google/wiki40b huggingface dataset:
Batman: Ensimmäinen vuosi

Ensimmäinen vuosi on vuonna 1987 ilmestynyt David Mazzucchellin kuvittama ja Frank Millerin kirjoittama Batman-tarina. Se julkaistiin alun perin DC Comicsin Batman-lehden numeroissa #404-#407.
IGN-internetsivu sijoitti Ensimmäisen vuoden sijalle 1 listallaan 25 parasta Batman-tarinaa. Päätös perusteltiin: "Mikään muu teos ei ole pystynyt kuvaamaan Batmanin ja Gordonin hahmojen realismia, kitkaa ja inhimillisyyttä niin kattavasti."  Sivusto on lisännyt: "Se ei ole vain yksi kaikkien aikojen tärkeimmistä sarjakuvateoksista, vaan myös yksi parhaista." Ensimmäisen vuoden-tarinaa on pyritty jatkamaan useita kertoja. Suora jatko-osa Toinen vuosi ei kuitenkaan ollut edeltäjänsä kaltainen menestys, eikä sitä ole yleisesti hyväksytty DC Comicsin kanonisoituun Batman-tuotantoon. Myös Kolmas vuosi-tarina on julkaistu, mutta sitä ei yleisesti pidetä kanonisoituna, eikä sitä ole koskaan julkaistu yhteenkoottuna teoksena. The Long Halloween-tarina jatkaa puoli vuotta myöhemmin siitä, mihin ensimmäisessä vuodessa jäätiin.

Juoni

Tarinan juoni keskittyy enemmän Gordonin kuin Batmanin hahmon ympärille. Monissa tarinan osista Gordonilla on keskeinen osa ja hänen hankaluuksiaan uuden työn ja avioliiton välillä kuvataan tarkasti.
Tarina alkaa, kun Bruce Wayne palaa Gotham Cityyn kierrettyään 12 vuotta maailmalla. Samaan aikaan kaupunkiin saapuu uusi ylikonstaapeli Gordon, joka on ennen tätä ollut mukana merijalkaväen erikoisjoukoissa. Hänen on vaikea sulattaa korruptiota, johon kaikki hänen kollegansa komisario Loebia myöten ovat sekaantuneet. Gordon päättää olla ottamatta lahjuksia vastaan keneltäkään, mikä saa muut poliisit epäluuloisiksi hänen suhteensa.
Samalla Bruce Wayne alkaa tutustua kaupungin alamaailmaan valepuvuissa. Jo ulkomailla matkaillessaan hän teki päätöksen ryhtyä naamioiduksi kostajaksi, mutta vasta nyt hän toteuttaa suunnitelmansa ja muuttuu Batmaniksi. Hän arvelee, että lahjomaton uusi ylikonstaapeli olisi arvokas tuttavuus ja alkaa tutustua Gordoniin.
Bengt Schalin

Bengt Michael Schalin (7. tammikuuta 1889 Uusikaarlepyy – 9. marraskuuta 1982 Espoo) oli suomalainen puutarha-arkkitehti ja Helsingin kaupunginpuutarhuri. Hän suoritti myös koristekasvien koeviljelyä ja kirjoitti kokeilutoimintaansa perustuvan teoksen Koristepensaista kauneimmat vuonna 1938.

Ura

Schalin valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1907. Vuosina 1910–1912 hän opiskeli Saksassa Köstritzissä Höhere Gärtnerlehranstalt und Gartentechnikum -oppilaitoksessa. Hän työskenteli puutarha-alalla sekä Suomessa että ulkomailla. Hänellä oli oma suunnittelutoimisto vuosina 1916–1944 ensin Helsingissä ja sitten Kirkkonummen Jorvaksessa. Kirkkonummella on Bengt Schalinin mukaan nimetty tie. Helsingin kaupunginpuutarhurina hän toimi vuosina 1946–1957. Schalin opetti puutarhasuunnittelua ja puutarhataidetta Teknillisessä korkeakoulussa ja muissa alan oppilaitoksissa.

