google/wiki40b huggingface dataset:
Jean-Claude Petit

Jean-Claude Petit (s. 14. marraskuuta 1943 Vaires-sur-Marne, Île-de-France) on ranskalainen säveltäjä ja sovittaja. Hän opiskeli Conservatoire National Supérieur -konservatoriossa Pariisissa. 1970-luvulla hän sovitti suuren määrän ranskalaisia hittikappaleita, kuten Julien Clercin ”Si on chantait” (1972), Serge Laman ”Je suis malade” (1973), Mort Shumanin ”Le Lac Majeur” (1973) ja Claude Françoisin ”Le telephone pleure” (1974). Hän julkaisi myös useita omia instrumentaalisia LP-levyjä.
1970-luvun lopulta alkaen Petit on keskittynyt elokuvamusiikin tekoon, ja hän on tuottanut musiikkia esimerkiksi elokuviin Jean de Florette (1986), Cyrano de Bergerac (1990) ja Husaari katolla (1995). Vuonna 2010 hän sovitti musiikin rockoopperaan La revolution Française.
Petit toimi Monacon kapellimestarina maan voittaessa vuoden 1971 Eurovision laulukilpailun sekä Ranskan kapellimestarina vuosien 1986 ja 1987 kilpailuissa.
Eino Tammisto

Eino Samuel Tammisto, vuoteen 1906 Ekroth  (21. kesäkuuta 1898 Perho – 9. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen professori ja maitotalousalan asiantuntija.

Henkilöhistoria

Eino Tammiston vanhemmat olivat rovasti Akseli Edvard Tammisto ja Anna Maria Korhonen ja puoliso vuodesta 1929 Anna Alfhild Rantanen. Tammisto tuli ylioppilaaksi 1917 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1925, tekniikan tohtoriksi hän väitteli 1935. Tammisto toimi juuston valmistuksen ja teknisenä asiantuntijana Valiolla Tampereella 1928–1930, valtion maitotalouden koelaitoksen vt. johtajana 1930–1935 ja johtajana 1935–1948. Hän oli maitotaloustuotteiden tarkastuslaitoksen johtaja professorin nimikkeellä 1948–1965. Maitotalouden opettajana Tammisto toimi muun työnsä ohella 1932–1948. Hänellä oli myös useita alansa kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustehtäviä.
Annam

Annam (安南), eli Rauhoitettu etelä on alue Keski-Vietnamissa. Kiinalaiset valtasivat sen 111 eaa. (Han-dynastia) ja antoivat alueelle tämän nimen (mandariiniksi Ānnán; sama kuin Kofi Annanin nimi kiinalaisittain). Paikallisesti alue tunnetaan nimellä Trung Bộ (中圻) eli "Keskeinen rajamaa". Se oli aiemmin kuningaskunta, jonka pääkaupunki oli Huế. Ranskalaiset olivat vallanneet sen vuonna 1884.
Annamilaiset ovat etnisesti lähellä kiinalaisia, mutta heillä on yhteyksiä myös malaijeihin. Alueen länsiosissa on elänyt moi-kansaa, jonka kulttuuri on nyttemmin sulautunut valtaväestöön. 
Muut kaksi Vietnamin aluetta, jotka olivat ensin Kiinan ja Ranskan-Kiinan sodan jälkeen Ranskan vallassa, olivat Kotšinkiina ja Tonkin.
Alueesta kertoo vuonna 1335 julkaistu ensimmäinen Vietnamista kertova kirja, 20-osainen An Nam Chí Lược (Lyhennetyt Annamin asiakirjat, 《安南志略》), jonka kirjoitti Lê Tắc (黎崱).
Nimi on myös polveutunut Laosin ja Vietnamin rajalla olevan, 1 100 kilometriä pitkän, korkeimmillaan 2 958 metrin korkeuteen nousevan vuoriston ranskankieliseksi nimeksi la Chaîne Annamitique.
YkkösBonus

