Kotikuri

Kotikuri tarkoittaa talon isännän oikeutta ja velvollisuutta huolehtia palvelusväkensä ja lastensa hyvistä tavoista ja käytöksestä.
Vuonna 1664 vahvistettiin Ruotsissa isännän oikeus kurittaa palvelijoitaan. Lisäksi kirkolliset säädökset ohjasivat perheen sisäisiä suhteita. Vuoden 1664 asetus heijasti voimakkaasti näkemystä, että kaikki oli saatava isännän valvonnan ja vastuun alle. Isännän velvollisuus oli kurittaa lapsiaan, ja hänen oli huolehdittava heidän tapojensa puhtaudesta. Jokapäiväisessä elämässä, työssä, kasvatuksessa ja hyvien tapojen ylläpidossa valtaa käytettiin näin talojen seinien sisäpuolella, sillä isäntä ratkaisi, milloin ja miten kotikuria harjoitettiin. Esivalta salli hänen käyttää mahtiaan niin kauan, kun kaikki meni hyvin. Jos perheenpää epäonnistui kotikurin ylläpidossa, viranomaiset puuttuivat asiaan armotta.
Englannin yleinen laki salli aikoinaan lasten kohtuullisen ruumiillisen kurituksen sekä kotona että koulussa. Vuonna 1904 säädetty Laki lapsiin kohdistuvasta julmuudesta salli edelleen alaikäisten kohtuullisen kurituksen, kun siihen oli aihetta. Samoin aviomies sai kurittaa vaimoaan. Tämä poistettiin laista vuonna 1891.
Luther Ingram

Luther Ingram (30. marraskuuta 1937 – 19. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen R&B- ja soul-laulaja ja lauluntekijä.
Ingram syntyi Tennesseessä. Hänet muistetaan parhaiten hitistä "If Loving You Is Wrong (I Don't Want To Be Right)", joka nousi Billboardin R&B-listan ykköseksi. Hot 100 -listalla kappale nousi kolmossijalle, ja myöhemmin siitä esittivät coverversionsa Millie Jackson ja Barbara Mandrell.
Ingramin muihin tunnettuihin sävelmiin kuuluvat mm. "Ain't That Loving You (For More Reasons Than One)" ja "I'll Be Your Shelter". Hän oli mukana kirjoittamassa Staples Singersin hittiä "Respect Yourself".
Ingram kuoli 69-vuotiaana Saint Louisissa kärsittyään vuosia munuaisvaivoista ja heikosta terveydentilasta. Hänelle oltiin aiemmin jouduttu tekemään munuaisensiirto. Ingramia jäivät kaipaamaan vaimo Jacqueline ja pojat Luther Jr. (Eric) ja Kenneth.
Stift Melk

Nykypäivä

Nykyisin luostarissa asuu 30 munkkia, minkä lisäksi luostari toimii yli 900 lapsen kouluna.
Luostari on erittäin suosittu matkailukohde, ja siellä vierailee vuosittain puoli miljoonaa turistia.
Raholan syötäviä sanoja

Raholan syötäviä sanoja on Internetissä julkaistava elintarvikkeisiin liittyvä suomenkielinen sanasto. Sen on koonnut Jaakko Rahola. Sivustolla sanojen määritelmien lisäksi on Jaakko Raholan henkilökohtaisia ruokamuistoja niin lapsuudesta kuin ulkomaanmatkoiltakin.
Oman määritelmänsä mukaan Rahola on kääntäjien avuksi tarkoitettu, erikoisia ruokasanoja selittämään tarkoitettu sanasto. Sanastoa on kerätty yli neljäkymmentä vuotta.
Suomen Messut ja Elintarviketeollisuusliitto palkitsivat sivuston vuonna 2012 kunniamaininnalla, perusteluna että se on ”..Persoonallisin ja iloisin sanasto, joka ruoasta on koskaan tehty”.
Sixten Boström

Ura pelaajana

Boström aloitti uransa vuonna 1981 Helsingin Jalkapalloklubissa, missä pelasi kolme kautta ja siirtyi sen jälkeen BK Häckeniin Ruotsin Allsvenskaniin. Häckenissä Boström pelasi kaksi kautta. Hän palasi HJK:iin kaudeksi 1986 ja pelasi joukkueessa kaksi kautta. Urallaan Boström ehti pelata vielä lahtelaisessa FC Kuusysissä, singaporelaisissa Geylang Internationalissa ja Jurong Townissa sekä Finnairin Palloilijoissa, jossa hän lopetti ammattilaisuransa vuonna 1993. 
Boström pelasi urallaan 14 A-maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti neljä Suomen mestaruutta, kaksi Singaporen mestaruutta ja yhden Suomen Cupin.

