google/wiki40b huggingface dataset:
Kuit

Asuinalue

Kuit asuttavat Keski-Thaimaan itäosia, Kambodžan kaakkoisosia ja Laosia. Pieniä määriä kuita asuu myös Vietnamissa. Thaimaassa kuit ovat keskittyneet Buriramin, Surinin, Sisaketin ja Ubon Ratchathanin provinsseihin, Kambodžassa Preăh Vihéarin, Kâmpóng Thumin, Stŏeng Trêngin ja Krâchéhin maakuntiin, sekä Laosissa Savannakhetin, Salavanin ja Champasakin provinsseihin. Ethnologuen mukaan kuin kieltä puhuvien määrä Thaimaassa oli 400 000 ja Laosissa 42 800. Kambodžassa oli etnisten kuiden määrä oli 37 700 ja heistä noin 10 000 puhui kuin kieltä.

Historia

Kuit lienevät asuttaneet alueitaan jo 3 500 vuoden ajan, mutta historiankirjoissa heidät mainitaan vasta 1800-luvulla, jolloin Siamin kuningas Rama III (1824-1851) toteutti eri etniset ryhmät huomioon ottaneen väestönlaskennan. Kuit tunnettiin tuolloin nimellä Suai, mikä viittaa heidän asemaansa tribuuttia maksaneena kansana. Kuit maksoivat tribuuttia ja veroja ympäröiville runsaslukuisimmille kansoille, kuten thaille, laoille ja khmereille. Kuit maksoivat veronsa usein norsuina, joita he pyydystivät ja kouluttivat maatalouskäyttöön. Monet kuiden alaryhmien nimet on johdettu norsukansaan viittaavista termeistä.
Norsujen ohella kuit tulivat tunnetuksi hengellisistä ominaisuuksistaan, joita heihin liitettiin etenkin 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun herätysliikkeiden takia. Maailmanloppua ennustaneet herätysliikkeet vastustivat etenkin Ranskan kasvavan siirtomaavallan uhkaa. Silloisen maailman ennustettiin saavan loppunsa 23. maaliskuuta 1902, minkä jälkeen kuit nousisivat thaiden, laojen, vietnamilaisten ja ranskalaisten hallitsijoiksi. Tämän lisäksi ennustettiin soran muuttumista kullaksi, sekä puhvelien ja sikojen muuttumista ihmisiä syöviksi paholaisiksi. Kun maailmanloppua ei vielä vuonna 1902 saapunutkaan, kuiden herätysliikkeet sammuivat vähitellen ja niiden viimeiset rippeet lakkasivat Vietnamissa vuonna 1937.

Kulttuuri

Kuit ovat tulleet tunnetuiksi aasiannorsujen pyydystykseen ja koulutukseen liittyneestä elinkeinostaan. Thaimaan Surinin maakunnassa järjestetään vuosittain norsufestivaali, joka on myös paikallinen matkailukohde. Kuista lopulta kuitenkin vain pieni osa harjoittaa norsujen koulutusta ja suurin osa kuista saa nykyisin elantonsa maanviljelyksestä. Kuit viljelevät riisiä ja kasvattavat karjaa ja vesipuhveleita. Monet myös muuttavat kausiluontoisesti töihin eri Kaakkois-Aasian kaupunkeihin palaten koteihinsa sadekaudella. Kaupungeissa työskentelevät kuit joutuvat usein piilottelemaan taustaansa, sillä kuihin liitetään esimerkiksi Thaimaassa stereotypioita likaisina, laiskoina tai alkukantaisina. Toisaalta kuiden aikanaan johtamien herätysliikkeiden takia esimerkiksi heidän myymillään taioilla tai amuleteilla uskotaan usein olevan erityisiä voimia. Kuiden aikanaan harjoittamat perinteiset uskot ovat korvautuneet paljolti buddhalaisuudella.
Kuiden puhuma kuin kieli kuuluu austroaasialaisiin kieliin. Monet kuit puhuvat lisäksi khmeriä tai laota.
Peter Henry Emerson

Peter Henry Emerson (1856–1936) oli merkittävä brittiläinen valokuvaaja. Kirjoittamillaan teoksilla Naturalistic Photography (1998) ja Death of Naturalistic Photography (1890) hän uudisti valokuvaustaidetta.
Brasilian liikenne