YkkösBonus oli Tradekan ja Suomen Lähikaupan kuluttaja-asiakkaille suunnattu kanta-asiakasohjelma. Ohjelma toimi vuosina 1994–2015. Ohjelmassa oli vuonna 2014 mukana 1,1 miljoonaa taloutta, ja siihen oli tuolloin liitetty yhteensä 1,8 miljoonaa kanta-asiakaskorttia. 
Eka-yhtymä, josta pian tuli Tradeka, perusti valtakunnallisen kanta-asiakasohjelman keväällä 1994. Elanto liittyi järjestelmään syksyllä 1995. YkkösBonus-nimi otettiin käyttöön vuonna 1997. Ensimmäisten kolmen vuoden aikana ohjelmaan liittyi yli 20 % Suomen talouksista ja kanta-asiakastilejä avattiin yhteensä 550 000. Ohjelmaan liittyminen oli asiakkalle ilmaista. Elannon fuusioituessa Helsingin Osuuskaupan kanssa HOK-Elannoksi, YkkösBonus-kortti kelpasi vielä vuoden 2004 loppuun asti niissä myymälöissä, jotka oli muutettu Elannon ketjuista S-ryhmän ketjuihin (29 Alepaa, 10 S-marketia, 3 Prismaa sekä Hakaniemen Sokos), sekä Elannon peruja olleissa ravintoloissa ja muissa toimipaikoissa.
Ohjelmaan kuului loppuvaiheessa noin 2000 liikettä, mm. Suomen Lähikauppa -ketjun päivittäistavarakaupat sekä Restelin hotellit ja ravintolat. Näissä ketjuissa YkkösBonus-kortin kanssa tehdyt ostokset kerryttivät bonusta. Bonuksella sai joko tavarapalkintoja tai ostohyvityksen, joka maksettiin vuosittain YkkösBonus-setelinä. Setelin saattoi käyttää ohjelman liikkeissä maksuvälineenä tai vaihtaa rahaksi. Bonus kertyi ostosten yhteissummasta sitä korkeammalla prosentilla, mitä suurempi ostossumma oli.
YkkösBonus-ohjelmaan kuului Tradekan ja Suomen Lähikaupan lisäksi useita muitakin yrityksiä, mm. Expert, Värisilmä, Neste, Sotka ja Tarjoustalo. Vuonna 2004 ohjelmassa oli 14 yhteistyöyritystä.
YkkösBonuksen lakkauttamisesta ilmoitettiin toukokuussa 2014. Ohjelma korvattiin uudella Pins-ohjelmalla. Uusi ohjelma kattoi Suomen Lähikaupan lisäksi useita muita liikkeitä ja verkkokauppoja.
YkkösBonus-ohjelman ylläpitäjä oli loppuvaiheessa Suomen Lähikauppa Oy. Kanta-asiakasrekisterissä pidettiin myös Tradekan jäsentietoja, vaikka Tradeka luopuikin 2000-luvulla Suomen Lähikaupan omistuksesta kokonaan. Bonustietojen lisäksi asiakastietoja voitiin hyödyntää kohdennettuun markkinointiin ja markkinointitutkimuksiin.
Tatu Säisä

Tatu Säisä (s. 7. maaliskuuta 1983) on suomalainen kilpauransa lopettanut lentopalloilija, joka pelasi Pielaveden Sammon riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hän on myös LEKA Volleyn perustajäseniä. Hän on kolminkertainen Suomen-mestari ja pelannut SM-liigassa yli 300 ottelua. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. Pituutta Säisällä on 197 cm.
Oman peliuransa ohella Säisä toimi LEKA Volleyn managerina, kunnes siirtyi Leppävirta Areena Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 2014.

