google/wiki40b huggingface dataset:
Sophie von Chotek

Sophie von Chotek, Hohenbergin herttuatar (1. maaliskuuta 1868 Stuttgart, Württembergin kuningaskunta – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Itävalta-Unkari) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua Frans Ferdinandin puoliso, joka salamurhattiin yhdessä aviomiehensä kanssa Sarajevossa kesäkuussa 1914. Sarajevon laukauksina tunnettu tapahtuma johti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen.

Elämä

Sophie von Chotek kuului vanhaan böömiläiseen Chotekin aatelissukuun, jolla oli ollut vuodesta 1556 paronin, vuodesta 1723 kreivin ja vuodesta 1745 valtakunnankreivin arvo. Hänen vanhempansa olivat itävaltaunkarilaisena diplomaattina toiminut kreivi Bohuslav Chotek von Chotkow ja kreivitär Wilhelmine Chotek, joka oli syntyjään Kinskyn vanhaa aatelissukua. Chotekit eivät kuitenkaan kuuluneet niihin harvoihin sukuihin, joiden kanssa Habsburgin keisarisuvun edustajilla oli oikeus solmia samansäätyinen avioliitto.
Sophie tutustui arkkiherttua Frans Ferdinandiin vuonna 1894 työskennellessään arkkiherttuatar Isabella von Croÿlle, joka oli keisariperheen lähisukulaisen, arkkiherttua Fredrikin puoliso. Kun Frans Ferdinandista tuli vuonna 1896 keisarikunnan kruununprinssi, koko suku ja varsinkin keisari Frans Joosef yrittivät estää häntä avioitumasta alempisäätyisen kreivitär Chotekin kanssa. He solmivat lopulta kesäkuussa 1900 morganaattisen avioliiton. Itävallan ja Unkarin parlamentit vahvistivat päätöksen, että pariskunnan tulevat lapset poistettaisiin kruununperimysjärjestyksestä. Keisari antoi Sophielle vuonna 1905 Hohenbergin ruhtinattaren ja vuonna 1909 herttuattaren arvon, johon liittyi myös puhuttelunimi ylhäisyys. Sophie von Chotek ja Frans Ferdinand saivat yhdessä kolme lasta, jotka olivat Sofie (s. 1901), Max (s. 1902) ja Ernst (s. 1904). Hartaan uskovaisen Sophien on arveltu ohjailleen myös aviomiehensä poliittisia mielipiteitä konservatiivisempaan suuntaan.

Salamurha

Sophie von Chotek osallistui Frans Ferdinandin kesäkuun lopussa 1914 suorittamaan symboliseen vierailuun Bosniaan, joka oli liitetty osaksi Itävalta-Unkaria kuusi vuotta aiemmin. Wienissä Sophie ei protokollan vuoksi voinut seremoniallisissa yhteyksissä matkustaa samoissa vaunuissa miehensä kanssa, mutta Sarajevossa he istuivat autossa yhdessä. Tämän seurauksena serbinationalistinen salamurhaaja Gavrilo Princip ampui heidät molemmat, vaikka hänen todennäköisenä tarkoituksenaan olikin murhata vain Frans Ferdinand ja auton etupenkillä istunut Bosnian sotilaskuvernööri, kenraali Oskar Potiorek. Pariskunta haudattiin Artstettenin linnan kryptaan, koska alempisäätyisenä Sophieta ei suostuttu hautaamaan Habsburgien perinteiseen hautapaikkaan, Wienin kapusiinikirkkoon.
Antipatros Tyroslainen (nuorempi)