Ura valmentajana

Boström suoritti jalkapallovalmentajatutkinnon vuonna 1997. Hän työskenteli Mäkelänrinteen urheilulukiossa vuosina 1995–2001 sekä Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin koulutuspäällikkönä 1994–2001. Pietarsaarelaisen FF Jaron päävalmentajana Boström toimi kaudesta 2002 kesään 2004, jolloin hän sai potkut. Jaro-pestinsä jälkeen Boström toimi Suomen Palloliiton alaisuudessa jalkapallomaajoukkueen kansainvälisissä tarkkailutehtävissä sekä Palloliiton koulutuspäällikkönä.
Marraskuussa 2007 Boströmin valittiin Örebro SK:n päävalmentajaksi Ruotsin Allsvenskaniin. Boströmin apuvalmentajaksi valittiin ruotsalainen Alexander Axén. Boströmin johdolla ÖSK sijoittui kaudella 2008 jo seitsemänneksi ja seuraavana syksynä sijoitus oli pykälää parempi europaikan jäädessä vain viiden pisteen päähän. Kaudella 2010 ÖSK voitti Allsvenskanissa pikkuhopeaa kolmannen tilan myötä.
Örebron menestyskauden 2010 jälkeen monet Boströmin avainpelaajat siirtyivät suurempiin seuroihin ja kaudella 2011 uudistunut ÖSK jäi Allsvenskanissa vasta sijalle 12. Valmennusjohto luotti huonosta kaudesta huolimatta edelleen suomalaisvalmentajaan, mutta lopulta kauden 2012 surkea voitoton alkukausi johti potkuihin kesäkuun alkupuolella.
Boström aloitti tammikuussa 2013 Boström HJK:n päävalmentajana. Boströmin johdolla HJK voitti ylivoimaisesti viidennen perättäisen Suomen mestaruuden. Boström sai osakseen kritiikkiä, kun HJK putosi jo Mestarien liigan toisella karsintakierroksella virolaiselle JK Nõmme Kaljulle. Boström erotettiin tehtävästä huonon alkukauden jälkeen huhtikuussa 2014.
Helmikuussa 2015 Boström jatkoi valmennusuraansa Major League Soccerissa pelaavan Columbus Crew’n apuvalmentajana. Kaudella 2015 Columbus pelasi Gregg Berhalterin ja Boströmin johdolla hienon MLS-kauden. Seura oli Itäisen divisioonan runkosarjan kakkonen ja voitti konferenssifinaalissa New York Red Bullsin. Kauden huipentanut MLS Cupin finaali päättyi kuitenkin 2–1 tappioon Portland Timbersille. 
Boströmin pesti Columbuksessa päättyi 17. helmikuuta 2017, kun Seinäjoen Jalkapallokerho palkanneensa Boströmin uudeksi päävalmentajakseen Veikkausliigan kaudelle 2017. 2. kesäkuuta 2017 SJK ilmoitti, ettei Boström enää jatka tehtävässään.
Vuoden 2019 alussa Sixten Boström aloitti PK-35:n valmennuspäällikkönä.
Mahmud Abouhalima

