google/wiki40b huggingface dataset:
Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue

Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue (port. Partido Africano da Independência de Cabo Verde) eli PAICV on poliittinen puolue Kap Verdellä.
Kap Verden ja Guinea-Bissaun itsenäistyttyä molempia maita hallitsi Guinean ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue PAIGC. Sen pääsihteerinä toimi Kap Verden presidentti Aristides Pereira ja varapääsihteerinä Guinea-Bissaun presidentti Luís Cabral. Puolue ajoi maiden valtiollista yhdistämistä.
João Vieiran vuonna 1980 johtaman Guinea-Bissaun vallankaappauksen jälkeen maiden yhdistämisajatuksesta luovuttiin. PAIGC:n kapverdeläinen siipi perusti tammikuussa 1981 Kap Verden afrikkalaisen itsenäisyyspuolueen, joka jatkoi edeltäjänsä valtiojohtoisella ja sosialistismyönteisellä linjalla. PAICV oli vuoteen 1990 saakka Kap Verden ainoa sallittu puolue. Joulukuun 1990 presidentinvaaleissa ja tammikuun 1991 parlamenttivaaleissa se menetti asemansa Carlos Veigan johtamalle Movimento para Democracia -liikkelle (MPD). Entinen pääministeri ja PAICV:n pääsihteeri Pedro Pires siirtyi oppositioon ja entinen presidentti Pereira otti etäisyyttä puolueesta. Vuonna 1993 PAICV:n puoluekokous valitsi pääsihteeriksi Aristides Raimundon.
Seuraavina vuosina maata hallitsivat MPD ja siihen kuulunut presidentti António Monteiro. PAICV palasi valtaan vuoden 2001 vaaleissa, joissa se sai 40 parlamenttipaikkaa 72:sta. Presidentiksi valittiin äärimmäisen täpärästi Pedro Pires. Vuoden 2006 vaaleissa PAICV sai 41 paikkaa ja Pires voitti jälleen niukasti vastaehdokkaansa Carlos Veigan.
Nihtisillan vastaanottokeskus

Nihtisillan vastaanottokeskus on yksityisen Luona Oy:n ylläpitämä aikuisten turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus, joka sijaitsee Espoon Kilon kaupunginosassa.
Vastaanottokeskus perustettiin syksyllä 2015 Tiedon tyhjäksi jääneeseen toimistorakennukseen osoitteeseen Kutojantie 10. Vastaanottokeskuksessa asui vuonna 2016 noin 480 turvapaikanhakijaa kerrallaan.
Paavo Toivanen

Paavo Uuras Toivanen (s. 14. kesäkuuta 1937 Tuupovaara) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. Hän toimi Turun yliopiston bakteeriopin ja serologian professorina vuodesta 1978 vuoteen 2001. Paavo Toivanen on yhdessä vaimonsa Auli Toivasen kanssa suomalaisen immunologiatutkimuksen uranuurtajia.

Henkilöhistoria ja ammattiura

Toivasen vanhemmat olivat metsäteknikko Vilho Pekka Toivanen ja Suoma Helena Silvennoinen. Hän tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1955 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.  Toivanen avioitui Auli Pirilän kanssa vuonna 1961 ja kaikkiaan perheeseen syntyi viisi lasta. Toivanen ja hänen vaimonsa ovat koko tutkijanuransa tehneet töitä yhdessä. He ovat työskennelleet yhdessä muun muassa Yhdysvalloissa, josta he toivat Suomeen kaksi sisäsiittoista kanakantaa tutkimustarkoituksiin, ja Sveitsissä Baselin Immunologisessa Instituutissa. Toivasten tutkimustyön keskeiset aiheet ovat valkosolujen erilaistuminen ja bakteerien aiheuttama niveltulehdus. Toivaisten tutkimustyö on vaikuttanut merkittävästi muun muassa luuytimensiirtoihin ja niveltulehduksen hoitoon.