Antipatros Tyyrolainen (muinaiskreikaksi Ἀντίπατρος; k. n. 45 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tyroksesta. Häntä ei tule sekoittaa vanhempaan Antipatros Tyroslaiseen, vaikka Gerhard Johann Vossius tekee näin Kreikan historiassaan. Antipatros eli Panaitioksen jälkeen tai ainakin oli häntä nuorempi, ja Cicero sanoo hänestä puhuessaan, että hän "kuoli vastikään Ateenassa", minkä täytyy tarkoittaa pian vuoden 45 eaa. jälkeen.
Ciceron maininnasta voidaan päätellä, että Antipatros kirjoitti teoksen Velvollisuuksista (De Officiis), ja Diogenes Laertios viittaa hänen kirjoittamaansa teokseen Maailmasta (Peri kosmou) ja lainaa sen kahdeksatta kirjaa.
Cyber

Cyber-tyyli eli cybergoth on yksi goottikulttuurin alatyyleistä, jonka läheisiin tyyleihin kuuluvat muun muassa goottipunk, fetish, industrial sekä historiallisromanttinen tyyli. Cyber-tyyli on hyvin silmiinpistävää, ja siihen kuuluu yleensä mustan ja neonvärien yhdistäminen, glitter, muovi, näyttävät hiuslisäkkeet ja -laitteet, kiilto, metallin värit, cyber-gogglet sekä platformkengät.
Tauno Luiro

Tauno Johannes Luiro (24. helmikuuta 1932 Rovaniemi – 29. lokakuuta 1955 Rovaniemen mlk.) oli suomalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla Luiro edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Vuonna 1950 Tauno Luiro saavutti mäkihypyssä poikien Suomen mestaruuden ja seuraavana vuonna nuorten Suomen mestaruuden Antti Hyvärisen ollessa toisella sijalla. Luiro hyppäsi Oberstdorfissa 2. maaliskuuta 1951 silloisen maailman kaikkien aikojen pisimmän mäkihypyn, 139 metriä. Hän rikkoi edellisen ennätyksen neljällä metrillä. Uusi ennätys säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1961, jolloin Jugoslavian Joze Slibar hyppäsi kaksi metriä pidemmälle. Ensimmäinen suomalainen, joka hyppäsi Luiroa pidemmälle, oli Juhani Ruotsalainen, joka vuonna 1972 hyppäsi 162 metriä.
Helmikuussa 1951 Luiro oli ensimmäinen ei-norjalainen, joka voitti nuorten mäkikilpailun Holmenkollenilla. Oslon olympialaisissa vuonna 1952 Luiro oli 18:s.
Luiro oli mäkihyppääjä Tauno Käyhkön eno. Luiron pikkuveli Erkki Luiro edusti Suomea yhdistetyssä Innsbruckin olympialaisissa 1964.
Luiro sairasti diabetesta, ja vuonna 1955 hän sairastui keuhkotuberkuloosiin, johon menehtyi Muurolan parantolassa. Suomen Hiihtoliitto oli myöntänyt Luirolle ansiomerkkinsä vain hetkeä ennen kuolinuutisen saapumista.
Helmikuussa 2017 Luiro valittiin Hiihtomuseon pohjoismaisten hiihtolajien kunniagalleriaan.
Åbo Akademin kirjasto

Åbo Akademin kirjasto (ruots. Åbo Akademis bibliotek) on Turussa sijaitseva julkinen tieteellinen kirjasto, joka palvelee ensisijaisesti Åbo Akademin opiskelijoita, opettajia, tutkijoita ja henkilökuntaa.
Kirjasto perustettiin vuonna 1919 ja on ollut siitä alkaen myös vapaakappalekirjasto. Kirjasto koostuu pääkirjastosta ja viidestä kampuskirjastosta, jotka ovat ASA-kirjasto, Axelian kirjasto, Biocityn kirjasto, Humanistinen kirjasto ja ICT-talon kirjasto, joka on kolmen korkeakoulun yhteiskirjasto. Lisäksi sillä on toimipiste Vaasassa.
Åbo Akademin tietokanta on nimeltään Alma, ja se on saanut nimensä yleisen historian professori Alma Söderhjelmin mukaan. 
Åbo Akademin kirjastolla on erityisen asema ruotsinkielisen ja suomenruotsalaisen kulttuurin kehittäjänä ja varjelijana.