Mahmud Abouhalima on yksi vuoden 1993 World Trade Centerin pommi-iskun tekijöistä. Punaisten hiuksiensa takia hänen lempinimensä on Mahmud Punainen.
Vuoden 1981 syyskuussa Abouhalima saapui turistiviisumilla Saksaan jossa hän haki poliittista turvapaikkaa. Hän väitti että hän joutui vainon kohteeksi Egyptissä, koska hän oli kuulunut islaminuskoiseen fundamentalistiseen puolueeseen. Hänen turvapaikkahakemuksensa Saksassa hylättiin vuonna 1982 koska hän ei ollut todistettavasti tehnyt rikoksia joiden takia hänen olisi tarvinnut pelätä Egyptin viranomaisia. Hän lähti vaimonsa kanssa turistiviisumilla syksyllä 1985 New Yorkiin. He asettuivat asumaan Brooklyniin ja eivät koskaan palanneet Saksaan minne olivat jättäneet suurimman osan omaisuudestaan. Kuusi kuukautta Abouhaliman saapumisesta New Yorkiin hänen turistiviisuminsa päättyi, mutta hänen onnekseen kongressi teki samaan aikaan yli miljoonalle laittomalle maahanmuuttajalle armahdusohjelman. Se oli tarkoitettu maahanmuuttajille jotka työskentelivät Yhdysvalloissa. Abouhalima väitti että oli työskennellyt seitsemän kuukauden ajan Etelä-Carolinassa sijaitsevalla maatilalla. Hänen vaimonsa kertoi Time -lehden toimittajille ettei muista sellaista. Abouhalima sai laillisen oleskeluluvan vuonna 1988 ja pysyvän kahden vuoden kuluttua. Hänen saatuaan työluvan vuonna 1986 Abouhalima oli hankkinut lisenssin taksin ajoon ja ajoi sen jälkeen taksia New Yorkissa. 
Saatuaan Green Cardin vuoden 1988 lopulla Abouhalima matkusti useita kertoja seuraavien 20 kuukauden aikana Pakistaniin saamaan taistelukoulutusta. Hän myös otti osaa Afganistanin sotaan ja taisteli monissa eri maakunnissa Afganistanissa. Hän palasi Afganistanista Yhdysvaltoihin vuoden 1990 heinäkuussa. 26. helmikuuta vuonna 1993 hän oli osallisena World Trade Centerin pommi-iskuun. Abouhalima kuitenkin ehti paeta Egyptiin ennen kuin hänet saatiin pidätettyä. Häntä kidutettiin Egyptissä ja hän tunnusti osuutensa ja hänet palautettiin sen jälkeen Yhdysvaltoihin jossa hänet muiden terroristien kanssa tuomittiin. Jokainen heistä sai 240 vuoden pituisen tuomion.
Tuomas Haapanen

Tuomas Jaakko Haapanen (s. 29. joulukuuta 1924 Helsinki) on suomalainen viulisti ja viulunsoiton opettaja. Hän on kapellimestari, musiikkitieteilijä Toivo Haapasen poika. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja Pariisissa. Haapanen toimi soolouransa lisäksi Radion sinfoniaorkesterin ja Helsingin kamariorkesterin konserttimestarina. Hän on opettanut sekä Turun konservatoriossa että Sibelius-Akatemiassa. Haapanen on ollut kansainvälisen Jean Sibelius -viulukilpailun tuomariston puheenjohtaja. Hän on kuullut myös Kuopion viulukilpailun jokaisen suorituksen vuodesta 1967 lähtien ja toiminut usein kilpailun tuomaristossa.
Tuomas Haapasesta on tehty tunnin pituinen dokumenttiohjelma Timantin hiontaa -sarjaan. Ohjelma esitettiin Yle Teemalla 19.11.2006.
Ripatti

Ripatti on kylä Hirvensalmella. Etelä-Savon maakunnassa ja Itä-Suomen läänissä. Hirvensalmen kunnan historiankirjoissa mainitaan asutuksesta ainakin 1660-luvulla ja joidenkin hankkineen taloja muutama kymmenen vuotta aikaisemmin. Kylän halki kulkee Ripatintie Kissakoskelle (itään), Hämeenmäentie Hämeenmäkeen ja  Tuukkalaan(pohjoiseen) sekä Hartosenpääntie Noittiin (etelään). Ripatintie ylittää Ripatinkosken, joka laskee Vahvajärvestä Isoon-Sämpiään. Koskessa on ollut tiettävästi ainakin yksi mylly. Ripatin vesiosuuskunta perustettiin 2001.
Uusi maailma (romaani)

