google/wiki40b huggingface dataset:
Yerma

Juoni

Nuori ja terve Yerma uskoo, että jos nainen ei synnytä lapsia, veri muuttuu myrkyksi. Lapsettomaksi jääminen vuosien yrittämisen jälkeen vaikuttaa kuitenkin olevan hänen ja aviomies Juanin yhteinen kohtalo. Lorca antaa ymmärtää, että syynä on se, ettei Yerma osaa nauttia seksistä, mutta onko syynä sittenkin Juanin hedelmättömyys? Eräs toinen lapseton nainen ei valita, vaan antaa arvoa itselleen ja iloitsee elämästä.
Yerma menee vuorille rukoilemaan muistomerkille, jonka uskotaan auttavan lapsettomia. Vanha nainen lähestyy siellä Yermaa ja houkuttelee tätä lähtemään oman poikansa naiseksi. Heitä vakoileva Juan uskoo, että kieltäytymisellään Yerma olisi lopultakin hyväksynyt heidän lapsettoman liittonsa. Hän ja Yerma palaavat yhteen, mutta Yerma kuristaa Juanin kuoliaaksi.

Elokuvaversio

Vuonna 1984 näytelmän pohjalta tehtiin Unkarissa samanniminen elokuva, jonka ohjasivat Imre Gyöngyössy ja Barna Kabay.
Lituya Bayn megatsunami

Tsunami

Järistyksen voima laittoi liikkeelle yli 30 miljoonaa kuutiometriä kiveä poukaman reunoilta. Pudotusta lahteen oli enimmillään noin 900 metriä. Vyöryä seurannut hyökyaalto nousi yli 500 metriin tuhoten tieltään kaikki puut ja muun kasvillisuuden. Muita maanvyöryjä havaittiin vielä yli 240 kilometriä järistyksen keskipisteestä.
Lahdessa oli tapahtuma-aikaan kolme kalastusvenettä, joista yksi upposi, mutta sen matkustajat onnistuivat pelastautumaan. Yksi vene ja kaksi siinä ollutta matkustajaa katosi.
Emanuel Tamminen

Emanuel Tamminen (15. elokuuta 1852 Uusikirkko Tl – 8. maaliskuuta 1946 Kymi) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä E. T. ja Manu.
Tamminen toimi kansakoulunopettajana Turun läänin Koskella ja vuodesta 1883 Raisiossa.
Emanuel Tamminen oli naimisissa Stafia Salinin kanssa. Heidän poikiaan olivat virsirunoilija, rovasti K. V. Tamminen ja Enso-Gutzeit Oy:n Enson tehtaiden johtajana 1923–1939 toiminut Ilmari Tamminen (1879–1949).
Julius Bergman

Seuraura

Bergman on Karlskrona HK:n kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäiset miesten pelinsä vain 15-vuotiaana Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa kaudella 2010–2011, jolloin Bergman pelasi viisi runkosarja- ja neljä Kvalserien AS:n ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2011–2012 hän pelasi siellä 36 runkosarjaottelua tehopistein 3+6=9 ja kymmenen Kvalserien AS:n ottelua tehden yhden maalin. Karlskronan kausi päättyi sarjanousuun HockeyAllsvenskaniin. Kaudella 2012–2013 Bergman ehti pelata sarjatasoa ylempänä 23 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Karlskrona lainasi hänet loppukaudeksi Frölunda HC:n J20-junioreihin joulukuussa 2012. Bergman voitti kevään 2013 pudotuspeleissä seuran sisäisen tehotilaston lukemalla +6.
Kaudella 2013–2014 Bergman nousi Frölundan J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 13+21=34, joilla Bergman jakoi J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin neljännen sijan Skellefteå AIK:n Jacob Anderssonin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös Frölundan SHL-joukkueessa. Bergman pelasi syyskaudella kolme European Trophy -ottelua, mutta hän teki SHL-debyyttinsä 7. maaliskuuta 2014 vieraissa AIK IF:ää vastaan. Bergman keräsi ottelussa neljä jäähyminuuttia. Huhtikuussa 2014 hän teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
San Jose Sharks varasi Bergmanin toisella kierroksella 46. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue London Knights 52. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Bergman teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Sharksin kanssa. Reilu viikkoa myöhemmin hänen ilmoitettiin siirtyvän kaudeksi 2014–2015 London Knightsin OHL-joukkueeseen. Bergman oli tehoilla 13+29=42 joukkueen tehokkain puolustaja. OHL-kauden päätyttyä, huhtikuussa 2015 hän liittyi AHL-joukkue Worcester Sharksin vahvuuteen. Bergman pelasi siellä yhden runkosarjaottelun keräten yhden kahden minuutin jäähyn sekä teholukeman +1.
Kauden 2015–2016 Bergman pelasi kokonaan San Jose Sharksin uudessa farmijoukkueessa, San Jose Barracudassa, jossa tulokaskausi toi 60 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+8=11. Myös kauden 2016–2017 hän aloitti Barracudan vahvuudessa.
Will Palmer