Brasilian liikenne käsittelee Brasilian liikenneverkkoja ja niiden osuuksia kuljetuksista.
Kaikki Brasilian suuret asutuskeskukset on liitetty toisiinsa päällystettyjen teiden avulla, mutta pienemmät tiet ovat usein päällystämättömiä. Rautateitä on lähinnä São Paulossa ja Rio de Janeirossa, muualla ne ovat lähinnä malmeja kuljettavia tavaraliikennerautateitä. Monille pohjoisille alueille pääsee vain lentäen tai vesitse. Mitä pidemmälle pohjoiseen ja luoteeseen sisämaahan mennään, sitä harvemmaksi tieverkko muuttuu. Sisämaan liikenneolojen kehittämisen suurimmat ongelmat ovat ilmasto-olosuhteet ja trooppinen kasvillisuus.

Lentoliikenne

Koska teitä ja rautateitä on harvassa, lentoliikenne on tärkeä liikennemuoto syrjäisillä alueilla: lentokenttiä löytyy lähes jokaisesta kaupungista ja pienissäkin kylissä on korpikenttiä. Useimmat kansainväliset lennot lähtevät silti Rio de Janeirosta tai São Paulosta.

Rautatieliikenne

Brasilian rautatiet ovat pääosin liittovaltion omistuksessa. Suurin osa niistä sijaitsee alueella, joka ulottuu 500 kilometrin päähän rannikosta. Rautateiden merkitys ei ole kovin suuri, koska niillä on pieni kuljetuskyky, kalusto on huonoa ja osittain vanhentunutta, ja koska raideleveydet vaihtelevat. Mitä pidemmälle pohjoiseen ja luoteeseen sisämaahan mennään, sitä harvemmaksi tieverkko muuttuu. Sisämaan liikenneolojen kehittämisen suurimmat ongelmat ovat ilmasto-olosuhteet ja trooppinen kasvillisuus. Brasilian rautatieverkon pituus on 29 412 kilometriä.

Tieliikenne

Brasiliassa on 1 724 929 kilometrin pituinen tieverkko. Autoja on 23 miljoonaa, eli auto on vain 140 ihmisellä tuhannesta. Monet tiet ovat kestopäällystämättömiä, erityisesti sisämaassa, joten ne ovat ajokelvottomia sadeaikana. Tärkeimmät valtatiet ovat Rio de Janeirosta ja São Paulosta lähtevät, sekä eri suunnista maan pääkaupunkiin Brasíliaan tulevat tiet. Amazonian alueen läpi kulkeva ”Transamazonica”-tie on tärkeä Amazonian hyväksikäytön takia. Se on 5 000 kilometriä pitkä ja kulkee Amazonjoen eteläpuolella Atlantin rannalta Recifestä Perun rajalle. Tie ylittää Itaitubassa pohjois-eteläsuuntaisen tien, joka yhdistää Santarémin ja Cuiabán. Molempien teiden on tarkoitus auttaa muuttoliikettä Parán ja Maranhãon alueille.

Vesiliikenne

Brasilian rannikkoliikenteellä on suuri kauppalaivasto, myös Amazonjoki on kulkukelpoinen suurimman osan pituudestaan.
Brasiliassa on yhteensä yli 35 000 kilometriä purjehduskelpoisia jokia, mutta niitä käytetään vain osittain liikenteen hyödyksi, koska monet joista kulkevat asuttamattomilla alueilla, ja koska haarat ja kosket haittaavat laivojen liikennettä. Amazonjoella laivaliikenne on tärkein liikennemuoto, koska sademetsän takia alueella on vähän maanteitä. Brasilian tärkeimmät satamat ovat Rio de Janeiron ja Santosin satamat, mutta Vitórian ja Tuverãon malmisatamatkin ovat vilkkaita.
Roman Mavlanov

Roman Mavlanov (ven. Рома́н Мавла́нов, s. 5. heinäkuuta, 1994 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Mavlanov aloitti karting-uransa 13-vuotiaana. Vuonna 2011 Mavlanov kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2012 Mavlanov jatkoi Eurocup -sarjassa jääden jälleen ilman pisteitä. Samana vuonna hän ajoi myös toisen kauden Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 15:ksi.
Vuonna 2013 Mavlanov kilpaili International GT Open -sarjassa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi ja kuusi kilpailua Spanish GT Championship -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Eurocup- ja Formula Renault NEC -sarjoissa. Vuonna 2014 Mavlanov kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ei saavuttanut pisteitä kauden aikana.
Pigini