Vastaanotto

SF Siten Rich Hortonin mielestä kirja on kiinnostava, mutta ei toimi kokonaisuutena. Kieli on välillä kömpelöä ja juoni sekava. Siirroksen maailma on kuitenkin kuvattu kiehtovasti. Saman sivuston arvostelijan Martin Lewisin mielestä kirjan juoni olisi hyötynyt sadasta lisäsivusta. The Guardianin Keith Brooken mukaan teos on kiehtova mutta hajanainen.
Strange Horizons -sivuston Dan Hartland ei ollut vakuuttunut siitä, että kirjailijan luoma sekoitus keskiaikaista ja nykyajan maailmaa toimii. Henkilöitä on kirjaan liian paljon eikä Swainston onnistu lunastamaan esikoisteoksessaan herättämiään lupauksia. Keskeisten henkilöiden kuvaus ja teoksen loppupuoli ovat kuitenkin onnistuneita.
Tähtivaeltaja-lehden Kimmo Lehtosen ja Lapin kansan Erkki Wideniuksen mukaan ihmissuhteiden käsittely ja kuolemattomuuden pohdiskelu antavat romaanille syvyyttä. Lehtosen mukaan teos erottuu edukseen pohtiessaan etenkin kirjallisuudenlajinsa epäjohdonmukaisuuksia, kuten fantasiamaailman historian pysähtyneisyyttä. Widenius mainitsee, että sotakuvaus maistuu toistolta eikä romaani aina toimi kokonaisuutena.
Kriitikko Toni Jerrman kirjoitti romaanin käsittelevän ihmisyyden keskeisiä kysymyksiä: kasvamisen ja muuttumisen tärkeyttä, kaipausta, rakkautta ja ihmissuhteita. ”Uskomattoman rikas ja omaperäinen tarina herättää Nelimaan pakahduttavasti henkiin. Loistoon, johon harvempi alan teos on koskaan yltänyt.”
Henryk Tomasik

Henryk Marian Tomasik (s. 4. tammikuuta 1946 Luków) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Siedlcen hiippakuntaan Jan Mazur 31. toukokuuta 1969. Hänet nimitettin Siedlcen vihkipiispaksi sekä Furnos Minorin titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 1992, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Justin Francis Rigali.
Tomasik sai 16. lokakuuta 2009 nimityksen Radomin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. marraskuuta.
Sahelinmuurahaistasku

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 28,5–32 cm ja paino noin 58 g (painoaineistossa vain viisi kenialaista lintua). Sahelinmuurahaistaskukoiras on pääosin tumman tervanruskea, pyrstö ja alaperä ovat mustat. Käsisulkien sisähöyty on valkoinen, tyveltä alkaen 2/3 sulkien pituudesta, ja lennossa näkyy siivellä harakkamainen valkea kuvio. Naaras ja nuori lintu ovat tervanruskeita. Kaikissa puvuissa nokka ja koivet ovat mustat.

Esiintyminen

Sahelinmuurahaistasku elää Afrikassa Saharan eteläpuolella Sahelin alueella, lännessä Senegalista alkaen, idässä Keniaan ja Tansaniaan. Sen elinympäristön ala on noin 2,1 miljoonaa neliökilometriä. Laji lienee paikkalintu. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji aethiops on läntisin, sudanensis tavataan Sudanissa ja cryptoleuca Itä-Afrikassa.

Elinympäristö

Sahelinmuurahaistasku asuu kuivien avomaiden pensaikoissa, taajamissa, tienvarsilla ja harvaa puustoa kasvavilla tasangoilla. Pesäpaikkaansa varten se tarvitsee kuoppia ja vuoraamattomia kaivoja.

Lisääntyminen

Sahelinmuurahaistasku rakentaa pesänsä maahan vaakasuoraan onkaloon. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto

Sahelinmuurahaistasku ravintoa ovat ainakin muurahaiset ja muut hyönteiset.
Mick Jones

Mick Jones eli Michael Geoffrey Jones (s. 26. kesäkuuta 1955) on englantilainen kitaristi, lauluntekijä ja laulaja, joka soitti mm. The Clash -yhtyeessä.

Lapsuus ja nuoruus

Jones syntyi Etelä-Lontoossa sijaitsevassa Brixtonin kaupunginosassa. Hänen isänsä on kotoisin Walesista, kun taas hänen äitinsä on venäjänjuutalaista alkuperää. Jones vietti suuren osan lapsuudestaan isoäitinsä Stellan hoivissa vanhempien erottua ja Renee-äidin muutettua Yhdysvaltoihin. Ennen liittymistään The Clashiin Jones kävi taidekoulua muiden yhtyeen tulevien jäsenten tavoin.