Historia

Åbo Akademi perustettiin vuonna 1918, ja pian laitosten tilat eivät enää riittäneet kasvaville kirjakokoelmille. Åbo Akademin kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1919 päärakennuksen alakerrassa.
Vuonna 1934 Gertrud ja Gösta Branders lahjoittivat kirjastolle varat uuteen kirjastorakennukseen. Arkkitehdiksi valittiin Erik Bryggman, ja funkisklassikkoihin kuuluva Kirjatorni valmistui vuonna 1935. Tilojen arvioitiin riittävän kokoelmille vain noin kuudeksi vuodeksi. Lisärahoitus Branderseilta saatiin jo varhaisessa vaiheessa, mutta sotavuodet viivästyttivät lisärakentamista, ja vasta vuonna 1955 päästiin suunnittelemaan lisärakennusta. Bryggman esitti oman ehdotuksensa laajennuksesta, mutta hänen sairastuttuaan suunnitteluvastuu siirtyi arkkitehti Woldemar Baeckmanille.
Jackie Earle Haley

Jackie Earle Haley (s. 14. heinäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Little Children (2006). Hänet muistetaan myös Karhukopla-elokuvasta (1976) ja sen jatko-osista, joissa hän esiintyi lapsena, sekä Watchmen-elokuvasta, jossa hän esitti Rorschachia. Vuonna 2010 hän näytteli Freddy Kruegeria Painajainen Elm Streetillä -elokuvan uusintaversiossa ja vuonna 2016 hän näytteli elokuvassa The Birth of a Nation.
Miika Mäkitalo

Miika Mäkitalo (s. 1977 Hämeenlinna) on toiminut M-Files Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 2012 lähtien. Aiemmin hän oli johtajana Ratahallintokeskuksessa  ja Liikennevirastossa. Koulutukseltaan hän on tekniikan tohtori.

Ura

Mäkitalo opiskeli tuotantotaloutta ja logistiikkaa Tampereen teknillisessä yliopistossa. Hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 2002 ja teki diplomityönsä Ratahallintokeskuksessa-virastolle, jossa oli myös töissä. Hänen vastuullaan oli esimerkiksi selvittää, miten junaliikennettä voisi avata kilpailulle. Vuosina 2004-2005 hän oli vuoden verran töissä liikenne- ja viestintäministeriössä, mutta palasi sieltä Ratallintokeskukseen yksikön päälliköksi. Hänet nimitettiin osastonjohtajaksi ja viraston johtoryhmään ja hän oli mukana luomassa Liikennevirastoa. Toimiessaan Ratahallintokeskuksen liikenteenhallintayksikön päällikkönä vuonna 2007 hän väitteli tekniikan tohtoriksi    Tampereen teknillisestä yliopistosta. Hänen väitöskirjansa nimi oli "Markkinoilletulo ja rautatiemarkkinoiden muutos kotimaisen tavaraliikenteen avautuessa kilpailulle Suomessa". Rautatieliikenteen vapautumista tutkineen väitöskirjansa jälkeen hän oli mukana rautatieliikenteen kilpailutusta pohtivassa liikenne- ja viestintäministeriön työryhmässä.
Vuonna 2010 Mäkitalo aloitti talous- ja strategiajohtajana M-Filesissä. Yrityksessä oli tuolloin töissä vajaat 40 henkeä ja sen liikevaihto oli alle kolme miljoonaa euroa. Hänestä tuli M-Filesin toimitusjohtaja vuonna 2012 , jolloin yrityksen liikevaihto oli 6 miljoonaa. Vuoteen 2017 mennessä liikevaihto oli kasvanut yli 50 miljoonaan. Mäkitalon aikana yritys on saanut myös Suomen historian suurimman kasvuvaiheen investoinnin, 33 miljoonaa euroa.