Palkinnot ja tunnustukset

Paavo ja Auli Toivanen saivat vuonna 2004 Wiesbadenin kaupungin myöntämän 38 000 euron suuruisen Carol Nachman -palkinnon ansioistaan reumatutkimuksen alalla. Molemmille on myös myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.
Paavo ja  Auli Toivasen elämäntyön kunnioittamiseksi joukko Toivasten entisiä työtovereita ja oppilaita toteutti juhlamitalihankkeen, jossa mitalin suunnittelijaksi valittiin Jarkko Roth. Auli ja Paavo
Toivasen 70-vuotismitali julkistettiin vuonna 2008. Mitalin luonnos ja lahjoittajien nimet sisältävä adressi luovutettiin Paavo Toivaselle hänen 70-vuotispäivänään 14.6.2007 ja mitalin ensimmäinen kappale luovutettiin Auli Toivaselle hänen 70-vuotispäivänään 1.3.2008.
Englannin kreivikunnat

Englanti on jaettu 82 hallinnolliseen kreivikuntaan, joista kuusi on metropolikreivikuntia (metropolitan counties) ja loput 76 muita kreivikuntia (non-metropolitan counties). Jälkimmäiset jaetaan 26 shire-kreivikuntaan (shire counties) ja 50 yhtenäishallintopiiriin (unitary authorities). Lisäksi Suur-Lontoon alue (Greater London) ja Lontoon City muodostavat omat, muihin luokkiin kuulumattomat hallintoyksikkönsä.
Nykyiset hallinnolliset kreivikunnat vastaavat vain osittain Englannin historiallisia kreivikuntia, joita on 39. Lisäksi Englanti jaetaan 47 muodolliseen eli seremonialliseen kreivikuntaan, joista monet käsittävät kaksi tai useammankin hallinnollisen kreivikunnan.
Lompakko

Lompakko on rahojen säilyttämiseen tarkoitettu pieni, taitettava kotelo. Lompakko valmistetaan tyypillisesti nahasta tai kankaasta. Lompakossa kannetaan usein myös pankki- ja luottokortteja, ajokorttia ja muita vastaavia kortteja. Lompakossa on kolikoille useimmiten oma tasku.
Lompakko keksittiin jo 1600 -luvulla heti paperirahan keksimisen jälkeen. Seuraava mullistus lompakoissa tapahtui 1950-luvulla kun luottokortit otettiin käyttöön.
Rannelompakko (rannekukkaro) on ranteeseen pujotettava, yleensä vetoketjullinen kukkaro.
Deir al-Balah

Maantiede

Deir al-Balah sijaitsee Palestiinan Gazan kaistalla noin 14 kilometriä Gazan kaupungista etelään. Hallinnollisesti kaupunkiin kuuluu alue, joka on kooltaan noin 15 km².

Historia

Arkeologisten löytöjen perusteella nykyisen kaupungin alue asutettiin pronssikaudella. Paikka oli muinaisten egyptiläisten linnoitus. Eräs alueelta löydetty egyptiläinen sarkofagi on ajoitettu 1200-luvulle ennen ajanlaksun alkua.
Alueen kuuluessa Bysantin valtakuntaan perustettiin vuoden 372 jaa. paikkeilla luostari, josta kaupnugin nykyinen arabiankielinen nimi on johdettu. Nimi Deir al-Balah viittaa vapasti kääntäen taatelien luostariin. Kaupungissa oli tuolloin myös juutalainen yhteisö, joka tunsi paikan nimellä Kefar Darom. Ristiretkien aikana paikka oli tärkeä ristiretkeläisten linna ja hallinnollinen keskus. Paikalla toimivat esimerkiksi temppeliherrat ja Johanniittain ritarikunta. Aijubidit valtasivat lopulta paikan ristiretkeläisiltä ja siitä kehittyi pysähdyspaikka reitillä Kairota Damaskokseen.
Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948 Deir al-Balahista tuli osa Egyptin hallitsemaa Gazan kaistaa. Samana vuonna perustettiin myös Deir al-Balahin pakolaisleiri kaupungin viereen. Israel miehitti alueen kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Israelilaismiehitystä kesti vuoteen 1994, jolloin kaupunki luovutettiin palestiinalaishallinnolle.

Talous

Deir al-Balah on tunnettu etenkin taatelien tuotantoalueena. Muihin paikallisen maatalouden tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi sitrushedelmät, mantelit, granaattiomenat ja viinirypäleet.