William ”Will” Palmer (s. 15. helmikuuta 1997 Horsham) on brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä on entinen Formula 1 -kuljettaja Jonathan Palmer ja myös hänen isoveljensä Jolyon Palmer on entinen F1-kuljettaja.

Ura

Palmer aloitti uransa karting-sarjoista. Vuonna 2011 Palmer aloitti kilpauransa Ginetta Junior Championship -sarjassa sijoittuen sarjan 18:nneksi. Vuonna 2012 Palmer jatkoi sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Samana vuonna hän sijoittui Ginetta Junior -talvisarjassa kolmanneksi. Vuonna 2012 Palmer jatkoi kolmannen kauden sarjassa ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja BRDC Formula 4 -sarjassa. 
Vuonna 2014 Palmer ajoi täyden kauden BRDC F4 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2015 Palmer jatkoi sarjassa saavuttaen 12 voittoa, kymmenen paalupaikkaa ja 15 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Hän voitti vuoden aikana arvostetun McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon. 
Vuonna 2016 Palmer kilpailee täyden kauden Eurocup-sarjassa. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 13:nneksi.
Sète

Nimen etymologia

Vuoteen 1927 saakka Sète vaihtoi useamman kerran nimeään. Nimen etymolgian jotkut johtavat hepreasta, toiset vakuuttavat sen olevan kelttiläinen. Erään koulukunnan mukaan nimi oli kreikankielistä perua. Yksimielisyys kuitenkin näiden kaikkien kesken vallitsee siitä, että nimen taustalla on voimakkaana esiin pistävä vuosi kaupungin ympäristössä. Nimi oli keskiajalla muodossa Seta, ja 1500-luvulla se muuttui muotoihin Ceta ja Cetia. Kun Montmorencyn herttua 1500-luvulla rakensi kaupunkiin mahtavat ympärysmuurit, kaupunki sai nimekseen Montmerencette. Ranskan kuningas Ludvig XIV käytti asiakirjoissaan kaupungista vaihdellen nimiä Sète, mutta myös Sette ja Cette. 
1700-luvun alkupuolella nimestä Cette tuli kaupungin virallinen nimi. Se ei kuitenkaan estänyt kirjailijoita ja muista käyttämästä myös muita nimityksiä.
Kaupunginvaltuusto päätti 23. lokakuuta 1793, että kunnan virallinen nimi on vastedes Sète, koska nimi Cette voitiin sekoittaa samalla lailla kirjoitettavan pronominiin. Jo muutamaa vuotta myöhemmin nimi Cette oli kuitenkin jälleen käytössä, ja vaihtelua jatkui aina vuoteen 1927 saakka, jolloin päätettiin nimen palauttamisesta muotoon Sète perusteena lähinnä vuoden 1793 päätökset. Nimenmuutos vahvistettiin Ranskan hallituksen antamalla asetuksella 20. tammikuuta 1928.
Tuomas Eriksson

Tuomas Paavali Eriksson (s. 26. toukokuuta 1980) on kuopiolaislähtöinen muusikko. Eriksson soittaa kitaraa Risto-nimisessä yhtyeessä sekä on soittanut vetopasuunaa Rubik- ja PMMP-yhtyeissä. Hän asuu Tampereen Tammelassa.
Aristandros

