google/wiki40b huggingface dataset:
Lentoasema

Lentoasema on säännöllistä lentoliikennettä varten rakennettu alue, jota käytetään ilma-alusten lentoonlähtöön ja laskuun. Virallisen määritelmän mukaan lentoasema on lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty.
Lentoasemia on olemassa matkustaja- ja rahtiliikennettä, siviili-ilmailua ja sotilaskäyttöä varten. Lentoasemat jaetaan alueellisiin ja kansainvälisiin sen mukaan, tapahtuuko kentältä valtioiden välisiä lentoja. Lentoaseman on myös täytettävä useita kriteerejä muun muassa lennonjohdosta ja kiitoteiden pituuksista saavuttaakseen kansainvälisen lentoaseman statuksen.
Lentoasema koostuu useasta eri osa-alueesta. Osa-alueet riippuvat lentokentän käyttötarkoituksesta. Pelkkään sotilaskäyttöön tarkoitetulla lentoasemalla ei esimerkiksi ole matkustajaterminaalia.

Lentokenttäalue

Lentokenttäalue on lentoaseman keskeisin alue, johon kuuluvat lentokoneiden lentoonlähtöön ja laskuun käyttämät kiitotiet, rullaustiet, asematasot sekä maasto ja rakennukset tai rakennusten osat, joihin yleisöllä ei ole vapaata pääsyä. Hieman epätarkemmin ilmaistuna lentokenttä tarkoittaa turva-aidan sisäpuolella olevaa aluetta.

Liikennealue

Liikennealue (lentoliikennealue) on lentoaseman osa, jota ilma-alukset käyttävät lentoonlähtöön, laskuun ja rullaukseen. Asemataso ei kuulu liikennealueeseen.

Matkustajaterminaali

Matkustajaterminaali on näkyvä osa lentoasemaa, sen lähtöaulassa tehdään lähtöselvitys, turvatarkastus, rajatarkastus ja sieltä aulakuormaajat siirtävät matkatavarat lentokoneen ruumaan. Muita terminaalin osia ovat tuloaulat, matkatavaroiden luovutusalueet, VIP-huoneet ja yleiset tilat. Porttialueelle pääsevät vain matkustajat lentokoneeseen siirtymistä tai koneesta poistumista varten.
Matkustajaterminaalin yhteydessä on usein kauppoja (esimerkiksi tax-free), ravintoloita, kahviloita ja muita palveluja.

Liikelentoterminaali

Liikelentoterminaalissa palvellaan matkustajia, jotka käyttävät liikelentoyhtiöiden, ilmavoimien tai valtion ilma-aluksia, yksityis- tai yleisilmailukoneita tai ambulanssilentoja.

Rahtiterminaali

Rahtiterminaalissa tapahtuu lentokoneiden kuljettaman rahtitavaran ja postin vastaanotto, käsittely ja luovutus.

Maaliikennealue

Maaliikennealue käsittää lentoasema-alueen tiet, pysäköintialueet, linja-autopysäkit, taksiasemat ja huoltoväylät.

Muut alueet

Lentoasemalla on myös tiloja lentokoneiden huoltoa varten, pelastusasema, lennonjohtotorni, usein myös hotelli sekä tiloja monenlaista muuta tarvittavaa palvelua varten.
Kansallinen ylösnousemuksen puolue

Kansallinen ylösnousemuksen puolue (liett. Tautos prisikėlimo partija, käännetään myös: Nousevan kansan puolue) on Liettuassa toimiva keskusta-oikeistolainen puolue. Vuoden 2008 parlamenttivaaleissa puolue sai 16 paikkaa Seimasiin. Puolue on yksi Andrius Kubiliusin johtaman nykyisen hallituksen hallituspuolueesta.
Puolueen puheenjohtajana toimii Arūnas Valinskas.
Albert Heijn