Väestö

Deir al-Balahin asukasluku oli vuonna 2019 Palestiinan tilastokeskuksen mukaan arviolta 78 671. UNRWA:n mukaan Deir al-Balahin pakolaisleirillä asui lisäksi 25 569 rekisteröityä pakolaista.
Savonmaa (1903–1969)

Savonmaa (vuoteen 1919 saakka Keski-Savo) oli Savonlinnassa vuosina 1903–1969 ilmestynyt sanomalehti.
Keski-Savo perustettiin vuonna 1901 lakkautetun Savonlinna-lehden jatkajaksi. Se oli alussa poliittisesti varovainen, mutta siirtyi vuonna 1905 perustuslaillisten ja nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi.
Vuonna 1917 lehti edusti nuorsuomalaisten oikeistoa ja vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa monarkisteja, minkä seurauksena siitä seuraavana vuonna tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Samalla se sai uuden nimen Savonmaa. Itä-Savon kanssa kilpailleen lehden talous oli heikko, vaikka se 1960-luvulle saakka olikin Savonlinnan kaupungin valtalehti. Kirjapainoyhtiön tehtyä konkurssin sen tilalla ilmestyi muutaman kuukauden ajan kuopiolaisen Savon eripainos, jonka nimiössä luki Savonmaa.
Lehti ilmestyi vuodesta 1904 lähtien kolmesti, vuodesta 1953 kuudesti ja loppuvaiheessa seitsemästi viikossa. Sen levikki oli 3 800 kappaletta vuonna 1912, 8 880 kappaletta vuonna 1948 ja 4 651 kappaletta vuonna 1966. Päätoimittajina työskentelivät Knut Sarlin (1903–1915), Ville Niskanen (1915–1917), Oskari Kokko (1917), Väinö Kolkkala (1917–1918), V. A. Marjanen (1918–1919), Väinö S. Laamanen (1919–1923), G. Joutseno (vastaava toimittaja 1923–1924), Onni Kivitie (1923–1926), Valma Kivitie (1926–1932), Niilo Pärnänen (1929), Severi Harju (1930–1931), J. Takkinen (1932), Väinö Leisio (1932–1934), Eetu Kekomäki (1934), Toivo Himanen (1934–1960), O. A. Pullinen (vast. toim. 1941–1942), Eero O. Helkkula (1960–1961), Mikko Sakki (1961–1968), Voitto Pennanen (1960 ja 1968–1969) ja Paavo Eerikäinen (1969).
Amblyeleotris steinitzi

Koko ja ulkonäkö

Amblyeleotris steinitzi kasvaa noin kahdeksan senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on vaalealla pohjalla viisi tummanpunaista juovaa, ja niiden välissä ohuita kellertäviä viiruja. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat.

Alkuperä

Amblyeleotris steinitzi elää Indopasifisella merialueella.

Käyttäytyminen

Tämä tokko voi elää symbioottisessa suhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen (Alpheus sp.) kanssa.
Akvaario-oloissa niitä pidetään vähintään 120 litran altaissa, joiden pohjalla on riittävän paksu kerros hienoa hiekkaa, johon kala voi kaivautua.
Autoritarismi

Hallinto romahtaa usein suoriutuessaan huonosti

Autoritaarisen hallinnon legitimiteetti on riippuvainen sen suorituskyvystä. Haasteiden tullen hallinto usein tiukentaa otettaan, jolloin sen on usein vaikea tyydyttää kansan tarpeita. Tämä voi viedä legitimiteetin ja kaataa autoritaarisen hallinnon.
Singapore on esimerkki puoliautoritaarisesta hallinnosta, jonka aikana kansan elintaso on noussut moninkertaiseksi. Hallinto oikeuttaa toimintansa vetoamalla näihin hyötyihin ja tehokkuuteen, ja se ei-poliittisten kansalaisten elämään paljon vapauksia, myös talouselämä on harvinaisen vapaata. Muodollisesti maa on demokratia, mutta erilaisin keinoin opposition toiminta tehdään vaikeaksi.
Ideologinen hallinto,kuten totalitarismi, saattaa voida pysyä vallassa ideologiaansa vedoten ja tiukan kontrollin avulla, vaikka kansan elintaso olisi surkea. Vrt. Pohjois-Korea, Maon Kiina sekä 1980-luvun kommunistiset Etiopia ja Somalia. Silti kaikenlaiset hallinnot kaatuvat helpoimmin huonoina aikoina.