Pigini on italialainen harmonikanvalmistaja Castelfidardossa. Tehdas tuottaa yli 200 erilaista harmonikkamallia, joita viedään 42 maahan eri puolilla maailmaa. Suomessa nämä soittimet tunnettiin pitkään nimellä Lasse Pihlajamaa Special. Nykyään tänne tuodut uudet harmonikat kantavat tehtaan nimeä, Pigini.

Historia

Filippo Pigini rekisteröi yrityksen nimeltä F.lli Pigini di Filippo Anconan kauppakamarissa 6. kesäkuuta 1946. Hänen partnereitaan olivat Adriano, Gino, Luigi ja Marino Pigini. Veljesten yritys kasvoi kovista sodan jälkeisistä ajoista huolimatta. Ensimmäiset kansainväliset toimitukset tehtiin Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Ruotsiin, Tanskaan, Argentiinaan, Egyptiin ja Pakistaniin.
Yrityksen johdossa toimi pitkään Gino Pigini, joka oli jo 14-vuotiaana erikoistunut vapaalehdykkäkielten tekemiseen. Seuraavaksi toimitusjohtajana toimi hänen poikansa Massimo Pigini, ja nykyään tämän poika Federico Pigini.
Lasse Pihlajamaa toimi 1960-luvulta lähtien yhteistyössä Gino Piginin kanssa ja osallistui harmonikkamallien kehitystyöhön. Maahantuonnin Suomeen Pihlajamaa aloitti vuonna 1961, ja soittimet nimettiin tällöin hänen mukaansa.
Suomu (kasvitiede)

Suomu on kasvin kuiva, kalvomainen lehti, joka muistuttaa eläinten suomuja. Kasvien suomut ovat usein pieniä tai surkastuneita, ja ne ovat tyypillisiä useille loiskasveille ja marraskasveille. Esimerkiksi kivihiilikaudella 340–280 miljoonaa vuotta sitten eläneen suomupuiksi nimetyn liekopuusuvun lajien rungon peitteenä oli suomumainen kuori. Sen suomut olivat pudonneiden lehtien jättämiä arpia. Myös mikroskooppisen pienen suomusiimalevän kaksi siimaa ovat suomupeitteisiä.
Silmusuomut ovat silmussa olevia kasvupistettä epäedullisena vuodenaikana suojaavia alalehtiä, joiden kehitys on ehkäistynyt. Ne ovat usein paksuja ja vahakerroksen tai karvakerroksen peittämiä.
Tähkäsuomu on tähkässä olevan kukan suomumainen tukilehti
Per Otto Adelborg

Per Otto Adelborg (24. huhtikuuta 1781 Loviisa – 2. maaliskuuta 1818 Västervik, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen upseeri ja pilapiirtäjä.
Adelborg syntyi Loviisassa ja kuului vasta-aateloituun Adelborgin sukuun. Hänen isänsä oli linnoituskapteeni Erik Otto Adelborg (vuoteen 1772 Borgh) ja äitinsä Anna Sofia Carlsköld. Hän aloitti upseerin uransa ylimääräisenä vänrikkinä kuningattaren henkirykmentissä Tukholmassa 1796. Adelborg osallistui ruotsalaisissa joukko-osastoissa Suomen sotaan 1808–1809 yhteysupseerina ja esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin vuonna 1808 ratsumestariksi ja hän sai harvinaisen kultaisen urhoollisuusmitalin. Suomen sodan jälkeen Adelborg oli Ruotsissa everstiluutnantin vakanssilla ja oli yliadjutantin tehtävissä Norjan sotaretkellä 1814.
Adelborg oli taitava piirtäjä ja hän julkaisi 21 poliittisen pilapiirroksen sarjan Karikatyrer öfver konung Gustaf IV Adolfs regering. Hänen kuvissaan Kustaa IV Adolf oli vähämielinen henkilö, jolla oli veltto katse, puoliavoin suu, pitkä nenä sekä luonnottoman suuri kolmikolkkahattu. Tämä kuvat vaikuttivat Kustaa IV Adolfin julkisuuskuvaan taiteessa aina Albert Edelfeltin piirroksiin asti. Kungliga bibliotekissa Tukholmassa on kaksi täydellistä kokoelmaa hänen pilapiirroksiaan. Hänen muuta taiteellista tuotantoaan ei pidetä yhtä korkeatasoisena.
Adelborg avioitui vuonna 1807 Lovisa Eleonora Ramsayn (1785–1841) kanssa. Lovisa Ramsayn isä oli maaherra Otto Wilhelm Ramsay. Adelborgeilla oli kaksi poikaa: kapteeni ja tilanomistaja Anders Otto Adelborg (1811–1862) ja komentajakapteeni Bror Jakob Adelborg (1816–1865).
Radio Voima