Lentopalloura

Tatu Säisä aloitti pääsarjauransa KuPS-Volleyn riveissä 17-vuotiaana syksyllä 2000. Seura oli tuolloin taloudellisissa vaikeuksissa, putosi SM-liigasta vain kahdella pisteen erolla ja lopetti konkurssin myötä toimintansa.
Kaudella 2001–2002 Säisä pelasi Kuopion Puijo-Volleyn joukkueessa 1-sarjaa ja palasi vuonna 2002 pääsarjaan, tällä kertaa Pielaveden Sammon riveihin. Sammon joukkueessa hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2005–2006 Säisä pelasi Ranskan Pro A-liigass ammattilaisena mutta palasi vuonna 2006 Pielavedelle. Kaudella 2006–2007 hän saavutti hopeaa SM-liigassa ja Suomen cupin mestaruuden sekä Euroopan cupissa puolivälieräpaikan. Kaudella 2007–2008 edelliskauden saavutukset toistuivat, ja keväällä 2009 Säisä voitti kolmannen Suomen-mestaruutensa. Kauden 2009–2010 hän pelasi Saksassa Bottropin joukkueessa mutta palasi yhden kauden jälkeen Sampoon.

Rantalentopallo

Tatun veli Jani Säisä on myös lentopalloilija, joka oli Tatun kanssa voittamassa Sammolle Suomen-mestaruutta 2005. Tatu ja Jani ovat myös pelannet beach volleyta yhdessä. Tatun ensimmäinen kausi beach volleyn SM-kiertueella oli 2005.
Incomplete

Musiikkivideo

Musiikkivideon kappaleeseen "Incomplete" ohjasi Joseph Kahn. Videossa bändi laulaa hylätyn näköisessä ympäristössä ja jokainen bändin jäsen on tekemisissä eri elementin kanssa. Joseph Kahn käytti jokaista elementtiä ilmaisemaan jokaisen laulajan erilaisen persoonallisuuden. Hän päätti A.J. McLeanin kuvastavan bändin rock&roll-herkkyyttä hänen "palavalla valollaan ja Hollywood-cooliudellaan", joten hän kuvasi McLeania aurinkona tämän ajaessa klassista vanhaa autoa auringon laskiessa. "Elementit hyväilevät heidän esityksiään, joten ne tuntuvat aivan tunteilta." Nick Carter on "välillä erittäin epävakaa; kaunis katsottava, mutta vaarallinen jos menee liian lähelle", joten hän esittää tulta. Videossa Carter pn sytyttänyt McLeanin '68 GTO:n tuleen. Howie Dorough, Kahnin mukaan "ryhmän ovelin kundi", esittää sadetta. Hän istuu vanhan Joshua-puun alla tuulenpuuskan tuodessa sateen mukanaan. Kevin Richardson, "kaikkein aikuisin ja pidättäytynein" Backstreet Boy, on "kylmempi", joten hän esitti lunta. Hän soittaa pianoa keskellä palanutta metsää kun lumipyry alkaa ja savua nousee maasta. Brian Littrellistä, jota Kahn kuvaa "isoksi palloksi energiaa, jota ei voi pysäyttää", tuli meressä vellovat aallot. Hän seisoo vedessä myrskypilvien ilmestyessä hänen yläpuolelleen.
Videossa käytetään päivänvalon eri tasoja ja päivän eri aikoja. Ryhmä kuvasi videon Lancasterissa ja Zuma Beachilla, Kaliforniassa, liikkuen paikasta toiseen hyötyäkseen laskevasta auringosta.
Adrenokromi

Skitsofreniahypoteesi

1950-luvun tienoilla tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet että adrenokromi metaboloituu yhdeksi kahdesta muusta aineesta, dihydroksi-indoliksi tai adrenolutiiniksi. Dihydroksi-indoli saattaa tasapainottaa adrenaliinin aiheuttamia ahdistus- ja masennusvaikutuksia vähentäen jännitystä ja ärtyneisyyttä. Adrenokromin puutteellinen prosessointi johtaa kuitenkin siihen, että tuotteena syntyy myrkyllinen, adrenokromin kanssa yhdistyvä adrenolutiini. Abram Hoffer sekä Humphry Osmond esittivät hypoteesin, jonka mukaan adrenokromi-adrenolutiini-yhdistelmä johtaa aivojen normaalien kemiallisten prosessien häiriintymiseen. Tämä prosessien häiriintyminen olisi heidän hypoteesinsa mukaan vastuussa skitsofrenian ja joidenkin muiden mielenterveyden häiriöiden oireistosta  "Adrenokromihypoteesi" -kirjoituksessaan he arvioivat, että suuriannoshoito niasiinilla ja C-vitamiinilla voisi parantaa osan skitsofreniaoireistoista vähentämällä aivojen adrenokromia .