Konstantin Pätsin Viro

Esimerkki autoritaarisesta hallinnosta voisi olla Viron Konstantin Pätsin hallinto vuosina 1934–1938. Äärioikeistolaisten vapsien (vapaussoturien) ollessa voittamaisillaan vaalit Päts esti tämän hyödyntämällä näiden tahdosta jo säädettyä valtionpäämiehen oikeutta hallita ilman eduskuntaa. Päts julisti maahan poikkeustilan, toimi autoritaarisena yksinvaltiaana ja kielsi poliittiset puolueet. Vaikka järjestäytynyt poliittinen vastustus oli tällöin kielletty, jonkinasteinen oppositiotoiminta sallittiin. Kansanedustuksellisia elimiä ei poistettu, mutta esimerkiksi parlamenttia ei kutsuttu koolle, ja muiden elimien vaaleissa ehdokasasettelu rajattiin hallituksen kannattajiin. Päts valitutti itsensä riigivanemiksi ja presidentiksi. Poliittisia vastustajia painostettiin monin tavoin, ja vangitsemiset olivat yleisiä. Vastustajia ei kuitenkaan teloitettu. Viron myöhempi presidentti Lennart Meri on kuvannut Pätsin hallintoa pehmeäksi diktatuuriksi. Vuonna 1938 vapsien aseman heikennyttyä hän alkoi taas palauttaa demokraattisia elementtejä hallintoon.
George Peppard

George Peppard, Jr. (1. lokakuuta 1928 Detroit, Michigan – 8. toukokuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa oli miespääosa elokuvassa Aamiainen Tiffanylla (1961) jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Audrey Hepburn. Televisiossa hänet tunnettaneen parhaiten John ”Hannibal” Smithin roolista 1980-luvun kulttisarjasta A-Team. Sarjaa tehtiin vuosina 1983–1987. Peppardin hahmon tunnusmerkkejä olivat sikarin polttaminen, itsevarma virne, mustat nahkahansikkaat, valeasut sekä iskulause ”Rakastan sitä kun suunnitelma onnistuu” (engl. I love it when a plan comes together).
George Peppard oli elämänsä aikana viisi kertaa naimisissa ja hänellä oli kolme lasta, Bradford, Julie ja Christian. Peppard oli aktiivinen sikarin polttaja ja polttanut nuoresta asti. Hän kuoli keuhkokuumeeseen, mutta sairasti kuolemansa aikaan myös keuhkosyöpää. Hän oli aiemmin kärsinyt myös alkoholiongelmasta.
Epping Forest

Epping Forest on 24 neliökilometrin laajuinen metsäalue Suur-Lontoon ja Essexin rajalla Englannissa Lea- ja Roding-jokien välisellä selänteellä. Metsä  oli alkujaan kuninkaallinen metsästysalue. Nykyisin se on suosittu virkistäytymis- ja ulkoilukohde. Sitä ylläpitää City of London Corporation.
Epping Forest on erittäin vanhana ja lähellä kaupunkiasutusta sijaitsevana metsänä ekologisesti ja tieteellisesti tärkeä, ja metsä onkin laajalti suojeltu. Alueen puusto koostuu muun muassa tammista, pyökeistä ja valkopyökeistä. Metsän alueelta on myös löydetty kahdesta paikkaa rautakauden aikaisia asutuksia.
Epping Forest esiintyy taiteissa ja populaarikulttuurissa monissa erilaisissa yhteyksissä. Taiteilija Jacob Epstein asui aivan metsän vieressä ja on julkaissut useita sitä kuvaavia teoksia. Rockyhtye Genesis puolestaan on levyttänyt kappaleen "The Battle of Epping Forest".
Tane Ikai

Tane Ikai (18. tammikuuta 1879 – 12. heinäkuuta 1995) oli Japanin historian neljänneksi tai viidenneksi vanhin sekä maailman historian kolmanneksitoista tai neljänneksitoista vanhin ihminen. Epävarmuuden järjestyksessä selittää Shigechiyo Izumin (väitetysti 120) kiistelty asema maailman toiseksi vanhimpana ihmisenä.
Ikai eli 116 vuotta ja 175 päivää. Hän on kiistatta historian neljänneksi iäkkäin tunnettu japanilainen ja aasialainen nainen. Hän ei kuitenkaan koskaan ollut maailman vanhin elossa oleva ihminen, sillä Jeanne Calment eli vuoteen 1997. Japanilaisista ja aasialaisista häntä vanhemmaksi ovat eläneet todistetusti ainoastaan Misao Ōkawa, joka kuoli 1. huhtikuuta 2015 117 vuoden ja 27 päivän iässä, Nabi Tajima, joka kuoli 21. huhtikuuta 2018 117 vuoden ja 260 päivän iässä sekä Chiyo Miyako, joka kuoli 22. heinäkuuta 2018 117 vuoden ja 81 päivän iässä.
Ikai menehtyi munuaisvaurioon vuonna 1995.
Alijärvi (Padasjoki)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 115 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 11,1 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähi-alueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,2 metriä mpy.
Trogi