Yksityiselämä

Mäkitalo on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Mäkitalon vanhemmat ovat kotoisin Etelä-Pohjanmaalta, ja hän itse kävi peruskoulua ja lukiota Seinäjoella.
Laurent Lamothe

Laurent Lamothe (s. 14. elokuuta 1972) on haitilainen poliitikko, liikemies ja entinen urheilija. Hän on toiminut Haitin pääministerinä toukokuusta 2012. Lamothe ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä 14. joulukuuta 2014.
Aiemmin Lamothe toimi Haitin ulkoministerinä syyskuusta 2011 pääministerikautensa alkuun asti.
Lamothe pelasi 1990-luvulla tennistä. Hän oli mukana Haitin Davis Cup -joukkueessa vuosina 1994 ja 1995. Koulutukseltaan Lamothe on Master of Business Administration. Hän valmistui floridalaisesta St. Thomas -yliopistosta vuonna 1996.
Frans Klemetti

Frans Josef Klemetti (12. kesäkuuta 1886  Kuortane – 19. elokuuta 1923 Helsinki) toimi Etsivän keskuspoliisin (EK) päällikkönä 1. tammikuuta 1923 – 19. elokuuta 1923. Häntä edelsi Ossian "Ossi" Holmström ja hänen jälkeensä virkaan astui Esko Riekki. 
Frans Klemetin isä oli kanttori W. Klemetti ja hänen veljensä oli säveltäjä Heikki Klemetti. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Porvoon yhteiskoulusta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1911. Klemetti oli Helsingin toinen kaupunginviskaali 1916–1922.
Klemetti toimi aikaisemmin EK:n apulaispäällikkönä 13. elokuuta 1919 – 31. joulukuuta 1922.
Elokuun alussa 1923 oikeusministeri Otto Åkessonin käskystä Klemetti pidätti 1920 perustetun Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) johtajat ja koko eduskuntaryhmän, kaikkiaan yli 200 ihmistä. Lisäksi EK takavarikoi SSTP:n arkiston ja sulki kirjapainot, jotka olivat tekemisissä puolueen kanssa. Teon yllättämä hallitus teki kyselyitä, mutta Åkesson ja Klemetti lupasivat löytyvän todisteita, jotka sitoisivat puolueen vallankumoukselliseen ja epäisänmaalliseen toimintaan. Riittäviä todisteita ei kuitenkaan löytynyt. Syytöksenä omavaltaiselle ja äkilliselle toiminnalle oli valtionpetoksen kaavailu. EK oli saanut Saksasta tuvallisuupoliisilta tietoa Kominternin kapinahankkeesta, jonka pelättiin leviävän Suomeen. Toimenpiteitä on kuitenkin pidetty ylimitoitettuna, muun muassa Väinö Tanner katsoi että niissä oli "tavattoman paljon arvostelu, kritiikin sijaa" ja piti niitä "suurpoliittisina tekoina".
Pian tämän jälkeen, 19. elokuuta, Klemetti kuoli. Hänen huhuttiin tehneen itsemurhan. Myös myrkytystä epäiltiin. Virallinen kuolinsyy oli aivohalvaus, mutta kuolinsyytutkimusta ei tehty.
Georgetown (Washington D.C.)

