Opetuslapsi, jota Jeesus rakasti

Lausetta "opetuslapsi, jota Jeesus rakasti" (kreik. ὁ μαθητὴς ὃν ἠγάπα ὁ Ἰησοῦς, ho mathētēs hon ēgapā ho Iēsous) tai Johanneksen evankeliumin jakeessa 20:2 "opetuslapsi, joka oli Jeesukselle rakkain" (kreik. ὃν ἐφίλει ὁ Ἰησοῦς, hon ephilei ho Iēsous), on käytetty kuusi kertaa Johanneksen evankeliumissa,, mutta ei muissa Uuden testamentin Jeesusta koskevissa kohdissa. Johanneksen evankeliumin jakeessa 21:24 todetaan, että Johanneksen evankeliumi perustuu tämän opetuslapsen kirjalliseen todistukseen.
Ensimmäisen vuosisadan lopusta saakka rakastettu opetuslapsi on yleisesti tunnistettu Johannes-evankelistaksi. Tutkijat ovat keskustelleet johanniinisen kirjallisuuden (Johanneksen evankeliumi, Ensimmäinen, Toinen ja Kolmas Johanneksen kirje ja Ilmestyskirja) kirjoittajasta, ainakin 200-luvulta saakka, mutta varsinkin valistuksen ajalta saakka. Käsityksen Johannes-evankelistasta kirjoittajana ovat modernit tutkijat hylänneet.

Apostoli Johannes

Johanneksen evankeliumin päätössanat koskevat nimenomaan rakastettua opetuslasta, " Juuri tämä opetuslapsi todistaa kaikesta tästä. Hän on tämän kirjoittanut, ja me tiedämme, että hänen todistuksensa on luotettava." (Joh. 21:24.)
Eusebios tallensi 300-luvulla Kirkkohistoriaansa kirjeen, jonka hän uskoi olleen Efesoksen Polykrateen (noin 130–196) kirjoittama toisella vuosisadalla. Polykrates uskoi, että Johannes oli se "joka nojasi Herran syliin"; viitaten rakastetun opetuslapsen tunnistamiseen:

»John, who was both a witness and a teacher, "who reclined upon the bosom of the Lord", and, being a priest, wore the sacerdotal plate. He fell asleep at Ephesus. Johannes, joka oli sekä todistaja että opettaja, "joka nojasi Herran syliin", ja ollen pappi käytti papin kilpeä. Hän nukkui kuolonuneen Efesossa.» 
Augustinus (354 – 430 jKr.) uskoi myös, että Johannes oli rakastettu opetuslapsi perustuen hänen Johanneksen evankeliumia koskevaan traktaattiinsa.
Rakastettu opetuslapsi oli yksi kahdestatoista apostolista, olettaen, että hän oli ilmeisesti läsnä viimeisellä ehtoollisella, minkä Matteus ja Markus toteavat, että Jeesus söi kahdentoista apostolin kanssa. Näin ollen yleisimmin tunnistetaan apostoli Johannes, joka voisi sitten olla sama kuin Johannes- evankelista. Merril F. Unger esittää asiaintilan eliminaatioprosessin kautta.
Kuitenkin, kun jotkut nykyajan tutkijat ovat edelleen samaa mieltä Augustinuksen ja Polykrateen kanssa, yhä useammat eivät usko, että Apostoli Johannes kirjoitti Johanneksen evankeliumia tai itse asiassa mitään muutakaan Uuden testamentin teosta, jotka on perinteisesti liitetty häneen, joten tämä sidos "Johanneksen" ja rakastetun opetuslapsen välillä on vaikea ylläpitää.
Jotkut tutkijat ovat myös ehdottaneet homoeroottista tulkintaa Kristuksen suhteesta rakastettuun opetuslapseen, vaikka tällaisen tulkinnan ovat muut kiistäneet. Tilborg viittaa siihen, että muotokuva Johanneksen evankeliumista on "positiivisesti virittynyt mahdolliseen homoseksuaalisen käyttäytymisen kehittymiseen". Hän kuitenkin varoittaa, että "koodissa... tällainen kuvitteellinen homoseksuaalinen käyttäytyminen ei ole osoitus homoseksuaalisuudesta." Dunderberg väittää, että tekstissä ei ole kreikan termejä "rakastajalle" ja "rakastetulle", mikä alentaa puhtaasti eroottisen luennan arvon.
Kristuksen ja Johanneksen välisen suhteen jotkut varmasti tulkitsivat olevan fyysis-eroottisluonteista jo 1500-luvulla (vaikkakin "harhaoppisessa" kontekstissa) - dokumentoituna, esimerkiksi oikeudenkäynnissä liittyen Christopher Marlowen jumalanpilkkaan: syytetty väitti, että "Pyhä Johannes-evankelista oli Kristuksen petikumppani ja kumartui aina hänen helmassaan, että hän käytti häntä kuin Sodoman syntiset". 
Dynes vetää yhteyden myös nykyaikaan 1970-luvulle New Yorkiin, jossa perustettiin suosittu uskonnollinen ryhmä nimeltä "Rakastetun opetuslapsen kirkko", jonka tarkoituksena oli antaa myönteinen tulkinta suhteesta samaa sukupuolta olevien välillä.