Juoni

Kolme nuorta miestä ovat retkeilemässä Englannin maaseudulla ja törmäävät sattumalta outoon luolaan. He laskeutuvat luolaan, missä apinamainen olento hyökkää heidän kimppuunsa ja surmaa yhden miehistä. Kaksi muuta pakenevat. Järkyttävällä kohtaamisella on seurauksensa, ja miehet viedään hoidettaviksi Brocktonin tutkimuskeskukseen. Tutkimuskeskuksessa antropologian tohtori Brocktonin (Joan Crawford) kiinnostus miesten kohtaamaa outoa olentoa kohtaan herää.
Brockton palkkaa toisen selvinneistä miehistä apulaisekseen ja yhdessä he palaavat tutkimaan luolaa. He onnistuvat näkemään olennon ja ottavat siitä valokuvia. Brockton on varma, että olento on jonkinlainen apinamies (engl. troglodyte), puuttuva linkki. Hän ottaa asiakseen tutkia Trogiksi nimeämäänsä olentoa ja yrittää muun muassa kommunikoida tämän kanssa. Brocktonin on lisäksi vakuutettava paikalliset kyläläiset, viranomaiset ja kollegansa löytönsä merkittävyydestä. Paikalliset haluaisivat nimittäin surmata Trogin, jonka he uskovat olevan vaarallinen ja aggressiivinen hirviö. 
Brockton saa napattua Trogin laboratorioonsa ja alkaa yhdessä Sam Murdockin (Michael Gough) ja tämän tyttären Annen (Kim Braden) kanssa opettaa apinamiestä. Brocktonin avulla Trogi alkaa kesyyntyä, mutta se ei riitä Murdockille, joka vaatii oikeusistuinta surmaamaan apinamiehen. Oikeuden vastaus on kielteinen. Murdock ei tästä lannistu ja päättää hoitaa asian omakätisesti. Hän murtautuu Brocktonin laboratorioon, vapauttaa Trogin häkistään ja yrittää tappaa tämän. Yritys epäonnistuu, ja Trogi surmaa miehen. Seuraavaksi vihainen Trogi suuntaa kulkunsa kylälle, missä se aiheuttaa tuhoa ja tappaa useita ihmisiä. Lopuksi se nappaa mukaansa pikkutytön ja pakenee entiseen kotiinsa takaisin luoliin. 
Viranomaiset lähtevät jahtaamaan Trogia, mutta tohtori Brockton ehättää ensin olennon luo. Hän laskeutuu kielloista huolimatta sen luolaan ja saa Trogin taivuteltua antamaan pikkutytön takaisin. Viranomaiset kuitenkin ryntäävät sisään ja surmaavat Trogin.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Trogia aidoksi kalkkunaklassikoksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Cochisen piirikunta

Historia

Cochisen piirikunta muodostettiin 3. tammikuuta 1881 osasta itäistä Piman piirikuntaa.

Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 131 346 asukasta, 50 865 taloutta, ja 33 653 perhettä. Talouksien keskimääräinen koko oli 2,46 henkilöä ja perheiden 3,02 henkilöä.
Eedit Patrakka

Perhe

Patrakan perheeseen kuuluvat isän ja äidin lisäksi kaksi vanhempaa ja kaksi nuorempaa siskoa.
Ridnitšohkka

Maastoliikenne Käsivarren erämaa-alueella

Maastoliikenne on rajoitettua Käsivarren erämaa-alueella, aivan kuten muillakin Suomen erämaa-alueilla. Lumettomana aikana vain poronhoitajat ja eri viranomaiset (poliisi, tulli, rajavartijat, pelastustoimi yms.) saavat liikkua alueella moottoriajoneuvoilla ilman erillistä maastoliikennelupaa. Lisäksi Enontekiön kunnan asukkaat voivat hakea maastoliikenneluvan alueella oleville muutamille vakiintuneille kulku-urille. Luvat myöntää maanomistaja, jota Käsivarressa edustaa Metsähallitus. Talvella moottoriajoneuvon, käytännössä moottorikelkan, käyttö on vähän vapaampaa ja paikkakuntalaiset saavat anoessaan maastoliikenneluvan koko alueelle. Lumiaikana myös ulkopaikkakuntalainen voi saada maastoliikenneluvan merkityille reiteille ja paikallisen oppaan kanssa muullekin ennalta ilmoitetulle reitille. Ilman paikallista opasta ulkopaikkakuntalainen pääsee Ridnitšohkkalle käytännössä vain vuokraamalla lentokuljetuksen tai omin voimin kävellen tai hiihtäen.