Adrenokromi huumausaineena

Adrenokromisemikarbatsoni on usein mainittu huumausaineena. Se ei kuitenkaan ole psykedeelinen tai hallusinogeeninen huume ja sen psykoaktiiviset vaikutukset kuvataan yleisesti miedoiksi tai ovat ylipäätänsä kyseenalaistettuja. 
Yhtenä syynä siihen yleiseen harhaluuloon, että adrenokromi olisi hallusinogeeninen päihde, lienee kirjailija Hunter S. Thompsonin kuvaus adrenokromin ”huumausainekäytöstä” hänen suositussa kirjassaan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (1971). Kirjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa toinen päähenkilöistä, asianajaja nimeltä Dr. Gonzo, on saanut haltuunsa adrenokromia maksuksi rahattomalta satanistilta, joka on ollut hänen asiakkaanaan. Duke käy aiheen tiimoilta dialogia Gonzon kanssa ja toteaa, että ainoa tapa saada adrenokromia on poistaa kilpirauhanen elävältä ”luovuttajalta” (sen poistaminen tappaa luovuttajan). Ainetta kuvataan kirjassa vaikutuksiltaan hyvin eksoottisiksi ja erittäin intensiivisiksi (”ensimmäinen aalto tuntui kuin meskaliinin ja metamfetamiinin yhdistelmältä”). Adrenokromiuutetta suun kautta nauttiva Raoul Duke saakin aineesta pian yliannostuksen, näkee villejä hallusinaatioita, alkaa kouristella ja menettää tajuntansa. Kirjan elokuvaversion DVD-julkaisun kommenttiraidalla ohjaaja Terry Gilliam myöntää että hänen ja Thompsonin kuvaus aiheesta on täysin fiktiivistä liioittelua.
Turvallisuusvalvoja

Turvallisuusvalvoja on ammattinimike, jonka perustutkinnon voi suorittaa ammattioppilaitoksessa. Perustutkinto on pituudeltaan 120 opintoviikkoa. Perustutkinnon nimi on turvallisuusalan perustutkinto. Perustutkinnosta valmistuneilla on hyvät työnsaantimahdollisuudet turvallisuusalalla. Tutkinto antaa myös yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin ja tarjoaa väylän esimerkiksi vankeinhoidon, rajavartioston, vartijan, turvallisuustekniikan ja sotilaan ammatteihin.
Calumetin paniikki

Calumetin paniikki (engl. Italian Hall disaster tai 1913 Massacre) oli jouluaattona 1913 Yhdysvalloissa sijaitsevassa Calumetin kaivoskaupungissa tapahtunut joukkopaniikki, jossa sai surmansa 73 ihmistä. Uhreista suurin osa oli amerikansuomalaisia ja heistä lähes kaikki lapsia tai nuoria.