Albert Heijn on Oostzaanissa vuonna 1887 perustettu alankomaalainen supermarketketju. Se on nimetty Albert Heijn, Sr.:n mukaan.
Albert Heijn on alankomaalaisen supermarketoperaattorin Aholdin omistamista organisaatioista vanhin. Ketjun myymälät ovat täyden palvelun marketteja (toisin kuin alennusmyymälät), jotka tunnetusti keskittyvät laadukkaisiin myymälöihin ja tuotteisiin. Tämän kaltainen keskittyminen korkealaatuisiin tuotteisiin on osaltaan syynä siihen, että Albert Heijniä pidetään yhtenä Alankomaiden, Belgian ja Curaçaon kalleimpina myymälöinä. Vuoden 2003 lopulta aina vuoteen 2006 asti kestäneen hintasodan jälkeen hinnat ovat kuitenkin laskeneet.  Hintasodan oli aloittanut Albert Heijn itse, ja siinä olivat osallisina lähes kaikki alankomaalaiset supermarketketjut.
Albert Heijn käyttää tällä hetkellä kolmea erillistä hintatasoa: "A-brändi", myymäläbrändi ja halpamerkki AH Basic. Myymäläbrändillä myydään lähes samanlaatuisia mutta halvempia tuotteita kuin A-brändillä. Hinnoista voi saada lisäalennusta "Bonuskaart"-nimisellä alennuskortilla.
Albert Heijnin markkinaosuus on tällä hetkellä noin 30 prosenttia. Ketjun logossa on tyylitellyt kirjaimet "ah" valkoisella pohjalla.
Ganzhou

Liikenne

Ganzhouta palveleva Ganzhou Huangjinin lentoasema sijaitsee Nankangin kaupunkipiirissä, noin 16 kilometriä Ganzhoun keskustasta. Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin, Shanghaihin, Nanchangiin, Kantoniin ja Shenzheniin.
E. B. Höijer

Erik Brynolf Höijer (sukunimi myöh. Höijärvi; 13. marraskuuta 1888 Perniö – 2. syyskuuta 1951 Siilinjärvi) oli suomalainen apteekkari ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Erkki Höijer, Kaarlo Haukanpää ja Sacceus Myrkynheimo.
Höijerin vanhemmat olivat valuri Viktor Brynolf Höijer ja Ida Sofia Gustafsson. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1913 ja valmistui proviisoriksi 1924. Höijer toimi apteekkarina Siilinjärvellä vuodesta 1931 lähtien.
Höijer kirjoitti kaksi romaania, joissa hän käytti Perniön murretta.
ROR

ROR eli Revolutions On Request oli helsinkiläinen taiteilijakollektiivi. Se perustettiin vuonna 1998, alun perin osuuskuntana. Mukana oli vaihteleva määrä eri visuaalisen, taideteollisen ja musiikin alojen edustajaa, joista vähän myöhemmin muodostui pienempi taiteilijaryhmä, ja sen toiminta fokusoitui kokonaan nykytaiteeseen.
Vuosituhannen vaihtuessa ryhmä oli tiivistynyt nelihenkiseksi sen tunnetuimpaan kokoonpanoon. ROR-taiteen keskeisiä teemoja olivat kritiikki teknologiauskoa kohtaan, rock- ja pop-kulttuurin ilmiöt, psykedelia, perinteiset käsityötaidot yhdistettyinä nykyaikaisiin medioihin ja optisten illuusioiden perinteisiin. Jäsentensä mukaan ROR oli elämäntapa. Viimeinen näyttely johon ryhmä osallistui oli vuonna 2008. ROR-taide oli leimallisesti ryhmän tekemää tai sen tuottamaa, ROR-filosofiasta syntynyttä tai siihen sopivaa, ja mukaan kutsuttiin tarpeen mukaan myös vierailijoita - kuvataiteilijoita, muusikoita, käsityöläisiä ja keksijöitä. Tärkeintä oli tietty ROR-asenne. Ryhmää onkin verrattu sen taiteen intermediaanisuuden ja filosofian puolesta Fluxukseen.

Näyttelytoiminta ja ROR-galleria

Ryhmä sekä osallistui erilaisiin kutsu-ja ryhmänäyttelyihin että tuotti isoja joukkonäyttelyitä, joihin kutsuttiin vierailevia artisteja, ja se myös kiersi näiden näyttelyiden kanssa ympäri maailmaa. Vuonna 2003, ROR perusti muutaman muun ammattilaisen kanssa (mm. Eva Neklyaeva, Max Ryynänen) voittoa tuottamattoman ns. vaihtoehtoisen taidegallerian Helsingin Kallioon, jossa kuratoitiin omia ja kutsunäyttelyitä. Gallerian toimintafilosofiana oli levittää taidetta myös sellaisille ihmisille, jotka eivät gallerioissa yleensä käy. Näyttelytoiminta Kalliossa jatkui vuoden 2004 loppuun.
Liikkeenkaappaus