Vaeltaminen Ridnitšohkkalle

Omatoimiseen vaellukseen on useita reittivaihtoehtoja kaikkina vuodenaikoina. Suomen puolelta tavallisin lähtöpaikka on Kilpisjärvi. Kalottireitti kulkee tunturin länsipuolelta Haltille ja reittiä hyödyntäen pääsee aivan Ridnitšohkkan tuntumaan. Matkan pituus Kalottireittiä pitkin on noin 55 kilometriä. Reitin varrella ohitetaan lukuisia Käsivarren näyttävimpiä maastonkohtia, mm. Saivaara, Meekonlaakso pahtoineen ja Pitsuskönkään vesiputous. Kilpisjärveltä lähdettäessä kuljetaan yleensä Kalottireittiä Pitsusjärvelle ja sieltä edelleen Govdajohkan vartta ylös mahdollisesti aina Haltijärvelle (pohjoissaameksi Háldijávri saakka. Jokivarresta tai viimeistään järveltä käännytään itään ja noustaan tunturille. Myös Norjan puolelta löytyy useita vaihtoehtoisia vaelluksen aloittamispaikkoja.
Useiden muiden Yliperän tuntureiden tapaan Ridnitšohkkan länsipuolinen rinne on loivasti nouseva ja varsin helppokulkuinen, kun taas itärinne on lähes pelkkää kivirakkaa ja osin hyvin jyrkkää pahtaa. Talvisin tunturin rinteet ovat laskijoiden suosiossa. Laskettelua rajoittaa kuitenkin pitkä matka Kilpisjärven kylästä.

Ridnitšohkkan pysyvä lumijääkenttä

Ridnitšohkkan itärinteellä 1 270 - 1 180 metrin korkeudella merenpinnasta on Suomen suurin ja tiettävästi ainoa pysyvä lumijääkenttä. Pysyvä lumijääkenttä havaittiin jo vuonna 1892. Vuosien 1960-1991 välillä otetuissa ilmakuvissa noin 5 kilometrin pituinen ja 600 metrin levyinen lumijääkenttä säilyi samankokoisena ja -muotoisena. 2000-luvun puolivälissä lumikentän havaittiin kuitenkin pienentyneen huomattavasti ja jakautuneen useaan erilliseen osaan. Lumijääkentän paksuudeksi on kairauksissa mitattu enimmillään 6,2 metriä.
Ridnitšohkkan lakialueella on sähkömagneettisissa mittauksissa todettu ikiroutaa 1 - 1,9 metrin syvyydestä alkaen.
Menodotos Nikomedialainen

Menodotos Nikomedialainen (m.kreik. Μηνόδοτος ὁ Νικομηδεύς, Mēnodotos ho Nikomēdeus, 100-luku jaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri ja pyrrhonistiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Nikomediasta Bithyniasta.
Menodotos kuului antiikin lääketieteen empiriiseen koulukuntaan, joka yhdisti empirismin ja skeptisismin. Hän oli Antiokhos Laodikealaisen oppilas ja Herodotos Tarsoslaisen opettaja. Menodotos hylkäsi eräät Asklepiades Bithynialaisen mielipiteet, ja vastusti dogmaattisen koulukunnan näkemyksiä. Menodotos oli aikanaan kuuluisa, ja Galenos lainaa häntä usein.
Menodotos vaikuttaa kirjoittaneen teoksia, joita Diogenes Laertios käytti lähteenään. Niitä ei ole kuitenkaan säilynyt. Galenoksen teosten joukossa on kuitenkin lyhyt tutkielma nimeltä Galeni Paraphrastae Menodoti Suasoria ad Artes Oratio. Se on saattanut olla alun perin Menodotoksen teos, jota Galenos on muokannut.
Nabil Fekir