Yksityiselämä

Schalin oli naimisissa opettaja Helga Kronströmin kanssa vuodesta 1931 alkaen. Heille syntyi kaksi lasta: Helga Benita vuonna 1932 ja Christer Olof vuonna 1936.
Ceyloninkarvatonkoira

Ulkomuoto

Ceyloninkarvatonkoira muistutti whippetiä karvattomuuttaan lukuun ottamatta. Se oli hoikkarakenteinen ja puolipystykorvainen. Kiinanharjakoiran tapaan silläkin oli päässään harja ja hännänpäässä töyhtö. Keskimääräinen säkäkorkeus oli 48 cm. Karvapeite oli joko vaalea tai tumma. Tummia pidettiin parhaina "parantajina", kun taas vaaleiden uskottiin tuovan huonoa onnea niille ihmisille, joiden taloihin se astui (mikäli kyse ei ollut omistajan talosta).

Alkuperä

Rodun alkuperäinen käyttötarkoitus oli toimia "parantajana" tai "lämpötyynynä": uskottiin, että pitämällä sitä särkevää kehonosaa vasten se kykeni parantamaan kivun. Tämä selittyy karvattomien koirien tyypillisellä kuumalla iholla. Toisin kuin moni latina-amerikkalainen karvatonkoira, se ei toiminut paikallisten vararavintona.
Joel Sund

Seuraura

Sund on Jämsän Kiekko-Susien kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Sund oli kaudella 2008–2009 seuran C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä sekä SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 16+5=21 että SM-karsinnoissa tehoilla 8+8=16. Seuraavan kauden 2009–2010 päätteeksi hän voitti B-nuorten I-divisioonan hopeaa. Kaudeksi 2010–2011 Sund siirtyi Diskoksen B-nuoriin, jonka sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin hän voitti runkosarjassa tehoilla 18+20=38.
Kaudella 2011–2012 Sund debytoi miesten peleissä pelattuaan seitsemän Mestis-ottelua JYP-Akatemiassa, mutta suurin osa hänen kaudestaan eteni kuitenkin JYPin A-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Sund pelasi yhden Mestis-ottelun ja kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä 18 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. Sund pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden ottelun verran Diskoksen II-divisioonajoukkueessa. Ensimmäisellä kokonaisella Mestis-kaudellaan 2014–2015 hän teki 42 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin.
Sund debytoi kaudella 2015–2016 JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 17. lokakuuta 2015 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Sund sai ottelussa jääaikaa 11.23 minuuttia. Hän pelasi JYPissä kauden aikana 25 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden neljä syöttöpistettä. Marraskuussa 2015 Sund teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudesta 2016–2017 hän pelasi yli puolet Akatemian vahvuudessa, mutta jäi siirtotakarajan jälkeen kuitenkin JYPiin, jossa Sund pelasi kauden aikana 14 runkosarja-, kolme playoff ja yhden Mestarien liigan tehden yhden syöttöpisteen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudella 2017–2018 Sund pelasi JYPissä 21 runkosarja- ja kymmenen playoff-ottelua. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Sund pelasi kauden aikana myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jonne hänen ilmoitettiin siirtyvän loppukauden ajaksi Mestiksen siirtotakarajalla helmikuussa 2018. Sund voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Sund siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hänet valittiin sarjan marraskuun 2018 kuukauden kentälliseen. Sund oli lopulta joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+30=49, joilla hän sijoittui koko Mestiksen pistepörssissä viidenneksi. Sund oli myös seitsemän muun pelaajan ohella sarjan ainoa kahdesti alivoimamaalin teossa onnistunut pelaaja. Kaudeksi 2019–2020 hänet nimettiin Kiekko-Vantaan varakapteeniksi.