Liikkeenkaappaus (engl. motion capture) on tekniikka, jolla kaapataan ja muutetaan liikkuvan kohteen liikkeet digitaaliseen muotoon. Kaapattua liikedataa tutkitaan tai käytetään digitaalisten hahmojen ja esineiden liikuttamiseen. Tekniikka otettiin käyttöön ensimmäisenä lääketieteen ja armeijan sovelluksissa, nykyään sitä käytetään myös viihteessä ja urheilussa.
Geometrisen keskiarvon lause

Geometrisen keskiarvon lause kuvaa suorakulmaisen kolmion hypotenuusalta piirretyn korkeusjanan ja sen jakamien hypotenuusan osien suhdetta. Lauseen mukaan korkeusjanan pituus on näiden osien pituuksien geometrinen keskiarvo.

Uudelleen järjesteltynä

Leikataan suorakulmainen kolmio korkeusjanan h kohdalta kahteen yhdenmuotoiseen kolmioon, jotka järjestetään peräkkäin suuremmaksi kolmioksi, jonka sivun pituudet ovat p+h ja q+h. Ensimmäisen kolmioiden väliin jäävä tyhjä tila täyttyy pinta-alaltaan h² kokoisella neliöllä, ja toinen kolmioiden väliin jäävä alue suorakulmiolla pq. Koska molemmat uudelleen järjestetyt kolmiot ovat saman kokoisia, niin myös lisättyjen neliön ja suorakulmion tulee olla keskenään saman kokoisia.
Louis Durey

Louis Durey (27. toukokuuta 1888 – 3. heinäkuuta 1979) oli ranskalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuului säveltäjäryhmään Les Six.
Durey syntyi Pariisissa liikemiesperheeseen. Hän päätti omistautua musiikkiuralle sangen myöhään oltuaan Debussyn Pelléas et Mélisande -oopperan esityksessä 19-vuotiaana. Säveltäjänä hän oli enemmän tai vähemmän itseoppinut. Hänen ensimmäinen musiikkimaailmassa kiinnostusta herättänyt teoksensa oli pianoduetto Carillons. Maurice Ravel kiinnitti säveltäjään huomiota ja suositteli häntä kustantajalleen. Kuoromusiikki oli alusta lähtien Dureyn tuotannossa tärkeällä sijalla. Kuuden ryhmä Les Six syntyi puolivahingossa, ja aluksi Durey oli sen kantava voima. Välirikko ryhmän suojelijan Jean Cocteaun kanssa sai Dureyn vetäytymään yhteistyöstä, ja ryhmä hajosi pian syntymänsä jälkeen.
Les Six -kauden jälkeen Durey muutti Saint-Tropez'n kaupunkiin Etelä-Ranskaan ja jatkoi siellä työskentelyään. Hän ei koskaan tuntenut tarvetta kuulua Ranskan musiikkipiireihin, mikä yhdessä hänen vasemmistolaisten aatteidensa kanssa jätti hänet taiteellisesti eristyksiin koko loppuelämäkseen. 
Durey sävelsi Saint-Tropez'ssa ainoan oopperansa L’Occasionin. Vuonna 1929 hän nai Anne Grangeonin ja muutti takaisin Pariisiin seuraavana vuonna. 1930-luvulla hän liittyi kommunistiseen puolueeseen. Natsimiehityksen aikana toisessa maailmansodassa Durey toimi vastarintaliikkeessä ja sävelsi antifasistisia lauluja. Sodan jälkeenkin hänen jyrkät poliittiset mielipiteensä haittasivat hänen uraansa. Ansaitakseen elantonsa Durey hyväksyi musiikkikriitikon paikan pariisilaisessa kommunistilehdessä vuonna 1950.
Dureyn myöhäisemmät (muun muassa Vietnam-aiheiset) sävellykset ovat jääneet unohduksiin. Nykyään hän on Kuuden ryhmän jäsenistä ehkä tuntemattomin. Durey kuoli Saint-Tropez'ssa.
Andrew M. Allen