Lasarus

Rakastetuksi opetuslapseksi on myös sovitettu Lasarus Betanialaista, mikä perustuu Johanneksen evankeliumin jakeeseen 11:5:

»Now Jesus loved Martha and her sister and Lazarus.» 
ja Johanneksen evankeliumin jakeeseen 11:3

»Therefore his sisters sent unto him, saying, Lord, behold, he whom thou lovest is sick.» 
Merkityksellinen on myös Ben Taflinger III:n  mukaan se tosiasia, että rakastetun opetuslapsen henkilöä ei ole mainittu ennen Lasaruksen herättämistä. Lasarus herätetään Johanneksen evankeliumin luvussa 11, kun taas rakastettu opetuslapsi on ensimmäisen kerran mainittu Johanneksen evankeliumin luvussa 13.
Frederick Baltz  väittää, että Lasaruksen tunnistaminen, todisteiden viitatessa siihen, että rakastettu opetuslapsi oli pappi, ja vanha Johannes-perinne ovat kaikki oikein. Baltzin mukaan Boethuksen lasten perhe, joka on tunnettu Josefukselta ja rabbiinisesta kirjallisuudesta, on sama perhe, joka mainitaan Johanneksen evankeliumin 11. luvussa: Betanian Lasarus, Martta ja Maria. Tämä on rakas perhe, Johanneksen evankeliumin jakeen 11:5 mukaan. Historiallinen Lasarus oli Eleasarin poika Boethus, joka oli kerran Israelin ylipappi, ja oli lähtöisin suvusta, joka tuotti useita ylipappeja. Evankeliumin kirjoittaja Johannes ei ollut yksi kahdestatoista, vaan Martan poika (Sukkah 52 b). Hän vastaa läheisesti kuvausta, jonka piispa Polykrates antaa kirjeessään: uhraava pappi, joka käytti petalonia (eli ylipapin tunnusta). Tämä Johannes "Vanhempi" oli Jeesuksen seuraaja, mihin viittasi Papias Hierapolis, ja hänen toimintansa silminnäkijä. Hän oli oikean ikäinen ollakseen elänyt Trajanuksen aikaan saakka (Ireneuksen mukaan). Baltzin mukaan Johannes on luultavasti "opetuslapsi" (kreik. ον ηγαπα ο Ιησους) ja Eleasar on "se opetuslapsi", (kreik. ον εφιλει ο Ιησους) evankeliumissa.

Maria Magdaleena

Toinen koulukunta on ehdottanut, että Johanneksen evankeliumin rakastettu opetuslapsi todella oli alun perin Maria Magdaleena. Jotta johdonmukaisuus säilytettäisiin Raamatun kanssa, on ehdotettu teoriaksi että Marian erillinen olemassaolo kahdessa yhteisessä kohtauksessa, joissa on rakastettu opetuslapsi (Joh.19:25-27; Joh. 20:1-11), johtuu myöhemmistä muutoksista, jotka on tehty hätäisesti evankeliumiin myöhään 100-luvulla. Molemmissa kohtauksissa on väitetty olevan epäjohdonmukaisuuksia sekä sisäisesti että suhteessa synoptisiin evankeliumeihin. Siten tämä karkea muokkaus olisi voitu tehdä, jotta Maria Magdaleena ja rakastettu opetuslapsi näyttäisivät eri henkilöiltä.
Marian evankeliumissa, joka on osa Uuden testamentin apokryfeistä — joita ovat erityisesti Nag Hammadista löytyneet gnostilaiset evankeliumit — tiettyyn Mariaan, joka on yleisesti tunnistettu Maria Magdaleenaksi, on jatkuvasti viitattu henkilönä, jota Jeesus rakasti enemmän kuin muita. Filippuksen evankeliumissa, joka on toinen Nag Hammadin gnostilaisista teksteistä, samaa on sanottu nimenomaan Maria Magdaleenasta.