Georgetown on Yhdysvaltojen pääkaupungin Washingtonin kaupunginosa, joka sijaitsee Potomac-joen varrella pari kilometriä Washingtonin keskustasta luoteeseen. Se on alueen varhaisin siirtolaisten asuttama paikka, perustettu vuonna 1751. Siitä tuli osa District of Columbia -hallintoaluetta vuonna 1871.
Georgetownin naapurikaupunginosia ovat Glover Park, Kalorama, Woodley Park, Palisades, Foxhall, Burleith, Foggy Bottom ja Dupont Circle.
Georgetown sai National Historic Landmark -statuksen vuonna 1967 kulttuurihistoriallisen merkityksensä vuoksi. Nykyisin Georgetown on vanhojen rakennustensa ja nupukivipäällysteisten jalkakäytäviensä ansiosta suosittu niin asuinpaikkana kuin matkailukohteenakin. Nuorekasta leimaa kaupunginosalle antaa siellä sijaitseva Georgetownin yliopisto opiskelijoineen. Vuonna 1789 perustettu yliopisto on maan vanhin katolinen yliopisto.
Georgetownin halki kulkee vanha kanava, Chesapeake and Ohio Canal, joka rakennettiin aikoinaan tuomaan tupakkaa ja hiiltä Marylandin suunnalta Potomac-joen varren satamaan. Nyt kanava on suosittu ulkoilureitti.
Georgetownissa sijaitsevassa Dumbarton Oaks -kartanossa pidettiin vuonna 1944 Dumbarton Oaksin konferenssi, YK-järjestön perustamiskokous. Samoihin aikoihin kaupunginosassa asui amerikansuomalainen arkkitehti Eero Saarinen, joka työskenteli tuolloin Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu CIA:ta edeltäneen OSS:n tiedotusosaston päällikkönä. John F. Kennedy asui osoitteessa 3301 N Street pyrkiessään presidentiksi.
Dumbarton Oaks puutarhoineen toimii nykyisin museona. Muita museona toimivia vanhoja rakennuksia Georgetownissa ovat Dumbarton House ja Tudor Place.
Alueella sijaitsevat myös monien maiden Yhdysvaltain-suurlähetystöt.
Cdon

Qliro Group

Cdon on osa Qliro Groupia. Qliro Groupiin kuuluvat muun muassa Nelly.com-vaateliike, Lekmer-lelukauppa, fitnesstukku.fi ja Room21-sisustusliike. Vuonna 2010 Qliro Groupin liikevaihto oli 2,2 miljardia Ruotsin kruunua, mikä vastaa euroissa noin 250 miljoonaa.
Sundankirjorastas

Levinneisyys

Sundankirjorastasta tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Itä-Timorissa. Lajin kannan kokoa ei ole arvioitu, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mutalampi (Ikaalinen)

Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Leppäsjärven ja Parkanonjärven välissä aivan Ikaalisten ja Parkanon välisellä rajalla. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen oma laskuoja kulkee 800 metriä ennen laskemistaan Leppäsjärven Aureperään. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Lyhyt metsäautotie ohittaa lammen sadan metrin päästä ja kaupunkien välinen raja kulkee 50 metrin päästä ohi.
Hong Kong Jockey Club

Hong Kong Jockey Club (HKJC, perinteiset merkit: 香港賽馬會) on yksi Hongkongin vanhimpia instituutioita. Jockey Club perustettiin vuonna 1884 edistämään hevosurheilua. Vuonna 1959 sille myönnettiin Royal Charter ja sen nimeksi vaihdettiin "The Royal Hong Kong Jockey Club" (英皇御准香港賽馬會). Nimi palautettiin alkuperäiseen muotoon sen jälkeen, kun Hongkong palautui Kiinan hallintaan vuonna 1997.
Jockey Club ei ole voittoa tavoitteleva yhdistys, ja se tarjoaa erityisesti hevosurheiluviihdettä ja vedonlyöntipalveluita Hongkongissa. Sillä on monopoli hevosurheilun vedonlyönnissä ja Mark Six -lotossa sekä kiinteäkertoimisissa vedonlyönneissä ulkomaisissa jalkapallo-otteluissa. Se on Hongkongin suurin veronmaksaja ja suurin yksityinen hyväntekijä. Viime vuosina se on lahjoittanut hyväntekeväisyyteen yli miljardi Hongkongin dollaria. HKJC tarjoaa jäsenilleen myös muun muassa ravintolapalveluita.
Tamoksifeeni