Maajoukkueura

Sund on pelannut kaksi poikien maaottelua.
Apple A6

Apple A6 on Applen suunnittelema 32-bittinen järjestelmäpiiri (SoC). Siru esiteltiin iPhone 5 -älypuhelimen julkaisun yhteydessä. Applen mukaan Apple A6 -järjestelmäpiiri on kaksi kertaa nopeampi kuin edeltäjänsä Apple A5.
Piirillä on PowerVR-grafiikkasuoritin ja se käyttää LPDDR2 SDRAM -muistia.

Mikroarkkitehtuuri

Suoritin käyttää ARMv7-A-arkkitehtuuria.
Eugene de Kock

Eversti Eugene de Kock (s. 29. tammikuuta 1949) oli Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon turvallisuuspoliisin upseeri, joka toimi muun muassa pahamaineisen Vlakplaas-yksikön komentajana vuosina 1985–1993. De Kock toteutti lukuisia salamurhia, kaappauksia ja muita rikoksia ja suorittaa nykyisin 212 vuoden vankeusrangaistusta rikoksista ihmisyyttä vastaan.  Eugene de Kockia on tiedotusvälineissä nimitetty apartheid-järjestelmän pääpahaksi (engl. Prime Evil).
Koskiharakka

Levinneisyys

Koskiharakkaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yves Tanguy

Yves Tanguy, koko nimeltään Raymond Georges Yves Tanguy (5. tammikuuta 1900 – 15. tammikuuta 1955) oli ranskalais-amerikkalainen taidemaalari.
Tanguy päätti ryhtyä taidemaalariksi nähtyään Pariisissa Giorgio de Chiricon maalauksia. Tanguyn ystävä tutustutti hänet 1924 André Bretonin surrealististen taiteilijoiden piiriin. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli Pariisissa 1927. Vuonna 1939 Tanguy muutti sotaa pakoon Yhdysvaltoihin ja asui siellä loppuelämänsä.
Tanguy kuului surrealisteihin, ja hänen maalauksensa olivat yleensä eriskummallisten esineiden ja hahmojen kansoittamia autioita unimaisemia. Tanguyn maalaukset ovat suhteellisen ei-esittäviä ja pelkistettyjä. Laajojen abstraktien maisemien väriasteikko on melko rajoitettu. Kirkkaampia värejä on vain satunnaisina tehosteina ja kontrasteina. Maisemissa on usein erilaisia muotoja, toisinaan kulmikkaita ja lasisärmämäisen teräviä, toisinaan muodot taas ovat melko orgaanisia, kuin kivettyneitä ameeboja.
Maltesers

Maltesers on Marsin suklaamerkki. Sen loi vuonna 1936 Forrest E. Mars, jonka suku on jatkanut sen valmistamista samalla tehtaalla Slough'ssa, Englannissa. Alkuperäisenä ajatuksena oli tuottaa mallasmaidon maku suklaisessa pallossa. Vuonna 2007 Maltesers-makeisia tehtiin Slough'ssa yli 10 miljardia.
HMS Abbotsham

Palvelus

Alus myytiin 16. kesäkuuta 1967 Pounds Shipbreakersille Portsmouthiin, joka myi sen 1969 edelleen Agricultural Vehicles Limitedille Oxfordiin. Alus oli kesäkuussa 2006 vuokralla tai tilausmatka ajossa Alankomaissa nimellä Black Abbot ja 2011 alus oli edelleen samalla nimellä Alcúdiassa Mallorcalla.
Guanosiinidifosfaattimannoosi

Biosynteesi ja biologinen rooli

Guanosiinidifosfaattimannoosia eliöt valmistavat mannoosi-6-fosfaatista, joka ensin muunnetaan fosfomannomutaasi entsyymin katalysoimana mannosi-1-fosfaatiksi. Mannoosi-2-fosfaatti liitetään guanosiinitrifosfaattimolekyyli mannoosi-1-fosfaattiguanylyylitrasnferaasin avulla.
Kasvit hyödyntävät guanosiinidifosfaattimannoosia eräiden homo- ja heteroglykaanien biosynteesissä. Eläimet käyttävät sitä fukoosi- ja mannoosioligosakkarideja sisältävien glykoproteiinien biosynteesissä. Fukoosi muodostuu GDP-fukoosin kautta GDP-mannoosi-4,6-dehydrataasin ja FX-proteiinin katalysoimana.
Random Eyes