Aristandros Telmessoslainen (syntyi ennen vuotta 256 eaa. ja kuoli vuoden 323 eaa. jälkeen.) oli Aleksanteri Suuren suosikkitietäjä, jolla oli Aleksanteriin suuri vaikutus.
Antiikin lähteiden mukaan hän teki useita ennustuksia, joista ensimmäinen tapahtui ennen Aleksanterin syntymää ja viimeinen vasta Aleksanterin kuoleman jälkeen. Osa näistä tapahtumista on luultavasti keksittyjä. Aristandros kirjoitti tiettävästi myös teoksia, jotka esimerkiksi Plinius vanhempi mainitsee.
Juhana Vähänen

Juhana Vähänen (s. 1982, Jyväskylä) on suomalainen runoilija ja kirjailija. Vähäsen esikoisteos Cantorin pölyä (Savukeidas) julkaistiin vuonna 2005. Toinen runokokoelma Avaa tule (Teos) ilmestyi tammikuussa 2008.
Lisäksi Vähäseltä on julkaistu pienoisromaanit Kakadu (ntamo 2007) ja Nilkka (ntamo 2010). Hänen runojaan on julkaistu muun muassa Books from Finland -lehdessä, Kerberoksessa, Nokturnossa, Nuoressa Voimassa, ruotsalaisessa OEI-runouslehdessä, australialaisessa Otoliths-runouslehdessä, Parnassossa ja Tuli&Savussa.
Vähänen on pitänyt suosittua runoblogiaan, BigSur ja Surreal, jo vuodesta 2003.
Aaro Seppänen

Aaro Seppänen (2. heinäkuuta 1910 Kaukola – 3. heinäkuuta 1944 Juustila) oli Mannerheim-ristin ritari numero 75. Komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 22:ssa palvellut Seppänen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 9. elokuuta 1942. Sotilasarvoltaan Seppänen oli luutnantti ja siviiliammatiltaan matematiikan lehtori.
Riian metro

Riian metro (latv. Rīgas metro) oli Latvian pääkaupunkiin Riikaan Neuvostoliiton aikaan suunniteltu metro. Metroon suunniteltiin kolmea linjaa ja yhteensä 33 asemaa rakennettavaksi vuoteen 2021 mennessä, mutta laulavan vallankumouksen myötä hanke kohtasi vastustusta ja Neuvostoliiton romahtamisen myötä rakentamista ei koskaan aloitettu. Rakentamisen oli suunniteltu alkavan vuonna 1990.
Kaupungin asukasluku on vähentynyt vuodesta 1990 maastamuuton ja negatiivisen väestönkasvun myötä, mikä on tehnyt metrohankkeesta epärealistisen lähitulevaisuudessa, jopa EU-rahoituksella toteutettuna. Neuvostoliiton romahtamisen myötä mahdollisesta metron rakentamisesta ei ole keskusteltu julkisesti.
Jääkiekon SM-liigan tuomarit

Asu ja mainokset

Kaudelle 2006 SM-liigatuomarit saivat uudet SM-liigaan tarkoitetut paidat. Niissä oli tarkoitus säilyttää erotuomaripaidan raitoja mutta tuoda jotain uutta. Paitojen hankinnassa toimi yhteistyössä Intrum Justitia. Mainoksia heillä nykypäivänä on jalassa CLIQUE, rinnassa, kypärässä ja selässä INTRUM JUSTITIAN tunnuslause fair pay ja yhtiön logo sekä polvessa ja housujen takana EA Sports logo. Heidän asusteet ovat Bauerin tuotantoa. Kypärä on Bauerin 9500.