The Clash

Ennen The Clashia Jones soitti kulttimaineeseen nousseessa proto-punk-yhtyeessä London SS yhdessä Tony Jamesin, Paul Simononin ja Terry Chimesin kanssa, joista kaksi jälkimmäistä soittivat myöhemmin myös The Clashissa.
London SS:n hajoamisen jälkeen Jones löysi yhdessä manageri Bernie Rhodesin ja bassokitaraa opettelevan Simononin kanssa laulaja Joe Strummerin yhtyeeseensä, joka tulisi myöhemmin muodostumaan The Clashiksi. Yhtyeen jäseniä olivat laulaja Joe Strummer, rumpali Topper Headon (Terry Chimes ensimmäisellä levyllä), basisti Paul Simonon sekä kitaristi Keith Levene, joka erosi bändistä ennen ensimmäisen albumin julkaisua.
Jones soitti kitaraa, lauloi ja sävelsi ja sanoitti yhdessä Joe Strummerin kanssa The Clashissa aina sen perustamisesta vuoteen 1983 asti, jolloin Strummer ja Simonon erottivat hänet erimielisyyksien vuoksi. Kaiken kaikkiaan Jones soitti viidellä bändin kuudesta albumista.

Big Audio Dynamite

The Clash -vuosien jälkeen Jones soitti lyhyen aikaa perustamassaan General Public -yhtyeessä ja tämän jälkeen vuosina 1984–1997 niin ikään perustamassaan Big Audio Dynamite -yhtyeessä, jonka toiseen albumiin Joe Strummerkin teki kappaleita. Big Audio Dynamite kohosi kohtalaiseen menestykseen varsinkin uransa alkuvuosina. Yhtyeen tunnetuin kappale on ensimmäisen levyn single E=MC².

Carbon/Silicon

Big Audio Dynamiten aikana ja jälkeen Jones vaikutti musiikkimaailmassa tuottajana, tuottaen esimerkiksi molemmat The Libertines-yhtyeen pitkäsoitoista, joista ensimmäisestä hän voitti myös palkintoja.
Tällä hetkellä Mick Jones soittaa perustamassaan yhtyeessä Carbon/Silicon. Yhtyeen toinen perustajajäsen on Jonesin pitkäaikainen ystävä, Generation X-basisti Tony James. Carbon/Siliconin ensimmäinen virallinen single "The News" julkaistiin kesäkuussa 2007.
Rabat

Maantiede ja ilmasto

Rabat sijaitsee Atlantin valtameren rannalla, Bou Regreg -wadin suulla vastapäätä Salén kaupunkia. Kaupungin pohjoisosassa on 1600-luvulla rakennettu Oudaïan linnoitus, jossa on Almohadien aikainen portti, andalusialaistyyppinen puutarha ja museoksi muutettu koraanikoulu. Jokisuu on madaltunut sedimentin kertymisen myötä, eikä kaupungilla ole enää merkitystä satamakaupunkina.
Elokuu on kuumin kuukausi, tammikuu kylmin.

Historia ja nähtävyydet

Alueen historia alkaa Salén puolelta, missä oli antiikin roomalaisten siirtokunta. Varsinaisen Rabatin perusti Almohadien dynastian ensimmäinen kalifi Abd al-Mu'min tukikohdaksi Espanjan valloitusretkilleen. Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur antoi kaupungille nimen Ribāṭ al-Fatḥ, rakennutti kaupungin muurin ja aloitti valtavan moskeijan rakennustyöt. Moskeijasta on jäljellä kesken jäänyt minareetti, jota kutsutaan Hassanin torniksi.
Ennen Marokon itsenäistymistä 1956 Rabat oli Ranskan Marokon protektoraatin pääkaupunki.
Rabatissa sijaitsee Marokon kuninkaan Muhammad VI:n kuninkaallinen palatsi ja entisten kuninkaiden mausoleumit.
Rabat liitettiin historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kaupunkia palvelee Rabat–Salén lentoasema ja kaksi rautatieasemaa. Raitiovaunulinjasto valmistui vuonna 2011.