Random Eyes on Jyväskylästä lähtöisin oleva rockmusiikkia soittava yhtye. Christian Palin perusti yhtyeen vuonna 2001 muutettuaan Suomeen. Yhtye on julkaissut albumit Eyes Ablaze (2003), Invisible (2008), Light Up (2011) ja Grieve no More (2018) . Random Eyesin lavaesiintyminen on räväkkää, ja yhtyeen musiikkityyli on energistä metallia.
Iso-Kailo

Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,4 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,2 metriä mpy.
Dassault/Dornier Alpha Jet

Dassault/Dornier Alpha Jet on monitoiminen kaksipaikkainen harjoitussuihkuhävittäjä. Sen ensilento tapahtui 26. lokakuuta 1973. Sitä on käytetty ensi sijassa lentokoulutukseen, ennen varsinaisiin suihkuhävittäjiin siirtymistä. Toissijaisesti tätä konetta on voitu käyttää esimerkiksi maajoukkoja vastaan rynnäkkölentotoiminnassa ja kevyenä hävittäjäpommittajana. Lentokone on suunniteltu ja toteutettu ranskalais-saksalaisena yhteistyönä. Konetyyppiä tarjottiin myös aikanaan Suomen ilmavoimille Aérospatiale Magister CM.170:n seuraajaksi, mutta sen sijaan BAe Hawk tuli valituksi. Patrouille de France -taitolentoryhmä on käyttänyt tämän tyypin harjoitussuihkukoneita lentonäytöksissään.
Koneen ohjaamorakenne on peräkkäin istuttava ja se on hyvin pitkälle samankaltainen BAe Hawkin kanssa. Taistelutoiminnassa voi toinen lentäjä toimia navigoijana, tähystäjänä ja mahdollisesti myös aseupseerina.
Konetyyppi esiteltiin 4. marraskuuta 1977.  Sitä käyttivät Ranskan ja Saksan ilmavoimien ohella Kamerunin, Portugalin ja Thaimaan ilmavoimat. Siiviltään ylätasoinen ja nuolisiipinen kone ylsi 1 000 km/t enimmäisnopeuteen ja 14 630 m lakikorkeuteen. Koneen kaksi SNECMA Turbomeca Larzac -suihkumoottoria ovat ranskalaista alkuperää.
Kone suunniteltiin SEPECAT Jaguarille tarkoitettuun tehtävään rynnäkkö- ja suihkuharjoituskoneeksi, kun tämä konetyyppi osoittautui lentäjäkoulutukseen liian kehittyneeksi ja vaativaksi. Alpha Jetin vuonna 1991 päättynyt tuotanto käsitti 480 konetta.
Alpha Jet -harjoitushävittäjään voidaan asentaa säiliö, jossa on vaihtoehtoisesti 27 mm Mauser IWKA - tai 30 mm DEFA -konetykki: näistä Mauser on Saksassa valmistettujen koneiden aseistusta ja DEFA -tyyppi Ranskassa valmistettujen. DEFA:n valmistajana toimii GIAT -aseyhtymä. Näiden lisäksi on mahdollisuus enintään 2 500 kg:n aseistukseen ripustimissa. Niihin saattaa kuulua sekä ohjuksia, raketteja että pommeja.
Tuntematon sotilas (käsite)

Tuntematon sotilas on vertauskuvallinen edustaja sodissa kaatuneille oman maan sotilaille ja erityisesti niille, joiden ruumis on kadonnut taistelukentälle tai jäänyt tunnistamatta. Tuntemattoman sotilaan käsite on oleellisessa yhteydessä tuntemattoman sotilaan hautamuistomerkkeihin, joista ensimmäinen pystytettiin Lontoon Westminster Abbeyyn vuonna 1920. Hautaan laskettiin ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla Arras’n luona kaatunut brittisotilas, jota ei kyetty tunnistamaan.
Tunnetuin tuntemattoman sotilaan hauta sijaitsee Pariisissa Riemukaaren alla. Sodassa kadonneiden omaiset voivat käydä muistamassa perheensä vainajaa esimerkiksi viemällä jouluna kynttilöitä tuntemattoman sotilaan haudalle.