Kritiikki

SM-liigan tuomaristoa ollaan arvosteltu kovasti eri medioissa. Erityisesti liigan suhtautumista päähän kohdistuviin taklauksiin pidetään vanhentuneena suhteessa esimerkiksi NHL:ään. Media eikä yleisö kuitenkaan usein huomioi sitä seikkaa, että Suomessa ei ole ainuttakaan ammattilaistuomaria, toisin kuin taas esimerkiksi NHL- ja KHL-liigoissa.
Pinsettikala

Koko ja ulkonäkö

Pinsettikala voi kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Se on litteä kala, suunnilleen yhtä korkea kuin pitkä. Nokka on kapean pinsettimäinen ja soveltuu hyvin saaliseläinten kaiveluun pienistä koloista. Vartalon pohjaväri on valkoisen ja vaaleanharmaan vaakajuovainen. Siinä on neljä oranssisävyistä, tummareunaista pystyraitaa, joista etummainen kulkee silmän läpi.  Selkäevän takaosassa on tumma täplä. Pyrstö on valkoinen, ja sen tyvessä on kapea musta juova. Evät ovat keltaiset, ja niitä kiertää hyvin ohut vaaleansininen juova. Nuoret yksilöt ovat saman värisiä kuin aikuiset, mutta niiltä puuttuu lajille ominainen pinsettimäinen nokka.

Alkuperä

Pinsettikaloja elää koralliriutoilla läntisellä Tyynellämerellä. Sen levinneisyysalue ulottuu Andamaaneilta Ryukyu-saarille ja Australiaan. Sitä tavataan tyypillisesti 3-20 metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Pinsettikala elää yleensä pareina koralliriuttojen lähellä. Sen poikasten kehitykseen kuuluu "toukkavaihe" jolloin ne ajelehtivat avovedessä eläinplanktonin mukana, ja voivat silloin levitä uusille elinalueille. Aikuistuessaan kalat asettuvat riutan läheisyyteen. Samalla niille kasvaa pinsettimäinen nokka.

Vesiolot ja ravinto

Pinsettikaloja pidetään 22–28-asteisessa merivedessä riutta-akvaariossa, jossa niille kasvaa paljon elävää ravintoa: matoja ja pieniä merivuokkoja sekä muita pehmeitä selkärangattomia. Kaikki yksilöt eivät opi syömään korvaavaa ravintoa. Pinsettikala sopii jo keskikokoisiin merivesiakvaarioihin. Sopiva minimikoko 250-300-litraa, jossa tehokas vaahdotus.
Pinsettikala puolustaa reviiriään, ja samassa akvaariossa ei yleensä suositella pidettäväksi enempää kuin yhtä pinsettikalaa. Kaikki eivät suosittele niiden seuraan muitakaan perhokaloja. Toisten lähteiden mukaan pinsettikala ja muut perhokalat eivät kiinnostu toisistaan.
Guillermo Cañas

2001-2002

Vuonna 2001 Cañas otti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa Casablancassa, ja pääsi finaaliin kolmessa muussa turnauksessa. Lisäksi hän pääsi neljännelle kierrokselle Grand Slam -turnauksissa Ranskassa ja Wimbledonissa.
Vuonna 2002 ATP Masters Series -turnauksessa Kanadassa sijoittamaton Cañas voitti hänen ensimmäisen ATP Masters Series -turnauksensa voittamalla finaalissa Andy Roddickin luvuin 6–4, 7–5. Matkalla finaaliin hän voitti monia huippupelaajia, kuten Marat Safinin, Jevgeni Kafelnikovin ja Roger Federerin. Cañas oli myös ensimmäinen argentiinalainen Guillermo Vilasin ja vuoden 1976 jälkeen, joka voitti Kanadan turnauksen. Samana vuonna hän voitti vielä Chennai Openin ja pääsi finaaliin Casablancassa ja Stuttgartissa, sekä pääsi puolivälieriin Ranskan avoimissa.

Doping

8. elokuuta 2005 Cañas määrättiin kahden vuoden kilpailukieltoon hydrochlorothiaziden käytön takia. Muiden kiellettyjen aineiden käytöstä ei kuitenkaan näkynyt jälkiä, ja Cañas kertoi, että lääkäri oli määrännyt hänelle kyseisen lääkkeen kurkkukipua varten. Cañas väitti olevansa syytön häntä vastaan esitettyihin syytteisiin ja vei asian urheilun vetoomustuomioistuimeen. Hänen sitkeytensä kannatti 23. toukokuuta 2006, jolloin hänet todettiin syyttömäksi tahallisen suorituskyvyn parantamisesta, koska aineet olivat reseptilääkkeitä. Hän sai palata ammattilaistenniksen pariin 11. syyskuuta 2006, ja sai takaisin kaikki menettämänsä rahapalkinnot.