Radio Voima on Lahdessa toimiva kaupallinen paikallisradio. Radion päätoimittaja ja toimitusjohtaja on Matti Eve.
Radio Voima kuuluu Lahdessa (Radiomäki) taajuudella 98,6 MHz ja Itä-Hämeessä (Nuoramoinen) taajuudella 94,9 MHz. Lähetys kuului muutamien vuosien ajan myös Kymenlaaksossa (Jaala) taajuudella 91,0 MHz.
Radio 99 (nyk. Radio Voima) valittiin Vuoden 2005 radioksi. Taajudella toimi marraskuusta 1990 paikallisradio nimeltään Lahden Kanava 99 ja sen alkuperäinen taajuus oli 99,0 MHz. Toimintaa pyörittäneen Tiimarin perustajana tunnetun Kari Sulkasen omistaman yhtiön ajauduttua konkurssiin 2000-luvun alussa taajuudella jatkoi työntekijöiden voimin Monday's Special Oy. Radioaseman  nimenä oli Radio 99 marraskuuhun 2007 asti. 
Radio Voiman taustayhtiö Monday´s special kuuluu nykyään Mediatalo ESA -konserniin.
Satu Taiveaho

Satu Kirsikka Taiveaho (s. 29. syyskuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen entinen poliitikko. Hän oli vuosina 2003–2011 SDP:n kansanedustaja Hämeen vaalipiiristä.

Ura

Taiveaho valmistui ylioppilaaksi vuonna 1995 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 2001. Hän on työskennellyt muun muassa sosiaalityöntekijänä ja päihdeohjaajana. Kansanedustajaksi hänet valittiin sosiaalijohtajan virasta.
Vuosina 2001–2008 Taiveaho oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa 4 903 äänellä.  Vuoden 2007 vaaleissa Taiveaho valittiin toiselle kaudelle 6 760 äänellä. Hän oli ehdolla myös vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja sai 25 916 ääntä. Taiveaho ei asettunut ehdolle enää vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Taiveaho profiloitui erityisesti ympäristö- sekä sosiaali- ja terveyspolitiikassa. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli ympäristövaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen ja kaudella 2007–2011 sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen.
Politiikan jälkeen Taiveaho toimi Sininauhasäätiön toimitusjohtajana ja sosiaalihuollon aluehallinnon johtavana ylitarkastajana Hämeenlinnassa. Vuosina 2014–2017 Taiveaho oli Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin järjestöpäällikkö. Toukokuussa 2017 Taiveaho aloitti Suvanto Ry:n toiminnanjohtajana.

Yksityiselämä

Taiveaho kihlautui keskustan kansanedustaja Antti Kaikkosen kanssa 18. kesäkuuta 2006. He menivät naimisiin Hämeenlinnan vanhassa kirkossa lauantaina 12. heinäkuuta 2008. He ovat julkisuudessa kertoneet olevansa kyvyttömiä saamaan yhteistä lasta. Siksi he yrittivät adoptoida lapsen Etelä-Afrikasta, mutta kolme vuotta kestänyt hanke kaatui Kaikkosen rikosepäilyihin. He toimivat kahden lapsen sijaisvanhempina. Taiveaho tuli kuitenkin syksyllä 2017 raskaaksi, mutta sai keskenmenon. Syyskuussa 2018 he ilmoittivat eroavansa.
Forcit