Tuntematon sotilas Suomessa

Toisen maailmansodan aikana Suomen kotirintamalla organisoitiin kampanja Paketti tuntemattomalle sotilaalle. Siinä erilaiset järjestöt ja yksityiset ihmiset tekivät joulupaketteja toimitettaviksi rintamasotilaille, jotka eivät saaneet postia omilta perheiltään. Monilla sankarihaudoilla, Helsingissä ainakin ortodoksisella hautausmaalla, on erikseen muistomerkki – hautakivi tai risti – tuntemattomalle sotilaalle.
Johan Wikström

Johan Anton Runar Wikström (12. kesäkuuta 1896 Porvoo – 2. joulukuuta 1970) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa ja sai tulikasteensa Misse-joella Saksan itärintamalla. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisessa Armeijassa. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi Puolustusministeriön Topografiosastolla toimistoupseerina.

Perhetausta

Wikströmin vanhemmat olivat sahanhoitaja Erik Anton Wikström ja Anna Maria Forsten. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Aili Sofia Sivenin kanssa.

Opinnot

Wikström kävi neljä luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota.

Jääkärikausi

Wikström työskenteli konttoristina Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän suoritti vuonna 1917 Libaussa järjestetyn sotakoulun B-kurssin.

Suomen sisällissota

Wikström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika

Wikström määrättiin sisällissodan jälkeen koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 9. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonan 3. komppaniaan ja lokakuussa 1919 Pioneeripataljoona l:n 2. komppaniaan. Hän toimi 15. tammikuuta - 15. huhtikuuta 1919 välisen ajan opetusupseerina Viipurin suojeluskuntapiirin harjoituskoulussa.
Armeijasta Wikström erosi 17. maaliskuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 19. huhtikuuta 1920 ja hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Kymintehtaan suojeluskuntaan ja oli tehtävässä 1. helmikuuta 1922 saakka. Myöhemmin hän työskenteli konttoristina ja työnjohtajana eri puutavara- ja rakennusliikkeissä sekä liikemiehenä. Puolustusministeriön palvelukseen hän siirtyi 1. marraskuuta 1938 ja hänet sijoitettiin ylimääräiseksi piirtäjäksi topograafikuntaan, missä hän toimi myöhemmin toimistoupseerina vuoteen 1945 saakka, jolloin erosi vakinaisesta palveluksesta.
Tone-luokka (risteilijä)

Luokan taustat

Tone-luokan alukset tilattiin alun perin viidentenä ja kuudentena Mogami-luokan raskaina risteilijöinä vuonna 1932. Vuoteen 1935 mennessä Mogami-luokan heikkoudet olivat kuitenkin käyneet ilmeisiksi, ja keskeneräiset laivat päätettiin muuttaa omaksi parannelluksi luokakseen. Keisarillisen Japanin laivastolla ei vielä tuolloin ollut lentotukialuksilta toimivia tiedustelukoneita, vaan laivaston tiedustelu oli muiden laivaston alusten operoimien vesilentokoneiden vastuulla. Tätä tehtävää varten Tone-luokan risteilijät suunniteltiin toimimaan vesilentokoneiden emälaivoina.