Paluu

Palattuaan kiertueelle Cañas voitti viisi haastajaturnausta ja yhden ATP-turnauksen (Brasil Open). Kuusi kuukautta paluunsa jälkeen hän oli voittanut 47 pelaamastaan ottelusta 42 ottelua. Vuonna 2008 hän voitti yhden ATP-turnauksen, kun hän voitti finaalissa Marcos Danielin luvuin 6–1, 6–4.
11. maaliskuuta 2007 Cañas voitti maailmanlistan ykkösen, Roger Federerin lukemin 7–5, 6–2 Indian Wells Mastersissa, ja päätti Federerin 41 perättäisen ottelun voiton, jääden vain 5 ottelun päähän Guillermo Vilasin ennätyksestä ATP-kiertueella. Hän voitti Federerin uudestaan (7–6, 2–6, 7–6) 16 päivää myöhemmin Miami Masters -turnauksessa. Cañas kertoi New York Timesille palanneensa hyvin motivoituneena ja täynnä energiaa.
Vuoden 2007 Miami Mastersissa Cañas voitti jälleen Roger Federerin. Välierässä hän voitti Ivan Ljubičićin 7–5, 6–2, mutta hävisi finaalissa Novak Đokovićille. Matkalla finaaliin Cañas voitti Tim Henmanin, Juan Carlos Ferreron, Richard Gasquetin, Roger Federerin ja Tommy Robredon.
Samana vuonna Torneo Godón turnauksessa hän pääsi finaaliin, mutta hävisi sen Rafael Nadalille. Ranskan avoimissa hän jäi kolmannen kerran puolivälieriin, tällä kertaa hän hävisi Nikolai Davydenkolle. Cañas kertoi maaliskuussa 2010, että aikoo lopettaa ammattilaisuransa.
Diafra Sakho

Seurajoukkueura

Sakho aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa FC Metzissä. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa tammikuussa 2010. Kaudella 2011-2012 Sakho oli lainalla US Boulognessa, jossa peliaikaa tuli vain seitsemän ottelun verran. Sakho palasi takaisin Metziin ja oli mukana nostamassa perinteikkään seuran Ligue 1:teen kaudeksi 2014-15. Sakho valittiin Ligue 2:n kauden pelaajaksi kaudella 2013-14. Kesällä 2014 hän siirtyi Valioliigaseura West Ham Unitediin. Debyytti Valioliigassa tapahtui elokuussa 2014 Crystal Palacea vastaan. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa Sakho teki syyskuussa Hull Cityä vastaan. Hän teki syyskuussa myös voittomaalin Liverpool FC:tä vastaan chipattuaan pallon Liverpool-vahti Simon Mignolet´n yli.

Maajoukkueura

Sakho debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2014 Burkina Fasoa vastaan. Hänen ensimmäinen maaottelumaalinsa tuli neljä päivää myöhemmin epävirallisessa maaottelussa Kosovoa vastaan.
AllMusic

AllMusic (aikaisemmin All Music Guide tai AMG) on Internetissä toimiva musiikkiin keskittyvä tietokanta, joka aloitti toimintansa vuonna 1995. Sivustolla on muun muassa albumeita, artisteja, yhtyeitä ja säveltäijä. Web-sivustoa ylläpitää All Media Guide. Sen pääkonttori sijaitsee Ann Arborissa Michiganissa.
Echo (musiikkipalkinto)

Echo on saksalainen musiikkialan palkinto, jota myöntää  Deutsche Phono-Akademie, joka on  Bundesverband Musikindustrien (BVMI) kulttuuri-instituutti. Palkintoja on jaettu vuosittain vuodesta 1992 lähtien alan saksalaisille ja ulkomaisille edustajille. Palkintoa edelsi Deutscher Schallplattenpreis, jota oli jaettu vuodesta 1963. Yhtenä palkintsemisperusteena on edellisen vuoden myynti.
Hiphop/Urban National  sarjassa palkinto myönnettiin 2018 levylle JBG3. Levyn sanoituksissa on juutalaisvihamielisiä viittauksia. Palkitseminen on herättänyt Saksassa suurta julkista huomiota, ja jotkut palkitut ovat palauttaneet palkinnon.
Vendeuvre-sur-Barse

Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Vendeuvre-sur-Barse.