Sotilasura

Andrew Allen vastaanotti komennuksensa Yhdysvaltain merijalkaväkeen ollessan Villanovan yliopistossa vuonna 1977. Valmistuttuaan lentosotakoulusta hän lensi F-4 Phantom koneita vuodesta 1980 vuoteen 1983 VMFA-531 yksikössä jonka kotipaikka on Marine Corps Air Station Beaufort, Etelä-Carolina, hän toimi siellä lentokonehuoltopäällikkönä. Uusien F/A-18 Hornetien saavuttua hän sai siirron Marine Corps Air Station El Toron, Kaliforniaan. Komennuksensa aikana 1983-1986 hän toimi yksikön toiminnallisena päällikkönä. Hän suoritti myös Marine Weapons & Tactics Instructor Coursen ja Navy Fighter Weapons Schoolin (Top Gun). 
Vuonna 1987 hän valmistui Naval Test Pilot Schoolista, joka sijaitsee Naval Air Station Patuxent Riverissä, Marylandssä. Andrew Allen toimi koelentäjänä kun hän sai tiedon valinnastaan astronauttiohjelmaan. Hän ehti suorittamaan yli 6000 lentotuntia yli 30:llä eri konemallilla.
Jonas Hofmann

Seurajoukkueura

Hofmann on TSG 1899 Hoffenheimin kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuonna 2011 viisi ottelua tehden niissä kaksi maalia. Heinäkuussa 2011 Hofmann siirtyi Borussia Dortmundin organisaatioon. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2011–2014, tehden 71 pelissä 15 maalia. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa Hofmann debytoi joulukuussa 2012 vanhaa seuraansa Hoffenheimiä vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2013 Eintracht Braunschweigin verkkoon. Hän voitti seuran kanssa DFB-Supercupin sekä vuosina 2013 että 2014. Kaudella 2013-2014 hän debytoi myös Mestareiden liigassa pelaten kahdeksan ottelua.
Syyskuussa 2014 Hofmann siirtyi lainalle saman sarjan 1. FSV Mainz 05:een. Hän pelasi kauden aikana ainoastaan kymmenessä bundesliigaottelussa tehden niissä kolme maalia. Kaudeksi 2015–2016 Hofmann palasi takaisin Dortmundiin.

Maajoukkueura

Hofmann on edustanut Saksaa alle 18- ja alle 21-vuotiaissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2013–2014 kymmenen ottelua tehden niissä viisi maalia.
Jamestown (New York)

Jamestown on kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2017 kaupungissa oli 29 591 asukasta.
Ludwig von Reuter

Ludwig von Reuter (9. helmikuuta 1869 Guben – 18. joulukuuta 1943 Potsdam) oli saksalainen amiraali, joka komensi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Skotlannin Scapa Flow’hun internoitua Saksan avomerilaivastoa ja määräsi sen upotettavaksi kesäkuussa 1919.
Reuter toimi maailmansodan aikana muun muassa taisteluristeilijä SMS Derfflingerin kapteenina sekä myöhemmin usean risteilijäryhmän komentajana. Avomerilaivaston komentaja Franz von Hipper nimitti hänen tiedustelualusryhmän komentajaksi ja hän yleni sodan aikana vara-amiraaliksi. Marraskuussa 1918 solmittu aselepo määräsi Saksan avomerilaivaston kaikki 74 alusta siirrettäviksi Englannin päälaivastotukikohtaan Scapa Flow’hun, kunnes niiden lopullisesta kohtalosta päätettäisiin rauhansopimuksen yhteydessä. Reuter sai komentaa laivastoa, joka saapui Scapa Flow’hun marraskuun 1918 lopulla ja jäi sen jälkeen odottamaan kohtaloaan. Kun Saksalle Versailles’n rauhansopimuksen allekirjoittamiseen annettu määräaika oli umpeutumassa, Reuter lähetti 21. kesäkuuta 1919 kaikkien alusten päälliköille salaisen koodiviestin, jossa nämä määrättiin upottamaan aluksensa, jotta ne eivät päätyisi sodan voittajien käsiin. Saksan hallitus oli jo päättänyt hyväksyä laivaston luovuttamisen briteille, mutta Reuter sai upotettua 66 laivaa. Britit pitivät tekoa aselepoehtojen rikkomisena, mutta eivät kyenneet estämään sitä.
Kun Reuter palasi Saksaan, häntä juhlittiin kotimaassaan sankarina. Hän erosi palveluksesta elokuussa 1920 ja julkaisi seuraavana vuonna muistelmakirjan Scapa Flow: Das Grab der Deutschen flotte. Hänet ylennettiin amiraaliksi vuonna 1939.
T. J. Foster