Piirteitä

Koska Tone-luokan risteilijöiden rakentaminen aloitettiin Mogami-luokan aluksina, olivat näiden kahden luokan laivojen ulkoiset mitat hyvin samanlaiset. Edeltäneistä risteilijäluokista poiketen kaikki Tone-luokan laivojen päätykkitornit päätettiin sijoittaa etukannelle. Seurauksena kahdella neljästä päätykkitornista oli huono ampuma-ala. Tämä kuitenkin mahdollisti jopa kahdeksan vesilentokoneen operoimisen ja kuljettamisen takakannella. Tone ja Chikuma osoittautuivatkin erittäin hyödyllisiksi tiedustelualuksiksi, vaikka useimmiten laivat kuljettivatkin vain viittä tai kuutta tiedustelukonetta.
Rautatieasema

Rautatieasema on paikka, jossa junat pysähtyvät matkustajien ottamista ja poistumista sekä kuorman lastausta tai sen purkamista varten. Termillä tarkoitetaan yleensä rautateiden liikennepaikkaa, jolta liikennöidään matkustajaliikennettä ja jolla on vähintään yksi sivuraide. Liikennöintiä varten asemalla on asemalaiturit.
Aseman yhteyteen kuuluu usein myös asemarakennus, jossa voi sijaita matkustajien odotustiloja, lipunmyyntipalveluja, liikeyrityksiä tai muuta matkustajia palvelevaa toimintaa, kuten ravintoloita ja majoitusta. Rautatieasemat sijaitsevat yleensä kaupunkien tai muiden asutuskeskusten läheisyydessä, joissa on parhaat edellytykset henkilöliikenteelle.
Asemalla voi olla  mahdollista järjestää myös liikenteenhoidon vaatimia toimintoja, kuten junien kohtaamisia ja ohituksia, sekä tavaran kuormaamista tai purkamista.
Suurten kaupunkien rautatieasemien välillä kulkevat yleensä kaukojunat, kuten VR:n intercityt ja Pendolinot, kun pienempiä asemia palvelevat paikallisjunat (taajamajunat tai lähijunat). Rautatieaseman yhteydessä voi olla myös linja-autoasema matkustajapalveluineen, jolloin sitä kutsutaan matkakeskukseksi.

Rautatieasemien suojelu Suomessa

Museovirasto yhteistyössä Valtionrautateiden kanssa aloitti vanhojen asemarakennusten suojelutyön jo vuonna 1983. Tuolloin perustettiin nk. Asemarakennustyöryhmän. Vuonna 1985 Asemarakennustyöryhmä valmisteli 107 kohdetta sisältävän luettelon suojeltavista asema-alueista ja asemarakennuksista. Asemarakennustyöryhmän julkaisu oli pohjana luotaessa Rautatiesopimusta. Vuonna 1998 allekirjoitetun valtakunnallisia rautatieasema-alueita koskevan menettelytapasopimuksen (eli Rautatiesopimuksen) tavoitteena on ollut koota eri aikakausia ja niiden rakennuskulttuuria edustava valikoima asema-alueita, joissa on läsnä rautatien liikennehistorian, toiminnan ja arkkitehtuurin (mukaan lukien puistokulttuurin) koko kirjo.
Väinö Miettinen

Väinö Miettinen (10. syyskuuta 1888 Kuopio – 19. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen jääkärikommodori. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Janne Miettinen ja Selma Hällherg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aino Josefiina Villasen kanssa.

Opinnot

Hän kävi viisi luokkaa Iisalmen yhteiskoulua ja yhden luokan Kuopion teollisuuskoulua sekä kuusi kuukautta Viipurin merikoulua. Hän suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1928. Hän suoritti vuoden kestävä täydennyskurssin Ranskan laivastossa vuonna 1921 ja meriupseerien täydennyskurssin vuonna 1922 sekä Merikadettikoulun tutkinnon merenkulkuopissa vuonna 1923. Tykistön täydennyskurssin hän suoritti vuonna 1924 ja Sotakorkeakoulun nuorisotateknillisen linjan valmistavan kurssin vuonna 1926.