Synteesi

Tamoksifeenisynteesin lähtöaineena on α-etyylidesoksibentsoiinijohdannainen, joka reagoi 4-metoksifenyylimagnesiumbromidin kanssa, jolloin muodostuu karbinoliyhdiste. Hapon avulla yhdisteestä eliminoidaan hydroksyyliryhmä, jolloin muodostuu alkeeni, joka on rakenteeltaan stilbeenin johdannainen. Tästä tuotteesta poistetaan metyyliryhmä kinidiinihydrokloridin avulla ja muodostunut tuote alkyloidaan dimetyyliaminoetyylikloridilla natriumetoksidin toimiessa emäksenä, jolloin muodostuu tamoksifeenin Z- ja E-isomeerit. Näistä lääkeaineena käytetään Z-isomeeriä, joka erotetaan kiteyttämällä.
Tamoksifeeni myydään useimmiten sitraattisuolana. Vuonna 1995 tamoksifeenisitraatin maailmanlaajuinen tuotanto oli noin 10 100 kg. Vuonna 2002 yhdiste oli yleisin rintasyövän hoitamiseen käytetty lääke ja sen myynnin arvon arvioidaan olleen noin 420 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Vaikutusmekanismi ja metabolia

Maksan sytokromi P450 -ryhmään kuuluvat entsyymit CYP2D6 ja CYP3A4 muuntavat tamoksifeenin aktiivisiksi yhdisteiksi. Nämä yhdisteet sitoutuvat estrogeenireseptoreihin ja muodostavat kompleksin, joka estää DNA-synteesiä. Tällöin syöpäsolut pysyvät solusyklin G₀- ja G₁-vaiheessa.
Eräissä kudoksissa, kuten luussa, kohdussa ja verisuonistossa, tamoksifeenin on kuitenkin todettu toimivan estrogeenireseptorien agonistina antagonistina toimimisen sijaan. Tämä on tyypillistä lääkeaineille, joita kutsutaan selektiivisiksi estrogeenireseptorien modulaattoreiksi (SERM)

Sivuvaikutukset

Tyypillisimmät sivuvaikutukset tamoksifeenin käytöllä ovat lisääntyneet kuumat ja kylmät aallot sekä emättimen kuivuus. Harvinaisempiin haittavaikutuksiin lukeutuu kasvanut riski saada veritulppa. Tamoksifeenin on todettu ehkäisevän osteoporoosia ja alentavan kolesterolitasoa. 
Vaikka tamoksifeenihoito on usein varsin tehokas, voivat kasvaimet kehittää resistanssin lääkeaineelle 2–5 vuoden jatkuvan käytön aikana. Resistanssin arvellaan johtuvan kasvaimien kyvystä kehittyä tunnistamaan tamoksifeeni antagonistiksi agonistin sijaan. Toinen ehdotettu mekanismi on geneettinen mutaatio, joka johtaa DNA-synteesissä tarvittavan proteiinin kehittymiseen estrogeenireseptorista riippumattomaksi.
Tamoksifeenin on eläinkokeissa todettu muodostavan liittymistuotteita DNA-molekyylin kanssa. Tutkimuksien mukaan tamoksifeenin käytöllä ja riskillä sairastua kohdun syöpään on selvä yhteys.
Kuuskosken hallitus

Kuuskosken hallitus oli Suomen tasavallan 43. hallitus. Hallitus oli luonteeltaan virkamieshallitus, mutta ministereissä oli myös poliitikkoja. Maalaisliiton riveistä olivat Kyttä, Björkenheim, Vilkuna ja Lehtosalo, RKP:stä Söderhjelm sekä SDP:n oppositiosta Leivo-Larsson, Lepistö, Antikainen ja Liljeström.
Kuuskosken hallitus oli toimitusministeristö, joka nimitettiin edeltäjän, von Fieandtin hallituksen kaaduttua SDP:n ja Maalaisliiton tekemään välikysymykseen vain pari kuukautta ennen heinäkuussa 1958 pidettyjä eduskuntavaaleja. Hallituksen varapääministeriksi tuli toinen sosiaaliministeri Tyyne Leivo-Larsson, joka toimi toukokuussa virkaa tekevänä pääministerinä; hän oli ensimmäinen tähän asemaan kohonnut nainen maailmassa. 
Hallitus toimi ajanjaksolla 26. huhtikuuta 1958 – 29. elokuuta 1958 126 päivää, kunnes puolueet pääsivät sopimukseen hallituksesta ja syntyi Fagerholmin III hallitus.
Qualcomm