Koulutus ja urheilu

Kaupungissa toimii Mohammed V:n yliopisto ja ESSEC Business School.
Rabatissa toimii kaksi pääsarjan jalkapalloseuraa, Association Sportive des Forces Armées Royales (AS.FAR) ja FUS de Rabat.
Karl Müller-Berghaus

Karl Müller-Berghaus (alk. Müller; 14. huhtikuuta 1829 Braunschweig – 11. marraskuuta 1907 Stuttgart) oli saksalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä, joka työskenteli Suomessa Turun Soitannollisen Seuran orkesterin kapellimestarina 1886–1895 ja sävelsi ensimmäisen Kalevala-aiheisen oopperan Die Kalewainen in Pochjola.
Karl Müller syntyi musiikkisukuun, ja hän soitti ensiviulua niin kutsutussa nuoremmassa Müller-jousikvartetissa, jonka hän muodosti veljiensä kanssa. Hän työskenteli viulistina ja kapellimestarina eri puolilla Saksaa (Rostockissa, Wiesbadenissa, Stuttgartissa, Hampurissa) ja ulkomailla (Nizzassa, Turussa).
Müller-Berghausin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kaksi jousikvartettoa, sinfonia, kantaatti Jeftan tytär sekä Suomessa sävelletty ooppera Die Kalewainen in Pochjola.
Nimi Berghaus on Müllerin vaimon laulaja Elviran tyttönimi.
Ruusuruoho

Ulkonäkö ja koko

Ruusuruoho kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Sen lehdet ja varret ovat himmeän harmaanvihreitä, varsi haaroo yläosastaan. Se on lyhyen ja kankean karvan peittämä. Kukinto on 2–3 cm leveä mykerö, jota suojaavat kehtomaisesti asettuneet ylälehdet. Kukinto on vastakohtainen, laitakukat selvästi muita suurempia. Varsilehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat tavallisesti pariliuskaisia. Ruusukelehdet talvehtivat, kukinta tapahtuu vasta toisena vuonna. Ruusuruoho muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran purtojuurta ja vuorimunkkia.

Kasvupaikka

Ruusuruoho kasvaa kuivahkoissa ja aurinkoisissa paikoissa: rinneniityillä, kedoilla ja pientareilla, erityisesti entisillä kaskimailla. Se ei viihdy savimailla. Ruusuruohoa myydään myös koristekasviksi.

Levinneisyys

Ruusuruohoa esiintyy vakinaisesti Etelä- ja Keski-Suomessa; idässä ja Ahvenanmaalla se on varsin yleinen. Lapissa ruusuruoho on uustulokas.
Kasvi leviää pähkylöiden avulla, joita esimerkiksi muurahaiset kuljettavat. Pähkylöiden pienet sukaset tarttuvat eläinten turkkiin ja lintujen höyhenpeitteeseen.

Käyttö

Ruusuruoho on erinomainen mesikasvi, ja sitä pidetään tärkeänä ravintokasvina avoimien hiekkamaiden harvinaisille ja uhanalaisille perhoslajeille. Kasvi on nykyisin harvinaistuneen päiväperhosen ruusuruohokiitäjän (Hemaris tityus) toukkien ravintokasvi. Aikuiset yksilöt lentävät mielellään myös muissa kukissa, kuten syreeneissä ja voikukissa.
Mesikasvina ruusuruohoa suositellaan myös puutarhojen ja niittyjen syyskesän perhoskasvina. Lääkekasvina ruusuruohoa on käytetty muun muassa syyhyn ja paiseiden hoitamiseen.

Nimen etymologia

Suku Knautia on nimetty saksalaisen kasvitieteilijän ja lääkärin Christian Knautin (1654-1716) mukaan. Lajinimi arvense tulee latinan sanasta arvum 'pelto', joka kuvaa ruusuruohon aurinkoista kasvupaikkaa.
Amanda Pilke

Amanda Pilke (s. 2. toukokuuta 1990 Joensuu) on suomalainen näyttelijä.
Pilke näytteli yhtä Helmiä ja sikoja -elokuvan (2003) päärooleista. Hänen roolihahmonsa oli tenavatähti Saara. Pilke oli myös Jonnan roolissa Karjalan kunnailla -televisiosarjassa, joka alkoi marraskuussa 2007 Yle TV2:ssa. Aleksi Mäkelän Älä unta nää -televisioelokuvassa hän oli yhdessä pääosista, kuten myös Dome Karukosken Kielletty hedelmä -elokuvassa. Hänellä on Millan rooli Aku Louhimiehen ohjaamassa elokuvassa Vuosaari (2012). Lisäksi Pilke esiintyy Zaran roolissa Puhdistus-elokuvassa (2012).
Pilke voitti osastaan Kielletyssä hedelmässä Parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon vuonna 2010.
Shōtoku (prinssi)