Tapahtumat

Onnettomuus sattui kaupungin amerikanitalialaisten kokoontumispaikassa. Italian Hall -nimisen kaksikerroksisen rakennuksen yläkertaan oli kokoontunut lakkoilevien kaivostyöläisten lapsia heille hyväntekeväisyytenä järjestettyyn joulujuhlaan. Paikalla oli yhteensä yli 700 henkeä. Kesken juhlien tuntemattomaksi jäänyt mies avasi yläkertaan vievän portaikon oven ja huusi rakennuksen olevan liekeissä. Mitään tulipaloa ei kuitenkaan todellisuudessa ollut. Paniikkiin joutuneet lapset ryntäsivät portaikkoon, joka oli rakennuksen ulkoseinällä olleiden palotikkaiden lisäksi ainoa tie ulos. Alakertaan ensimmäisenä ehtineet lapset eivät saaneet ovia auki, vaan joutuivat takaa tulevien puristukseen ja tallomiksi.
Joidenkin väitteiden mukaan ovet olisivat auenneet sisäänpäin, jolloin niiden avaaminen väkijoukon puristuksessa oli mahdotonta. Väite ei kuitenkaan pidä paikkaansa, vaan kaikkien todisteiden mukaan ne aukesivat ulospäin. Koska ovia ei kuitenkaan saatu auki, oli jonkun pitänyt lukita ne tai estää niiden avautuminen muulla tavoin. Kaikkien ahtaassa portaikossa menehtyneiden kuolinsyy oli tukehtuminen. Kuolonuhrien joukossa oli 50 amerikansuomalaista, 13 kroatialaista, 7 slovenialaista sekä 3 italialaista.
Portaikon alapäässä huutaneen miehen henkilöllisyyttä ei milloinkaan saatu selville. Yleisen arvion mukaan hän oli kaivosyhtiön palkkaama tai kuului sen rahoittamaan Citizens' Alliance -järjestöön, joka oli 1900-luvun alkupuolella Yhdysvalloissa toiminut ammattiyhdistysliikettä vastustanut ryhmittymä. Onnettomuuden johdosta järjestetyssä oikeudenkäynnissä useat todistajat kertoivat nähneensä huutajalla Citizens' Alliancen rintamerkin. Ketään ei kuitenkaan tuomittu.

Muistaminen

Vuonna 1908 valmistunut Calumetin Italian Hall purettiin 1984. Rakennuksen oviaukko jätettiin pystyyn ja se on nykyään osa onnettomuuden uhrien muistomerkkiä. Amerikkalainen folklaulaja Woody Guthrie teki vuonna 1941 tapauksesta kappaleen 1913 Massacre. Louis Galdierin ohjaama samanniminen dokumenttielokuva valmistui 2012.
Žurnal Sodružestva

Žurnal Sodružestva (ven. Журна́л Содру́жества, ”Ystävyyspiirin lehti”) oli Viipurissa vuosina 1933–1938 ilmestynyt venäjänkielinen kirjallis-yhteiskunnallinen aikakauslehti.
Kerran kuukaudessa ilmestynyt Žurnal Sodružestva perustettiin Viipurin venäläisen reaalilyseon entisten opiskelijoiden ystävyyspiirin lehdeksi. Sen julkaisijana toimi myös Viipurin venäläinen kulttuuri- ja valistusseura. Vastaavina toimittajina työskentelivät Fjodor Upjorov (1933–1936) ja Igor Upjorov (1936–1938). Toimituskuntaan kuuluivat myös Severin Dobrovolski ja Sergei Rittenberg.
Lehden tehtävänä oli tukea Viipurin venäläistä koulua, ylläpitää venäjän kieltä ja venäläistä kulttuuria sekä yhdistää Suomessa asuvia venäläisiä. Sen sivuilla kerrottiin Suomen venäläisten kulttuurielämästä, uskonnollisesta ja yhteiskunnallisesta toiminnasta sekä Venäjän tilanteesta. Lehdessä julkaistiin mielipidekirjoituksia, runoja, kertomuksia, esseitä ja kulttuuriartikkeleita. Žurnal Sodružestva sai tunnustusta myös ulkomailla ja vuodesta 1935 lähtien se julkaisi yhä enemmän koko venäläistä emigranttiyhteisöä koskevia kirjoituksia. Suomen venäläisten kuten Vera Bulitšin, Georg Grigorkoffin ja Sergei Rittenbergin lisäksi avustajina toimi monia Euroopan maissa asuneita emigrantteja
Virtsaterapia