Vendeuvre-traktorit

Kunnassa ollut Vendeuvre niminen yritys valmisti muun muassa traktoreita. Yritys perustettiin vuonna 1837, ja ensimmäiset traktorit se toi markkinoille vuonna 1952. Muutama vuosi myöhemmin vuonna 1958 se oli Ranskan viidenneksi suurin traktoreiden valmistaja. Seuraavana vuonna Allis-Chalmers osti yhtiön ja vuonna 1965 tehdas suljettiin.
Denaari

Denaari (lat. denarius) oli antiikin roomalainen kolikko. Se oli pieni hopeakolikko, joka oli yleisin tuotettu käyttöraha, kunnes antoninianus sen vähitellen syrjäytti.
Ensimmäiset denaarit lyötiin Rooman tasavallan aikana vuoden 211 eaa. tienoilla, samoihin aikoihin toisen puunilaissodan kanssa. Se painoi keskimäärin 4,5 grammaa. 100-luvulla eaa. sen paino laski noin 3,9 grammaan ja edelleen 3,4 grammaan keisari Neron kaudella. Tämän jälkeen sen arvo alkoi laskea nopeammin, kun sen hopeapitoisuutta ja painoa vähennettiin seuraavien keisarien aikoina.
Sen alkuperäinen arvo oli 10 as-rahaa, mihin kolikon nimi viittaa. Noin vuonna 141 eaa. sen arvoksi asetettiin 16 asia johtuen asin painon laskemisesta. Denaari oli tärkein imperiumissa käytetty kolikko antoninianuksen käyttöönottoon 200-luvun puolivälissä. Ilmeisesti viimeiset denaarit lyöttivät keisari Aurelianus vuosina 270–275 ja keisari Diocletianus kautensa alkuvuosina. Käytöstä poistumisensa jälkeen denaaria käytettiin edelleen kirjanpidossa tavalla, jota nykyisin ei enää ymmärretä.
Rooman tasavallan lopunaikoina työläisen bruttopalkka päivässä saattoi olla yhden denaarin. Denaarin nimestä johtuu myös sana dinaari, joka on nykyäänkin rahayksikön nimenä monissa maissa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – naisten seiväshyppy

Karsinnat Olympialaisiin

Karsintarajat olivat 445 cm (A-raja) ja 430 cm (B-raja).
External Stowage Platform

External Stowage Platform eli ESP on Kansainvälisen avaruusaseman varaosien (Orbital Replacement Unit eli ORU) säilytykseen tarkoitettu paineeton osa. Niitä on kaikkiaan kolme ja vaikka niissä ei ole painetta, tarvitsevat jotkut osat sähköä lämmittimiinsä. Osat kiinnitetään ESP:hin Flight Releasable Attachment Mechanism eli FRAM-mekanismeilla.

ESP-1

Ensimmäinen External Stowage Platform eli ESP-1 kiinnitettiin Destiny-moduulin runkoon 13. maaliskuuta 2001 lennon STS-102 avaruuskävelyllä. Se saa virtansa Unity-moduulista ja siinä on kaksi FRAM:ää.

ESP-2

ESP-2 asennettiin lennolla STS-114. ESP-2 on paljon suurempi kuin ESP-1 ja siinä on kahdeksan FRAM:ia kahdeksalle ORU:lle. Se saa virtansa Unity-moduulista kuten ESP-1, mutta on kiinnitetty Quest-moduuliin.

ESP-3

ESP-3 asennettiin 14. elokuuta 2007 lennolla STS-118. ESP-3 oli ensimmäinen merkittävä asennustehtävä, joka tehtiin kokonaan robottikäsivarsilla. ESP-3 asennettiin Integrated Truss Structuren P3-segmenttiin.
Peter Dinklage

Nuoruus

Dinklage syntyi Morristownissa, New Jerseyssä musiikinopettaja Dianelle ja myyntimies John Carl Dinklagelle. Dinklagella todettiin syntyessään lyhytkasvuisuusoireyhtymä, ja sen vuoksi hän on jäänyt poikkeuksellisen lyhytkasvuiseksi (aikuisiällä 1,35 m). Dinklage varttui Mendham Townshipissa, New Jerseyssä ja valmistui vuonna 1987 Delbarton Schoolista ja vuonna 1991 Bennington Collegesta.