Seurajoukkueura

Fekir edusti junioritasolla seitsemää eri seuraa. Olympique Lyonnaisia hän edusti vuodet 2005-2007 ja 2011-2013. Elokuussa 2013 Fekir debytoi Lyonin paidassa Ligue 1:ssä Evian Thonon Gaillard FC:tä vastaan. Avausmaalinsa Ligue 1:ssä hän iski huhtikuussa 2014 SC Bastiaa vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Ligue 1:ssä Fekir teki 11 ottelussa yhden osuman ja pelasi myös Eurooppa-liigaa. Kaudella 2014-2015 Fekir nousi yhdeksi Lyonin tärkeimmistä pelaajista. Hän teki kauden aikana 34 ottelussa 13 maalia. Tuon maalimäärän hän ylitti tehtyään 18 maalia kaudella 2017-2018. Kaudella 2016–2017 hän teki Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussaan neljä maalia Lyonin selviydyttyä välieriin.

Maajoukkueura

Fekir pelasi 2014 yhden ottelun Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Ranskan jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden kesäkuussa niin ikään ystävyysottelussa Belgian verkkoon. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan lokakuussa 2016. 
Fekir kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Ranskan joukkueeseen Venäjän MM-kilpailuissa 2018. Hän tuli vaihdosta kentälle kaikissa muissa otteluissa paitsi välierässä Belgiaa vastaan.
Siikajärvi

Järvet ja lammet

Kaupunginosan koillisrajana on pitkä ja kapea Nuuksion Pitkäjärvi, jonka vastaranta kuuluu Nuuksion kaupunginosaan. Järvi jakautuu kahteen osaan keskivaiheillaan olevan kapeahkon Poutlaxsundetin (suom. Poutlahdensalmi) kohdalla. Salmi sijaitsee Poutlahden ja Solvallan välissä.
Iso Romlampi, Kolmuslampi, Vähä Romlampi sijaitsevat Siikajärven rantaviivan pohjoispuolella. Ahvilampi, Oralampi ja Paskalampi sijaitsevat Siikajärven ja Nuuksion Pitkäjärven välimaastossa, ja näiden eteläpuolella sijaitsee isoista järvistä ainoa kokonaan kaupunginosan sisällä oleva järvi, Sahajärvi. Heinäslampi sijaitsee samannimisen asuinalueen ja Siikajärven välissä, järven kaakkoispuolella.
Siikajärven kaupunginosan lounaiskolkassa, Kolmirannan alueella, sijaitsevat Kivilampi, Pitkänen ja Vuohilampi.
Nils Oker-Blom

Nils Christian Edgar Oker-Blom (5. elokuuta 1919 Helsinki – 16. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi Helsingin yliopiston rehtorina ja kanslerina. Hän sai arkkiatrin arvonimen.
Oker-Blomin vanhemmat olivat liikemies Edgar Alexander Oker-Blom ja Zea Margit Bergroth. Hänen puolisonsa vuodesta 1944 oli Constance Victorine Nordenswan. Vaimon lisäksi perheeseen kuuluu kolme lasta, Christian, Maximilian ja Teodora, jotka kaikki ovat seuranneet isäänsä akateemisiin ammatteihin. Christian Oker-Blom toimi professorina Jyväskylän yliopistossa. Lääkäreitä on ollut Oker-Blomin aatelissuvussa enemmänkin, Nils Oker-Blom oli Lääkäriliiton ensimmäisen puheenjohtajan, Max Oker-Blomin pojanpoika. 
Oker-Blom tuli ylioppilaaksi 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1947, tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna. Hän toimi vuodesta 1957 Helsingin yliopiston virologian professorina ja oli myös lääketieteellisen tiedekunnan dekaani. Helsingin yliopiston rehtorina Oker-Blom toimi 1978–1983 ja kanslerina 1983–1988. Arkkiatrin arvon hän sai vuonna 1992. Oker-Blom oli taiteellisesti lahjakas, hän teki harrastuksena muun muassa pronssisia muistomitaleita. Myös Wilhelm Wahlforssin patsas Wärtsilän pääkonttorissa on Oker-Blomin veistämä.
Oker-Blom toimi Nylands Nationin inspehtorina vuosina 1961–1968, minkä jälkeen hänet nimitettiin Nylands Nationin kunniajäseneksi.
Oker-Blom kuoli yllättäen vakavaan sairauteen vuonna 1995.