Hexagon

Hexagon on Qualcommin DSP-sarja, joka on usein integroituna Snapdragon järjestelmäpiirillä.
Hexagon tukee Hexagon Vector eXtensions (HVX) SIMD vektorisuoritinlaajennuksia käskykantaan.
Josep Puig i Cadafalch

Josep Puig i Cadafalch (17. lokakuuta 1867, Mataró – 23. marraskuuta 1956, Barcelona) oli espanjalainen arkkitehti, historioitsija, poliitikko ja kulttuurin edistäjä. Josep Puig  i Cadafalch on yksi tärkeimmistä katalonialaisen jugendin (modernisme) edustajista yhdessä Antoni Gaudín ja Domènech i Montanerin kanssa.
Josep Puig i Cadafalchin suunnittelemia rakennuksia on paljon Barcelonassa. Hän suunnitteli myös esimerkiksi Barcelonan maailmannäyttelyyn vuonna 1929 valmistuneen Palau Nacionalin näköalapaikan, kaksi paviljonkia, portaat ja neljä joonialaista pylvästä. Jotkut merkittävät työt, kuten Hotel Terminus ja Casa Trinxet, on hävitetty.  
Casa Martí oli hänen ensimmäisiä merkittäviä töitään. Vuonna 1897 Els Quatre Gats -ravintola avattiin rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa. Ravintolasta tuli sen ajan intellektuellien, taiteilijoiden ja näytelmäkirjailijoiden, kuten Picasso, Opisso, Nonell, Santiago Rusiñol ja Isaac Albéniz, kohtauspaikka. Els Quatre Gats sijaitsee yhä samalla paikalla Barcelonan vanhassa kaupungissa. 
Barcelonan lisäksi hän suunnitteli rakennuksia syntymäkaupunkiinsa Mataróon ja kesälomapaikkaan Argentonaan, joka sijaitsee noin 35 kilometrin päässä Barcelonasta.
Etorofu (1943)

Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945 ja se aloitti 1. joulukuuta kotiutuvien sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 5. elokuuta 1947 sotakorvauksena Yhdysvalloille, joka romutti sen.
Ingrid Luterkort

Carola Ingrid Margareta Segerstedt Luterkort, o.s. Eklundh (28. kesäkuuta 1910 Lund – 3. elokuuta 2011) oli ruotsalainen näyttelijä. 
Luterkort opiskeli Dramatenin näyttelijäkoulussa, jossa hänen opiskelutovereitaan olivat muiden muassa Ingrid Bergman, Gunnar Björnstrand, Irma Christenson ja Signe Hasso. Hän teki näyttelijändebyyttinsä Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa vuonna 1933. 
Luterkortin ura jatkui 1930-luvulta aina 2000-luvulle saakka; hänen elokuviensa joukkoon lukeutuvat Hallatunturin lapset (1945) ja Luokkakokous (2002).
Luterkort oli vuosina 1935–1952 naimisissa Einar Luterkortin ja vuosina 1952–1986 Bengt Segerstedtin kanssa. Hän vietti 90-vuotispäiväänsä vuonna 2000, ja häneltä on ilmestynyt teatterihistoriaa käsittelevä kirja Om igen, herr Molander! (1998). Luterkort kuoli 101-vuotiaana heinäkuussa 2011.
Jugoslavia-tuomioistuin