Seuraura

Foster pelasi juniorina mm. Spruce Grove Broncosin ja PAC Timberwolvesin joukkueissa, kunnes Edmonton Oil Kings varasi hänet 35. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2007. Foster pelasi kauden 2007–2008 vielä AMHL-juniorisarjan St. Albert Raidersissa. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Oil Kingsiin. Kaudella 2009–2010 Foster oli joukkueen toiseksi paras pistemies Michael St. Croix'n jälkeen tehoilla 10+27=37. Kaudella 2011–2012 hän oli Oil Kingsin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 31+45=76. Foster voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin. Kaudella 2012–2013 hän toimi joukkueensa varakapteenina. Foster eteni Oil Kingsin kanssa WHL:n finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei tällä kertaa kuitenkin Portland Winterhawks otteluvoitoin 4–2.
Vuosina 2013–2015 Foster pelasi Albertan yliopistojoukkueessa. Kauden 2013–2014 päätteeksi hänet valittiin CWUAA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Foster voitti koko CIS University Cupin mestaruuden. Kaudella 2014–2015 hän voitti tehoilla 18+24=42 koko CWUAA:n pistepörssin ja palkittiin Dave "Sweeney" Schriner Scoring Trophylla. Foster palkittiin myös koko sarjan arvokkaimpana pelaajana ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2015 Foster teki kaksivuotisen AHL-sopimuksen Toronto Marliesin kanssa. NHL-varaamaton Foster osallistui myös Toronto Maple Leafsin harjoitusleirille sekä syksyllä 2015 että 2016. Hän pelasi kaudella 2015–2016 Marliesissa kolme ottelua. Suurimman osan kaudestaan Foster pelasi ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin vahvuudessa. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 25+29=54. Foster valittiin marraskuussa 2015 liigan viikon pelaajaksi. Kauden 2016–2017 hän pelasi kokonaan ECHL:ssä, jossa Foster aloitti Solar Bearsissa, mutta siirtyi Norfolk Admiralsiin. Hän voitti tehoilla 23+31=54 joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton John Dunbarin kanssa.
Kaudeksi 2017–2018 Foster siirtyi Norjan GET-ligaenin Frisk Askeriin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Garry Nunnin jälkeen tehoilla 23+25=48, joilla Foster jakoi liigan maalipörssin kuudennen sijan Lillehammer IK:n Joey Benikin kanssa ja pistepörssin kahdeksannen sijan Lillehammer IK:n Brett Cameronin kanssa. Pudotuspeleissä Foster oli kolmella osumallaan Frisk Askerin paras maalintekijä kolmen muun pelaajan kanssa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi 1+1-vuotisella ja syyskuun 2018 loppuun asti kestävän try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Foster pelasi vain yhden runkosarjaottelun 3.29 minuutin peliajalla ja jäi lopulta ilman jatkosopimusta. Lokakuussa hän siirtyi loppukauden sopimuksella Iso-Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Guildford Flamesiin.

Muuta

Fosterin pikkuveli Thomas pelaa Northern Alberta Institute of Technologyn yliopistojoukkueessa ja myös heidän siskonsa Paige on pelannut jääkiekkoa. Sisarusten serkku Nicolas Aubé-Kubel pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersin organisaatiossa.
Henrik Johan Wilhelm Zilliacus

Henrik Johan Wilhelm Zilliacus (18. kesäkuuta 1857 Helsinki – 10. heinäkuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, sairaalanjohtaja ja sortokausien ajan aktivisti. 
Zilliacuksen vanhemmat olivat senaattori Henrik Wilhelm Johan Zilliacus ja Ida Charlotta Söderhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1878, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1880, lääketieteen lisensiaatiksi 1885 ja lääketieteen tohtoriksi 1907. Hän erikoistui ensimmäisenä Suomessa nenä-, kurkku- ja korvatauteihin.
Zilliacus oli Helsingin yliopiston korva-, nenä- ja kurkkutautiopin dosentti vuodesta 1907 ja oli alan suomalaisia uranuurtajia sekä tieteelliseltä että käytännölliseltä kannalta. Hän oli perustamassa Eiran yksityissairaalaa ja toimi sen johtajana vuoteen 1917. Hän oli valtiopäivillä porvarissäädyssä Helsingin edustaja vuosina 1905–1906 ja oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1910. Routavuosien aikaan hän oli kagaalin johtokunnassa ja kuului passiivisen vastarinnan johtajiin. Hän oli mukana jääkäriliikkeen toiminnassa jo syksystä 1914 alkaen ja tuki jääkäriliikettä rahoittamalla sitä. Zilliacus vastasi myös itsenäisyysliikkeen raha-asioiden hoitamisesta.
Zilliacus oli naimisissa vuodesta 1889 Gertrud Charlotta Lönnbladin kanssa. Heidän poikiaan olivat kamreeri Henrik Fabian Zilliacus (s. 1891) ja jääkärieversti, Sotakorkeakoulun johtaja sekä suojeluskuntain ylipäällikkö Per Zilliacus.  Henrik Johan Wilhelm Zilliacuksen veli oli sortovuosien aktivistijohtaja Konni Zilliacus.
Ialomița (piirikunta)

Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 453 km². Alueen läpi virtaavat Tonava- ja Ialomițajoet.
Ialomițan piirikunta rajautuu idässä Constanţan piirikuntaan, lännessä Ilfovin piirikuntaan, pohjoisessa Brăilan, Buzăun ja Prahovan piirikuntiin sekä etelässä Călăraşin piirikuntaan.
Alicia Rhett

Alicia Rhett (1. helmikuuta 1915 Savannah, Georgia – 3. tammikuuta 2014 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotokuvamaalari, joka muistetaan parhaiten India Wilkesin roolista elokuvassa Tuulen viemää (1939).
Rhett syntyi Savannah’ssa, Georgian osavaltiossa. Hänen äitinsä oli liverpoolilainen maahanmuuttaja Isabelle Murdoch ja isänsä armeijan työntekijä ja insinööri Edmund M. Rhett. Isä kuoli tyttärensä varhaislapsuudessa, ja Alicia muutti äitinsä kanssa Charlestoniin, Etelä-Carolinaan, jossa hän ajan mittaan sai töitä teatterista.
Rhettin maine perustuu pitkälti yhteen elokuvaan. Hän sai roolinsa Hollywood-ohjaaja George Cukorin löydettyä hänet vuonna 1936. Pian Rhett kuitenkin palasi Etelä-Carolinaan ja vetäytyi elokuvamaailmasta 1941 ”sopivien roolien” vähyyden vuoksi.
Rhett harrasti kuvataidetta jo lyhyen näyttelijänuransa aikana. Hän piirsi kuvausten välissä muotokuvia ja sketsejä kanssanäyttelijöistä; myöhemmin hän maalasi muotokuvat mm. amiraali Louis Emil Denfeldistä sekä Estellene P. Walkerista, jonka kuva on Etelä-Carolinan osavaltiollisessa kirjastossa. Hän myös kuvitti kirjoja, kuten South Carolina Indians -teoksen vuonna 1965.
Albert Abraham Michelson

Nuoruus

Michelson syntyi juutalaisen kauppiaan perheeseen vuonna 1852 preussilaisessa Strelnon kaupungissa (nykyään Puolassa sijaitseva Strzelno). Michelsonin perhe muutti kaksivuotiaan poikansa kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1855. Hän varttui Nevadan osavaltiossa sijaitsevassa Virginia Cityssä, jossa hänen isänsä työskenteli. Lopulta perhe kuitenkin muutti San Franciscoon, Kaliforniaan, missä hän päätti lukio-opintonsa vuonna 1869.

Akateeminen ura

Michelson matkasi vuonna 1869 Annapolikseen, jossa presidentti Ulysses S. Grant nimesi hänet Yhdysvaltain laivastoakatemiaan. Hänestä tuli fysiikan ja kemian opettaja ja hän toimi William T. Sampsonin alaisuudessa. Michelson päätti palata Eurooppaan vuonna 1880 jatkaakseen opintojaan siellä. Hän vieraili muun muassa Berliinin ja Heidelbergin yliopistoissa sekä Collège de Francessa ja École polytechniquessa, Pariisissa. Michelson erosi Yhdysvaltain laivastosta ja palasi vuonna 1883 takaisin Yhdysvaltoihin ottaakseen vastaan hänelle tarjotun professorin paikan Clevelandissa, Ohiossa. Vuonna 1890 hän sai hyvin samankaltaisen fysiikan professuurin Clarkin yliopistosta ja lopulta fysiikan professuurin Chicagon yliopistosta kaksi vuotta myöhemmin.