Tehtaan perustaminen

Suomen räjähteiden käyttötarve kasvoi 1800-luvulla lopussa rajusti infrastruktuurin voimakkaan rakentamisen, räjähteiden kehittymisen, sekä luonnonvarojen hyödyntämisvolyymin kasvun myötä. 1800-luvun lopussa käytettiin yksistään louhintaan jo niin paljon räjähteitä, että suuren kysynnän vuoksi perustettiin vuonna 1893 Hankoniemelle Hankoon räjähdysainetehdas.
Forcitin tehdasalue kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Nimihistoria

Rannikolla sijaitseva tehdas sai nimekseen aluksi Finska Forcit-Dynamit Aktiebolaget, joka johtui todennäköisesti yhteistyöstä belgialaisen Compagnie de la Forcite-Dynamite:n kanssa. Yrityksen nimi suomalaistettiin hiukan myöhemmin, jolloin siitä tuli Suomen Forsiitti-Dynamiitti Osakeyhtiö – Finska Forcit-Dynamit Aktiebolaget.
1970-luvulla yhtiö katsoi tarpeelliseksi nimen lyhentämisen ja nykyaikaistamisen. Asiakkaiden käyttämä Forsiitti-nimi, sekä yhtiön logossa vuosikymmeniä ollut Forsit-sana helpotti nimivalintaa, jonka seurauksena yhtiöstä tuli Oy Forcit Ab vuonna 1981.

Evakossa länsirannikolla

Yhtiö toimi Hangossa maaliskuuhun 1940 saakka, jolloin sen oli pakko muuttaa pois Moskovan rauhansopimuksen mukaan Neuvostoliiton sotilastukikohdaksi vuokratusta Hangosta. Dynamiittiosasto siirrettiin evakkoon Vaasaan ja varmuusräjähdysaine-, sekä tulilankaosasto Kokkolaan. 30 vuodeksi vuokrattu Hanko vapautui vuokraajalta kuitenkin jo Hangon taistelussa joulukuussa 1941. Kokkolassa evakossa olleet tehtaan osastot palasivat takaisin vuonna 1942 ja Vaasan osastot vuonna 1946.

Yhtiö nykyisin

Forcit on nykyisin merkittävä räjähdevalmistaja ja louhinta-alan toimija sekä Suomessa että Skandinaviassa. Sillä on tuotantolaitokset Hangossa ja Vihtavuoressa. Yhtiö on ollut pitkään mukana ympäristötyössä toimimalla muun muassa vuodesta 1992 lähtien Responsible Care eli Vastuu Huomisesta -ohjelmassa. Yhtiön ympäristöjärjestelmä on auditoitu ja se on saanut ISO-14001 ympäristösertifikaatin.
William Ellis

William Ellis oli englantilainen luonnontieteilijä.
Ellis toimi luonnontieteilijä William Andersonin apulaisena James Cookin kolmannella matkalla. Anderson keräsi ensimmäisen sinikurkkumalurin (Malurus cyaneus) vuonna 1777 Tasmanian itärannikolta. Hän antoi lajille nimeksi Motacilla cyanea sen västäräkkimäisen olomuodon vuoksi. Anderson kuoli ennen kuin ehti julkaista havainnon. Ellis antoi lajille nimen Malurus cyaneus vuonna 1782.
Yhdessä John Webberin kanssa Ellis piirsi ja maalasi vesiväreillä muistiin kaiken matkalla eteen tulleen, ja näin syntyivät ensimmäiset etnografiset muistiinpanot Tyynenmeren kulttuureista. Hän kirjoitti matkasta myös kirjallisen selostuksen An Authentic Narrative of a Voyage Performed by Captain Cook and Captain Clerke.
Himpulat

Himpulat (The Fimbles) on BBC:n tuottama ihmisnukkesarja, jossa seikkailevat Pom, Himpo ja Hopsu. Lisäksi Pomilla, Himpolla ja Hopsulla on ystävinään Reko-sammakko, Rolli-vaari, Lissu-lintu ja Lissun lapsi Piip.