Ura

Dinklage teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1995 elokuvassa Hei, kamera käy ja läpimurtoroolinsa vuoden 2003 menestyksekkäässä elokuvassa The Station Agent, josta hän ansaitsi Independent Spirit- ja Screen Actors Guild -ehdokkuudet.
Ohjaaja Andrew Adamson valitsi Dinklagen Trumpkinin rooliin vuonna 2008 julkaistuun elokuvaan Narnian tarinat: Prinssi Kaspian. 
Vuodesta 2011 Dinklage on esittänyt Tyrion Lannisteria HBO:n draamasarjassa Game of Thrones, joka perustuu George R. R. Martinin kirjasarjaan Tulen ja jään laulu. Dinklagen rooli on kerännyt paljon huomiota, ja hänet palkittiin Emmyllä vuonna 2011 ja Golden Globella vuonna 2012. Vuonna 2017 Dinklage tienasi sarjasta 1,1 miljoonaa dollaria per jakso ja hänestä tuli yksi television parhaiten palkatuista näyttelijöistä.

Yksityiselämä

Dinklage on naimisissa teatteriohjaaja Erica Schmidtin kanssa, ja hän sai esikoistyttärensä vuonna 2011. Dinklage asuu perheineen New Yorkissa.
Dinklage on saksalaista ja irlantilaista alkuperää.
Pfalzgalerie Kaiserslautern

Pfalzgalerie Kaiserslautern on taidemuseo Kaiserslauternin kaupungissa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen perusti Karl Spatz vuonna 1874. Taidemuseo esittelee pääosin maalaus- ja veistostaidetta 1800-luvulta 2000-luvulle. Museorakennus on rakennettu vuosien 1875 ja 1880 välillä uusrenessanssityyliin museon perustajan Spatzin suunnitelmien pohjalta.
Viljonlampi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ala-Rievelin alueeseen (14.171) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84 metriä mpy.
Mrs. Heckford

Maalaus

Mrs Heckford on maalattu käyttäen vaaleaa vihreää, roosaa ja keltaista sävyjä näiden eri väriasteikosta. Mallin, joka on pukeutunut rokokoo-aikaiseen vaatetukseen, taustalla on usvainen maisema lahoavine puunrunkoineen.

Maalauksen historiaa

Maalaus löydettiin 1920-luvulla Lontoosta. Wacklinin tiedetään kuitenkin työskennelleen Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Mrs Heckfordilla on yhteneväisiä piirteitä Englannin 1700-luvun maisemataustaisiin muotokuviin. Näiden vaikutteiden tuojana pidetään tukholmalaista taidemaalari Lorens Paschia, joka asui pitkään Englannissa.
Giovanni Alfonso Borelli

Elämäkerta

Borelli syntyi vuonna 1608 Napolin kuningaskunnassa siajitsevassa Napoliin kaupungissa. Borellin isä oli espanjalainen jalkaväensotilas Miguel Alonso ja hänen äitinsä oli nimeltään Laura Porello (myös Porelli tai Borelli).
Macchi MC.202

Kehitys ja käyttö

Folgore lensi ensilentonsa 10. elokuuta 1940. Ensimmäiset sarjatuotantokoneet toimitettiin kesällä 1941, ja jo vuoden 1942 lopussa se oli Italian ilmavoimien yleisin hävittäjä. Konetta rakennettiin yhteensä noin 1 200 kappaletta vuosina 1941–1943. Macchi 202 oli aerodynaamisesti hyvin suunniteltu kone, ja se pärjäsi hyvin liittoutuneiden parhaille hävittäjille, kuten Supermarine Spitfirelle ja P-38 Lightningille. Lentäjät pitivät koneesta, koska sitä oli kevyt ja helppo ohjata. Koneen ainoita puutteita olivat jokseenkin heikko aseistus ja huono näkyvyys taaksepäin.