Aikuisikä

Michelsonille myönnettiin ensimmäisenä yhdysvaltalaisena tiedemiehenä Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1907. Samana vuonna hän sai myös Copley-mitalin, vuonna 1916 Henry Draper -mitalin ja vuonna 1923 Royal Astronomical Societyn kultamitalin. Myös yksi Kuun kraatteri on nimetty hänen mukaansa.
Michelson liittyi uudelleen Yhdysvaltain laivastoon ensimmäisen maailmansodan sytyttyä, ja vuonna 1918 hän palasi takaisin Chicagoon. Hän kuitenkin erosi virastaan vuonna 1929 ja aloitti tutkimukset Mount Wilsonin observatoriossa Kaliforniassa. Observatoriossa Michelson työskenteli loppuelämänsä. Hän kuoli 78 vuoden ikäisenä vuonna 1931.
Michelson meni naimisiin Illinoisista kotoisin olevan Edna Stantonin kanssa vuonna 1899. Perheeseen syntyi yksi poika ja kolme tytärtä.

Varhaiset mittaukset

Ollessaan töissä Yhdysvaltain laivastossa Michelson alkoi suunnitella valonnopeuden mittaamista Léon Foucault’n mukaan nimetyllä Foucault’n menetelmällä. Varakkaan appensa ansiosta hän kykeni rakentamaan parempaan optiikkaan ja pitempään matkaan perustuvan koejärjestelyn kuin Focault itse aikoinaan. Simon Newcomb kiinnostui Michelsonin suunnittelemasta kokeesta. Michelson mittasi vuonna 1879 valonnopeudeksi 299 910±50 km/s. Mittaustensa jälkeen Michelson muutti Washingtoniin auttamaan Newcombia. Newcombin järjestämässä vastaavanlaisessa kokeessa valonnopeudeksi mitattiin 299 860±30 km/s, joka on hyvin lähellä Michelsonin aiemmin saamaa tulosta. Michelson jatkoi vielä tutkimuksia ja julkaisi vuonna 1883 valonnopeudeksi 299 853±60 km/s.
Maria Autio

Maria Autio (s. 16. syyskuuta 1967 Pietarsaari) on suomalainen kirjailija.
Autio valmistui filosofian maisteriksi 1995 Turun yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän työskenteli vapaana toimittajana ja kirjastonhoitajana ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi.
Vuonna 1987 Autio voitti J. H. Erkon kirjoituskilpailun. Hänen esikoisrunokokoelmansa Valkoinen ruletti ilmestyi vuonna 1988. Vuonna 2005 ilmestyi Aution ensimmäinen nuortenkirja, koulukiusaamista käsittelevä Paperisudet. Hänen toinen nuortenromaaninsa Ajatustenlukija oli Topelius-palkintoehdokkaana 2012.
Autio asuu Espoossa.
Ice Age

Diego

Diego on sapelihammastiikeri, joka on jokseenkin vakava ja välillä ärjy, sekä äärimmäisen ovela, mutta pohjmmiltaan melko koominen  ja rakastava hahmo. Rohkeudestaan huolimatta Diego pelkää vettä. Suomalaisena äänenä on Santeri Kinnunen.

Manfred

Manfred on iso ja tahdonvoimainen, mutta yksinäisyyteen hakeutuva mammutti, myös tavallaan tiukka, ja komenteleva, ja toimii aivan kuten laumanjohtaja. Hän on pohjimmiltaan ystävällinen ja uhrautuva, ja hän tulee useaan otteeseen tarpeeseen. Sid keksii hänelle lempinimen Manu (engl. Manny), joksi häntä kutsutaan siitä eteenpäin. Suomalaisena äänenä on Antti Pääkkönen.

Sid

Sid edustaa laiskiaisten uneliasta, vähän hölmöä, ja sinnikästä sukua. Sid on elokuvien useissa tilanteissa ”pelle”, jota kohtalo kolhii. Suomalaisena äänenä on Antti L. J. Pääkkönen.

Jyrsis

Jyrsis on kummankin elokuvan alussa ilmestyvä sapelihammasorava, ja hänen ainainen tammenterhon jahtaamisensa aiheuttaa toistuvasti hauskoja tilanteita. Jyrsis on hahmo, joka herättää katselijoissa sääliä ja iloa, sillä mikään mahti maailmassa ei voi estää pientä oravaa yrittämästä saada tammenterhoa itselleen. Jyrsiksestä on tehty myös kaksi omaa lyhytelokuvaa Gone Nutty ja No Time For Nuts.