Virtsaterapia on uskomuslääkintään kuuluva käsite, jolla pyritään hoitamaan erinäisiä vaivoja virtsan avulla. Virtsan juomista kutsutaan myös urofagiaksi.
Virtsaterapia tunnetaan hoitomuotona useissa kulttuureissa. Mm. intialaisessa ayurvedassa virtsa tunnetaan "elämän vetenä".
Virtsaterapiaa ei ole tutkittu tieteellisin keinoin. Sen on väitetty auttavan esimerkiksi syöpätautien, malarian, nivelreuman, AIDSin, tuberkuloosin, masennuksen, eturauhasvaivojen sekä diabeteksen hoidossa. 
Virtsaterapian kritisoijien mukaan urofagia saattaa aiheuttaa lukuisia ei-toivottuja sivuoireita, kuten yleistä pahoinvointia, oksentelua, päänsärkyä, ihon ongelmia, kohonnutta sydämentykytystä, ripulointia ja kuumeilua.
Virtsaterapiaa on käytetty uskomuslääkinnässä jo vuosituhansien ajan.
Miralem Sulejmani

Miralem Sulejmani (s. 5. joulukuuta 1988 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka pelaa hollantilaisessa seurajoukkue AFC Ajaxissa, jossa hän pelaa hyökkääjänä tai laitahyökkääjänä. Hän pelasi ensimmäisen maajoukkuepelinsä Serbian maajoukkueessa 6. helmikuuta 2008. Uransa aikana Sulejmani on pelannut serbialaisessa jalkapalloseura Partizan Belgradissa, hollantilaisessa SC Heerenveenissä ja Ajaxissa. Sulejmani on myös pelannut Serbian U21-maajoukkueessa.
Niigatan maanjäristys 2007

Niigatan maanjäristys (jap. 中越沖地震) oli Japanissa 16. heinäkuuta 2007 kello 10.13 paikallista aikaa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,8 Richterin asteikolla. Järistys alkoi Niigatan prefektuurista, ja se ravisteli taloja yli 200 kilometrin päässä Tokiossa. 11 ihmistä kuoli ja yli tuhat loukkaantui järistyksen vuoksi.
Toinen maanjäristys sattui samana päivänä Japanin luoteisrannikolla kello 11.17 paikallista aikaa. Järistys oli voimakkuudeltaan 5,6 Richterin asteikolla.
Taloja sortui etenkin Kashiwazakin kaupungissa. Järistys aiheutti myös mutavyöryjä ja katkaisi sähköt ja vesijohtoveden tuhansilta asukkailta. Niigatan lentoasema jouduttiin sulkemaan maanjäristyksen takia. Alueella sijaitseva maailman suurin atomivoimalakompleksi vaurioitui järistyksessä ja siitä syttyneessä tulipalossa, mutta tulipalo ei aiheuttanut säteilyvaaraa.
Keisarin uudet kuviot

Tarina

Päähenkilö on nuori ja itseriittoinen inkakeisari Kuzco, joka asuu hienossa palatsissa ja jota kiinnostaa vain hauskanpito. Hän aikoo rakentaa itselleen Kuzcotopia-nimisen huvittelupaikan. Talonpoika Pacha vastustaa hanketta, sillä hänen kotikylänsä jouduttaisiin purkamaan sen tieltä. Samaan aikaan vallanhimoinen neuvonantaja Yzma suunnittelee myrkyttävänsä keisarin. Hänen tohelo apurinsa Kronk kuitenkin sekoittaa myrkyt ja Kuzco muuttuu laamaksi. Kronk vie tajuttomaksi lyödyn Kuzcon pois palatsista ja hän päätyy Pachan luo. Tämä suostuu opastamaan Kuzcon takaisin, mutta matka on pitkä ja kaikkea muuta kuin helppo.