Suomen tuotanto

Hahmojen suomalaisina ääninä toimivat Outi Alanen, Rainer Kaunisto, Kaija Kiiski, Pertti Koivula, Ilkka Merivaara ja Leena Uotila. Sarjan suomensi ja ohjasi Jertta Ratia ja Sanna Virtanen.
Flugabwehrraketengeschwader 1

Historia

Joukko-osasto perustettiin 1. kesäkuuta 1959 Essenissä nimellä Flugabwehrregiment 3, jolloin sen kalustona oli Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunat. Vielä samana vuonna yksikkö siirrettiin Bocholtiin. Vuonna 1960 yksikkö siirrettiin Osnabrückiin. MIM-23 Hawk -ilmatorjuntaohjukset otettiin käyttöön 1965, jolloin yksikön nimeksi tuli Flugabwehrraketenregiment 3 "Krummenort" ja se siirrettiin lähelle Rendsburgia. Vuonna 1967 yksikkö siirrettiin Heideen.
Rykmentti nimettiin 1. lokakuuta 1989 Flugabwehrraketenkommando 1:ksi ja se uudelleen luokiteltiin tammikuussa 1993 Flugabwehrraketengeschwader 1:ksi. Vuoden 1994 alusta lennosto siirrettiin nykyisiin tukikohtiinsa. Hawk järjestelmä poistettiin käytöstä vuonna 2001.
Flugabwehrraketengeschwader 1 vastaanotti 1.  tammikuuta 2011 virallisesti vastuun lyhyen kantaman omasuojajärjestelmästä MANTIS. Järjestelmän käyttämiseksi ilmavoimat perusti lisää ilmatorjuntaryhmiä Husumiin 1. huhtikuuta 2011. Vuonna 1989 lennosto sai kunnianimen "Schleswig-Holstein" ja se on osa ilmavoimien 4. lentodivisioonaa.
Saksan ja Alankomaiden välisen vuonna 2013 allekirjoitetun sopimuksen mukaisesti lennosto on liitetty osaksi Alankomaiden maastatehtävän ilmapuolustuksen järjestelmään osana vuonna 2016 alkanutta maiden puolustusyhteistyön tiivistämistä.

Tehtävät

Ilmatorjuntaohjuslennosto 1 käyttää Patriot-ilmapuolustusohjusjärjestelmää torjuakseen lentokoneiden ja ballististen ohjusten aiheuttaman uhan.
Tiffany Gauthier

Tiffany Gauthier (s. 2. joulukuuta 1993 Saint-Étienne) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa 
Club des Sports de Tignesiä.
Gauthier sijoittui Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 supersuurpujottelussa 23:nneksi ja syöksylaskussa 25:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli syöksylaskussa 13:s ja supersuurpujottelussa 22:s.
Alppihiihdon maailmancupissa Gauthier kilpaili ensimmäisen kerran Cortina d’Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Val d’Isèren supersuurpujottelussa joulukuussa 2016 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Crans-Montanan supersuurpujottelussa helmikuussa 2017 oltuaan kymmenes. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi Bad Kleinkirchheimin supersuurpujottelussa ja syöksylaskussa tammikuussa 2018.
Hannalampi (Luumäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78 metriä mpy.
Tämä ikuinen talvi

Musiikki

Tämän ikuisen talven musiikki on huomattavasti erilaista kuin Moonsorrow’n myöhemmillä julkaisuilla. Demolla yhtyeen tyyli muistuttaa folk metallin sijaan lähinnä black metallia. Vuoden 2001 uudelleenjulkaisu miksattiin uudelleen ja se sisälsi lisättyjä kuoro-osuuksia . Alkuperäistä demoa tehtäessä yhtyeessä ei myöskään ollut rumpalia, vaan rummut oli tehty rumpukoneella.
Kamppailu vapaudesta

Seitsemän tassua ja Penny: Kamppailu vapaudesta on kolmas itävaltalaisen kirjailijan Thomas Brezinan kirjoittamasta Seitsemän tassua ja Penny -kirjasarjasta.
Koch-reaktio

Koch-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa alkeeni reagoi hiilimonoksidin ja veden kanssa happamissa olosuhteissa muodostaen karboksyylihapon. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Herbert Koch vuonna 1955 ja reaktio on nimetty hänen mukaansa. Koch-reaktio on teollisuudessa yleisesti käytetty menetelmä haarautuneiden tertiääristen karboksyylihappojen valmistamiseen. Esimerkki tällä reaktiolla valmistettavasta yhdisteestä on pivaliinihappo.
Gary Sturgis

Elämäkerta

Sturgis päätti jo nuorella iällä pyrkiä muusikoksi vanhempiensa kannustamana. Hän soitti hetken aikaa piccoloa ja soitti koulunsa yhtyeessä puupuhaltimilla muutaman vuoden ja sen jälkeen rumpuja. High Schoolissa Sturgis kiinnostui näyttelemisestä ja esiintyi sen myötä usein teatterissa.