Shōtoku taishi (jap. 聖徳太子, ”kruununprinssi Shōtoku”, 574 – 8. huhtikuuta 622) oli vaikutusvaltainen japanilainen sijaishallitsija Asuka-kaudella keisarinna Suikon hallituskaudella. Häntä on pidetty yhtenä japanilaisen historiografian ja hallintojärjestelmän merkittävimmistä kehittäjistä. Hänestä tuli vuosisatojen kuluessa vähitellen puolilegendaarinen kulttihahmo.
Shōtokun alkuperäinen nimi oli prinssi Umayado (jap. 厩戸皇子, Umayado no ōji). Hän oli keisari Yōmein toinen poika ja kuului vaikutusvaltaiseen Soga-klaaniin. Sijaishallitsija hänestä tuli vuonna 593, kun hänen tätinsä nousi maan valtaistuimelle, ja hän jatkoi virassaan kuolemaansa saakka.
Shōtokun hallituskausi muistetaan lukuisista merkittävistä uudistuksista politiikan, uskonnon ja taiteen aloilla. Hän avasi jälleen yhteydet Kiinaan ja aloitti maan hallinnon muokkaamisen kiinalaisen mallin mukaan. Hän edisti buddhalaisuuden ja kungfutselaisuuden leviämistä Japanissa ja toi maahan monia kiinalaisia käytäntöjä: maassa otettiin käyttöön kiinalainen kalenteri, luotiin uusi tiejärjestelmä, maahan tuotiin lukuisia kiinalaisia taiteilijoita ja käsityöläisiä ja maan historiaa kuvaavien kronikoiden laatiminen aloitettiin. Merkittävin hallintoa koskeva uudistus oli 12-portaisen hoviasteikon käyttöönotto, jonka myötä perinnöllisen järjestelmän korvasi kiinalainen meriitteihin pohjautunut hallinto. Samalla keisarihuoneen valta vahvistui feodaaliherrojen kustannuksella. Shōtokun vuonna 604 laatima ”17 artiklan perustuslaki”, jossa Japanin yläluokalle esiteltiin kiinalaista byrokratiaa ja kungfutselaisia käsitteitä, on merkittävä dokumentti hänen ajattelustaan, vaikka sitä on epäiltykin myöhemmäksi väärennökseksi.
Buddhalaisuuden suojelijana Shōtoku rakennutti useita buddhalaisia temppeleitä. Niistä tunnetuin lienee Naran lähelle vuonna 607 valmistunut Hōryū-ji, joka on yksi maailman vanhimmista säilyneistä puurakennuksista. Kuolemansa jälkeen häntä pidettiin buddhalaisena pyhimyksenä.
Kaaresuvannon seurakunta

Historia

Kaaresuvanto oli aiemmin samaa seurakuntaa Enontekiön alueen kanssa, mutta vuonna 1813 ne erkanivat seurakunnallisesti valtionrajan tullessa niiden väliin. Vuosien 1813-1907 seurakunnan nimi kuitenkin vaihteli ollen välillä Enontekiö (Enontekis) tai Kaaresuvanto (Karesuando). Vasta 1907 vakiintui seurakunnan nykyinen nimi ainoaksi nimeksi.
Kaaresuvannon ensimmäinen kirkko rakennettiin vuosina 1813-1816.Se oli yksinkertainen puurakennus matalalla kivijalalla. Kirkonkylässä oli ainoastaan viisi tilaa ja koko seurakunnan väkiluku oli 625. Vuosina 1826-1849 seurakunnan kirkkoherrana toimi Lars Levi Laestadius. Kaaresuvannon kirkosta myös alkoi joulukuussa 1845 herätys, joka tultiin tuntemaan lestadiolaisuuden nimellä.
Köyhä seurakunta ei kyennyt ylläpitämään kirkkoaan, mistä johtuen se rapistui korjauskelvottomaksi. Vuonna 1905 purettiin vanha kirkko ja samana vuonna vihittiin myös uusi kirkko käyttöön. Se restauroitiin vuosina 1953-1954.