Palkinnot

Elokuva oli ehdolla Parhaan laulun Oscar-palkintoon laulusta "My Funny Friend and Me".
Avoin oppimisympäristö

Avoin oppimisympäristö tarkoittaa oppimisympäristöä, jossa pyritään saamaan aikaan optimaalinen joustavuus ajan, paikan, menetelmien, toteutustapojen ja oppimissisältöjen suhteen. Perusperiaate on, että opiskelu muuttuu opiskelijakeskeiseksi perinteisen opettaja- ja oppilaitoskeskeisyyden sijasta. Perinteisempää, koulumaista oppimisympäristöä kutsutaan suljetuksi. Avoin oppimisympäristö on kuitenkin käsitteenä hyvin laaja. Siihen liitetään fyysisten ja virtuaalisten tilojen lisäksi myös teknologia, sosiaalinen ympäristö, verkostot ja mentaalinen ilmapiiri. Kaikki nämä nähdään tekijöinä, jotka vaikuttavat oppijan motivaatioon ja aktiivisuuteen. 
Virtuaalinen oppimisympäristö eli oppimisalusta ei sellaisenaan takaa oppimisen avoimuutta ja kontekstuaalisuutta. Oppimisalusta voi vapauttaa ajasta ja paikasta ollen samalla suljettu muiden tekijöiden suhteen. Uusi teknologia kuitenkin mahdollistaa oikein käytettynä oppimisympäristöjen optimaalisen avoimuuden, ja ratkaisee myös monia käytännön didaktisia haasteita (esim. keskusteluryhmien mahdollistama yhteistoiminnallinen ryhmässä oppiminen ajasta ja paikasta riippumatta).
Näyteikkuna

Näyteikkuna on kaupan ikkuna, johon myytäviä tavaroita asetetaan näytteille. Näyteikkunan avulla asiakkaita houkutellaan ostoksille liikkeeseen. Vitriini-sana on joissakin kielissä laajentunut tarkoittamaan myös näyteikkunaa, joten näyteikkunan voidaan ajatella olevan suuri vitriini.

1700-luvun muotisalonkien näyteikkunat

Ensimmäiset näyteikkunat tehtiin 1700-luvun puolivälissä Pariisin Rue de Richielieu- ja Rue du Faubourg-Saint-Honoré -kaduille muotiliikkeisiin, joista tunnetuin oli Rose Bertinin salonki Au Grand Mogol. Muotiliikkeiden ikkunoista muodostui eräänlaisia näyttämöitä, joissa tuotteita mainostettiin. Niihin asetettiin luonnollista kokoa olevia nukkeja, jotka oli puettu uusimman muodin mukaisesti. Nuket valmistettiin vahasta, puusta tai posliinista.

Näyteikkunat Suomessa

Suomessa ensimmäiset suurikokoiset näyteikkunat tulivat G. F. Stockmannin liikkeeseen Helsingin Senaatintorin laidalle, Kiseleffin taloon vuonna 1880. Näyteikkunoihin tarvittiin suurikokoiset ikkunalasit. 1800-luvulla kehitettiin menetelmä, jolla voitiin tuottaa suuria lasipintoja. Toisaalta lasi-ikkuna oli monissa maissa ankaran verotuksen kohde. Helsingin Keskuskadun ja Aleksanterinkadun kulmassa oli toisen maailmansodan jälkeen Suomen suurimmat näyteikkunat. Niissä lasin leveys on yli 6 metriä, kun Suomessa suurin saatavilla oleva lasikoko on vain 600 × 312 cm. Tällainen ikkuna uusittiin leikkaamalla paksu lasi kaarevaksi, nostamalla painava lasi paikoilleen, täydentämällä lasia pienillä lisäpaloilla ja liimaamalla ne yhteen kirkkaalla liimalla.
Esko Kahri

Esko Juhani Kahri (s. 13. elokuuta 1940 Hämeenlinna) on suomalainen arkkitehti.
Kahri kirjoitti ylioppilaaksi 1959 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi 1968 ja tekniikan lisensiaatiksi 1972.
Kahri on ollut Teknillisen korkeakoulun asuntosuunnittelun apulaisprofessori 1972–1986. Vuodet 1975–2005 hän työskenteli arkkitehtina oy Kahri & co:ssa ja vuodesta 2005 lähtien ArkOpen oy:ssä.
Hänen veljensä on työmarkkinajohtaja Tapani Kahri.
Kuroda Nagamasa