Ura

Hänen näyttelijän uransa lähti liikkeelle 1980-luvun lopulla, jolloin Sturgis esiintyi televisiosarjoissa America's Most Wanted, NYPD Blue, Malcolm & Eddie ja El Caminon poliisit. Samalla hän esiintyi useissa televisiomainoksissa, kuten "Get The Dew". Sittemmin Sturgis tuli tunnetuksi baritoniäänensä myötä, kun hän teki muun muassa televisiosarjojen Moesha, Half & Half, Girlfriends, The Parkers, Bones ja All of Us mainosjuontoja. Tämän seurauksena Sturgis jatkoi äänityötään animaatioihin, joista kenties merkittävimmät olivat Static Shockin pääkonnan Ebonin äänirooli, sekä elokuvan Scooby-Doo ja kyberjahti, jossa hän oli haamuviruksen äänenä. Sturgis on lainannut ääntään muutamille videopeleille. Hän palasi edellä mainittujen ääniroolien jälkeen näytelmäroolien pariin ja esitti muun muassa päärikollista elokuvassa Diary of a Mad Black Woman vuonna 2005.
Pensasbulbuli

Koko ja ulkonäkö

Kooltaan pensasbulbuli on noin 23 cm. Lajin ruumis on pääosin oliivinvihertävän ruskea. Silmien väri on valkoinen. Lajin nokka on musta ja jalat ruskeat.

Elinympäristö, elintavat ravinto

Pensasbulbulit elävät piilottelevaa elämää rannikkoalueiden metsien latvustoissa ja pensaikoissa, joissa sen yleensä paljastaa kutsuääni.  Yleensä linnut elävät yksittäin. Pensasbulbuli tekee pesänsä pensaaseen tai puuhun. Naaras munii 1–3 munaa. Pensasbulbuli käyttää ravintonaan pääasiassa hedelmiä, mutta syö myös hyönteisiä ja etanoita.
Sähköinen suojautuminen ukkoselta

Sähköinen suojautuminen ukkoselta merkitsee sähkölaitteiden suojaamista salamaniskun vaikutuksilta.
Sähkölaitteet vaurioituvat yleensä salaman sähkö- tai tietoliikenneverkkoon aikaansaamista ylijännitteistä, eikä salaman suorasta iskusta kohteeseen. Suora salamanisku aiheuttaa maadoituksen potentiaalin nousun, jolloin transientti kulkee galvaanisen yhteyden avulla pitkiäkin matkoja esimerkiksi rakennuksesta toiseen. Ukkospilven alla sähkökentän voimakkuus voi kasvaa kymmenkertaiseksi normaaliin nähden, mutta salaman iskettyä varaus purkaantuu ja kentän voimakkuus pienenee nopesti. Tämä voi aiheuttaa häiriötä esimerkiksi herkkiin telelaitteisiin. Itse salaman virta synnyttää muuttuvan magneettikentän, jolloin se indusoi lähellä oleviin johtimiin suuriakin virtoja.
Yksittäisen laitteen suojaus on helpointa suorittaa irrottamalla sähkölaite sähköverkosta mikäli siihen on mahdollisuus. Yksittäinen pistorasia voidaan suojata esimerkiksi ylijännitesuojatulla jatkopistorasialla. Suojattavien pistorasioiden kuitenkin täytyy olla maadoitettuja eli sukopistokkeita, muuten suojauksesta ei välttämättä ole mitään hyötyä. Tehokkampi suojaus saadaan aikaan asentamalla rakennuksen sähkökeskukseen oma ylijännitesuojaus. Vuonna 2012 säädetty sähköasennuksia koskeva standardi edellyttää ilmajohtoja sisältävien muuntopiirien uusien sähköliittymien varustamista ylijännitesuojilla. Vanhempien rakennuksien sähkökeskus voidaan myös jälkikäteen suojata, mutta se saattaa vaatia muutostöitä keskuksessa.