Jääkäriaika

Tämä Kuopiossa syntynyt laivan perämies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 27. syyskuuta 1915 Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet komennettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 1. lokakuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Altonan työosastoon hän joutui 23. tammikuuta 1917, josta hänet laskettiin uudelleen siviilitöihin elokuussa 1917.

Sisällissodan jälkeinen aika

Miettinen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 20. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä 5. joulukuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Suomen valkoisen kaartin 1. pataljoonan konekiväärikomppaniaan, missä hän toimi aluksi komppanianvääpelinä ja 22. lokakuuta 1919 alkaen nuorempana upseerina. Laivaston palvelukseen Miettinen astui 1. maaliskuuta 1921 ja hänet sijoitettiin 1. upseeriksi torpedovene S 4:ään, josta hänet siirrettiin myöhemmin tykkivene Klas Hornille ja edelleen tykkivene Karjalalle. Vuonna 1923 hänet nimitettiin tykkivene Hämeenmaan päälliköksi, missä palveli vuoteen 1925 saakka, jolloin hänet nimitettiin tykkivene Turunmaan päälliköksi ja palveli tykkiveneellä vuoteen 1926 saakka, jolloin hänet siirrettiin Laivaston koulutuskunnan päälliköksi. Rannikkolaivaston apulaispäälliköksi hänet nimitettiin 18. maaliskuuta 1929, josta hän sai nimityksen Merivartiolaitoksen päälliköksi 27. kesäkuuta 1931.

Talvi- ja jatkosota

Miettinen osallistui talvisotaan laivaston Ahvenanmaan lohkon päällikkönä, josta hänet siirrettiin Pohjanlahden Meripuolustuksen päälliköksi. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä, josta hänet komennettiin Ahvenanmaan aseistariisumisaikana erikoistehtäviin Ahvenanmaalle toimien samalla Meripoliisikomentajana Merivoimien esikunnassa. Jatkosodan aikana hän toimi edelleen edellä mainitussa tehtävässä, kunnes sotien jälkeen hänet siirrettiin Merivartiorykmentin komentajaksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1947 saakka, jolloin hänet siirrettiin Merivartioasiainoston päälliköksi Rajavartio-osastojen esikuntaan ja palveli esikunnassa vuoteen 1951 saakka. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1951.
Fyleus

Fyleus oli kreikkalaisessa mytologiassa Eliin kuninkaan Augeiaan poika. Hänen isänsä karkotti hänet Efyrasta sen jälkeen kun hän oli puolustanut Heraklesta kiistassa Augeiaan tallien puhdistamisesta. Fyleuksesta tuli myöhemmin kuningas Herakleen surmattua Augeiaan kostoksi jäämättä saaneesta palkasta ja nostettua hänet kuninkaaksi. Toisen version mukaan hän perusti siirtokunnan Dolikheen.
Fyleus oli Megeen isä, jonka hän sai joko Timandran tai Ktimenen kanssa.
Aurora von Qvanten

Aurora Magdalena von Qvanten, o.s. Örnberg (12. syyskuuta 1816 Piitime, Ruotsi – 30. maaliskuuta 1907 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti kirjailijanimeä Turdus Merula.

Elämäkerta

Von Qvantenin vanhemmat olivat pormestari Carl Jacob Örnberg (1779–1848) ja Helena Catharina Degerman (1785–1848). Hän avioitui vuonna 1857 suomalaissyntyisen kirjastonhoitajan ja kirjailijan Emil von Qvantenin (1827–1903) kanssa. 
Von Qvanten julkaisi muun muassa romaanit Rosa Arntson (1868), Musikerns dotter (1881) ja En roman på landsbygden (1882) ja oli myös ahkera kääntäjä. Hänen käännöksiään ovat muun muassa En fredag Dramatenille (ranskasta) 1850, jota esitettiin neljä kertaa, ja Peter den store och hans son (ranskasta) 1850–1851, jota sitäkin  esitettiin Dramatenissa neljä kertaa.