Tuntematon pappi tai opetuslapsi

Brian J. Capper väittää, että rakastettu opetuslapsi oli näennäis-luostarimaisen, mystisen ja askeettisen juutalaisen aristokratian papillinen jäsen. Aristokratia sijoittui Jerusalemin arvostetulle lounaiskukkulalle, ja se toimi isäntänä Jeesuksen viimeisellä ehtoollisella kyseisessä paikassa, viitaten tutkija D. E. H. Whiteley:in, joka päätteli, että Rakastettu opetuslapsi oli isäntänä viimeisellä ehtoollisella. Capper ehdottaa, selittääkseen pitkälti erottavaa Rakastetun opetuslapsen nimitystä yhtenä, jota Jeesus rakasti, että "rakkauden" kieli liittyi erityisesti juutalaisten ryhmiin, jotka paljastivat virtuoosi-uskonnon omaperäisiä sosiaalisia ominaisuuksia askeettisissa yhteisöissä. Brittiläinen tutkija Richard Bauckham päätyy samanlaiseen johtopäätökseen, että rakastettu opetuslapsi, joka myös kirjoitti Johannekseen liitetyn evankeliumin, oli luultavasti (yllättävän laajan) korkeapapillisen perheklaanin kirjallisesti sivistynyt jäsen.
Gerd Theissen ja Annette Merz esittävät, että todistus voi olla peräisin vähemmän tunnetulta opetuslapselta, ehkä Jerusalemista.

Jaakob, Jeesuksen veli

James D. Tabor  väittää, että rakastettu opetuslapsi on Jaakob, Jeesuksen veli (Jeesuksen sukulainen, veli tai serkku, riippuen siitä, kuinka sana käännetään). Yksi useista todisteista, jonka Tabor tarjoaa, on kirjaimellinen tulkinta Johanneksen evankeliumin jakeesta 19:26, "Kun Jeesus näki, että hänen äitinsä ja rakkain opetuslapsensa seisoivat siinä, hän sanoi äidilleen: "Nainen, tämä on poikasi!"  Kuitenkin muualla evankeliumissa, Johanneksen evankeliumin jakeessa 21:7, rakastettu opetuslapsi viittaa ylösnousseen Jeesukseen "Herrana" pikemminkin kuin "veljenään".

Syitä salata nimen henkilöllisyys

Teoriat viittauksesta sisältävät yleensä yrityksen selittää, miksi tätä anonymisoivaa idiomia käytetään, mieluummin kuin mainitaan identiteetti.
Ehdotuksia tästä on lukuisia: eräs yleinen ehdotus on, että kirjailija salasi nimensä johtuen yksinkertaisesti vaatimattomuudesta. Toinen on se, että salaaminen on palvellut poliittisia syitä tai turvallisuussyitä, jotka teki tarpeelliseksi vainon uhka tai hämmennys aikana, jolloin evankeliumi on julkaistu. Tekijä voi olla erittäin korkea-arvoinen henkilö Jerusalemissa, joka salasi yhteytensä kristinuskoon, tai nimettömänä pysyminen on ehkä ollut asianmukaista henkilölle, joka eli askeetin vetäytynyttä elämää, ja yksi monista nimeämättömistä opetuslapsista evankeliumissa voi olla joko rakastettu opetuslapsi itse tai muut hänen johdollaan, jotka heidän askeettisesta sitoutumisestaan johtuen ja nöyryyttään kätkivät henkilöllisyytensä tai sisällyttivät todistuksensa tekstiin heidän henkisen mestarinsa alaisuudessa.
Martin L. Smith, St. John the Evangelist -seuran jäsen, kirjoittaa, että Johanneksen evankeliumin kirjoittaja voi olla tarkoituksella peitettynä rakastetun opetuslapsen identiteettiin, jotta evankeliumin lukijat voivat paremmin samaistua opetuslapsen suhteeseen Jeesuksen kanssa:

»Perhaps the disciple is never named, never individualized, so that we can more easily accept that he bears witness to an intimacy that is meant for each one of us. The closeness that he enjoyed is a sign of the closeness that is mine and yours because we are in Christ and Christ is in us.»

Taide

Taiteessa rakastettu opetuslapsi on usein kuvattu parrattomana nuorukaisena, yleensä yhtenä kahdestatoista apostolista viimeisellä ehtoollisella tai Marian kanssa Golgatalla. Keskiajan taiteessa rakastettu opetuslapsi saatetaan kuvata pää Kristuksen sylissä. Monet taiteilijat ovat antaneet erilaisia tulkintoja Johanneksen evankeliumin jakeesta 13:25, jossa on opetuslapsi, jota Jeesus rakasti, "makuuasennossa Jeesuksen vieressä" (jae 23; kirjaimellisesti, "rinnallaan/rintaansa vasten/sylissään" en fi kolpo).