Kuroda Nagamasa (jap. 黒田長政,1568–1623) oli japanilainen daimio ja Kuroda Kanbein poika.
Nagamasan ollessa lapsi Oda Nobunaga tuomitsi hänen isänsä Kuroda Kanbein vakoilusta, ja nuori Nagasama otettiin panttivangiksi. Vankeudessa hän miltei menehtyi, ennen kuin hänet vapautettiin lunnaita vastaan Takenaka Hanbein avulla. Nagasama palveli Tokugawa Ieyasua Sekigaharan taistelussa, vaikka olikin kristitty ja kastettu Simeoniksi vuonna 1583. Suurin osa Japanin kristityistä samuraista taisteli tuolloin Tokugawaa vastaan. Taitavana stategina Nagamasa varmisti osaltaan itäisen armeijan voiton. Palkkioksi hänet nimitettiin daimioksi, ja hän sai läänityksekseen Chikuzenin provinssin, jossa asettui asumaan Fukuokan linnaan.
Ylipää (Piehinki)

Historia

Piehingin Ylipään ensimmäinen talo oli Mäntylä vuonna 1730, jonka perusti Juho Mäntylä. Talo oli Mäntylän suvulla 1950-luvulle asti, tilan mailla on säilynyt savupirtti 1700-luvulta. Toinen vanha kantatila kylällä on 1700-1800-luvun vaihteessa perustettu Juutinen, joka oli Juutisen/Vartiaisen suvulla 1980-luvulle asti. Myöhemmin kylälle on perustettu muita tiloja ja torppia, myös Mäntylästä ja Juutisesta on lohkottu uusia tiloja. Vuonna 1924 Ylipäähän saatiin kansakoulu, joka on kuitenkin nykyisin lakkautettu. Kylällä toimi myös saha Apulin talon pihapiirissä 1990-luvulle asti, jolloin se muutti Lapaluotoon.
Kivilampi (Luumäki)

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11,5 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,5 metriä mpy.
Yö vai päivä

Juoni

Ranskalainen kulttuurintutkimusryhmä saapuu Suomeen. Helsingistä henkilöt siirtyvät juhannuksen rituaalien ääreen Saimaalle, jossa kesäöiset vietit saavat tutkijoista yliotteen.
Rockmond Dunbar

Rockmond Dunbar (s. 11. tammikuuta 1973 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Rockmond on näytellyt  elokuvissa Kiss Kiss, Bang Bang ja Dirty Laundry sekä vieraillut televisiosarjoissa Felicity, Aloha Havaiji (North Shore), Kameleontti, Oikeus ja kohtuus, C.S.I. Miami ja Kaksi kaveria ja tyttö. Hän on myös näytellyt Benjamin Miles Franklinia televisiosarjassa Pako. Dunbar näytteli sarjassa Sons of Anarchy kausilla 4–6 seriffi Eli Roosveltiä. Vuodesta 2014 lähtien hän on esittänyt Dennis Abottia rikossarjassa The Mentalist aina viimeisen kauden loppuun saakka.
Dunbar oli naimisissa Ivy Holmesin kanssa vuodet 2003–2006.
FS Suffren (1899)

Valmistus

Alus tilattiin 21. huhtikuuta 1898 Brestin laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 5. tammikuuta 1898 ja alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta. Alus otettiin palvelukseen 3. helmikuuta 1904.

Palvelus

Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen U-52 torpedoimana 26. marraskuuta 1916.
Ljudmila Tšernyh

Ljudmila Ivanovna Tšernyh (ven. Людмила Ивановна Черных, ukr. Людмила Іванівна Черних, Ljudmyla Ivanivna Tšernyh; s. 13. kesäkuuta 1935) on ukrainalainen tähtitieteilijä, joka on työskennellyt Irkutskissa ja Krimin astrofyysisessä observatoriossa.
Tšernyh on löytänyt uransa aikana lukuisia asteroideja. Hän oli naimisissa kollegansa Nikolai Tšernyhin kanssa. Antonín Mrkosin löytämä asteroidi 2325 Tšernyh on nimetty parin mukaan.