Jugoslavia-tuomioistuin (engl. International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia, ICTY, ransk. Tribunal pénal international pour l’ex-Yougoslavie, TPIY) on Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston vuonna 1994 perustama tuomioistuin, joka käsittelee Jugoslavian hajoamissotien sotarikoksia. Jugoslavia-tuomioistuin, kuten vastaava Ruanda-tuomioistuinkin, noudattavat toimintaperiaatteiltaan toisen maailmansodan jälkeisiä Nürnbergin ja Tokion tuomioistuimia.
Tuomioistuin toimii Alankomaissa Haagin kaupungissa, ja sen pääsyyttäjä on Serge Brammertz.
Tuomioistuinta on arvosteltu siitä, että se on vapauttanut monia Jugoslavian sodissa tapahtuneisiin rikkomuksiin yleisesti syyllisinä pidettyjä henkilöitä. Näitä ovat mm kroaattiupseeri Ante Gotovina, serbipoliitikko Vojislav Šešelj, albaanien sissipäällikkö Ramuš Haradinaj ja bosniakkiupseeri Naser Orić.
Kartussi (ampumatarvike)

Kartussi on tykin latauspanos, varsinaisesta kranaatista erillinen elementti, joka sisältämänsä ruutipanoksen voimasta lähettää kranaatin tykinputkea myöten ilmaan. Kartussin muodostaa hylsy, nalli ja erillisiin pusseihin jaettu ajopanos. 
Kartussilaukauksia ampuvissa tykeissä ladataan ensin varsinainen kranaatti (ammus), jossa on sytytin kärjessä, sen perään välittömästi kartussi, jonka jälkeen tykin lukko lukitaan käsin tai se lukittuu automaattisesti ja tykki on laukaisu valmis. 
Kartussia muistuttava sana kartessi tarkoittaa puolestaan tykin haulipanosta. 
Kevyemmissä tykeissä varsinainen ammus ja kartussi muodostavat yhteen liitetyn kokonaisuuden, mutta suurissa ne ovat erillään, kuten venäläisessä 130-millimetrisessä M-46-kanuunassa. Ampumaetäisyyttä voidaan säätää latausvaiheessa, avaamalla kartussin kansi ja vähentämällä tai lisäämällä sisällä olevia ruutipusseja.
Amerikkalaiset käyttivät toisessa maailmansodassa kartussilaukausta keskiverroissa laivastotykeissä; esimerkiksi Samarin taistelussa saattuehävittäjä Samuel B Roberts (kapteeniluutnantti R W Copeland) sai tuhoisia vaurioita kun sen keulatykissä räjähti kartussi.
Radioisotooppinen termosähkögeneraattori

Radioisotooppinen termosähkögeneraattori (RTG) on sähköä tuottava generaattori, joka saa energiansa radioaktiivisesta hajoamisesta. Radioaktiivisen hajoamisen tuottama lämpö muunnetaan lämpösähköisessä ilmiössä termoparien avulla sähköksi.
Laitetta on hyödynnetty virtalähteenä muun muassa satelliiteissa, avaruusluotaimissa sekä miehittämättömissä laitoksissa, kuten esimerkiksi Neuvostoliiton napapiirille rakentamissa majakoissa.
Jupiterin rataa kauemmas kulkevat avaruuslennot tarvitsevat jonkin muun virtalähteen kuin aurinkokennot. Myös Aurinkoa lähemmillä lennoilla RTG on monessa mielessä parempi ja varmempi virtalähde.
Yleisimmin käytetty ja paras radioaktiivinen aine generaattoreihin on plutonium-238, mutta on olemassa joitakin harvoja vaihtoehtojakin kuten strontium-90. Plutonium-238:n puoliintumisaika on 88 vuotta.
Yhdysvallat aloitti Plutonium-238:n tuotannon lähes 30 vuoden tauon jälkeen 2015. Sen puute alkoi jo uhata avaruuslentojen toteuttamista.
Euroopan avaruusjärjestöllä ei ole ydinparisto-kykyä. Esimerkiksi Philae-laskeutuja joutui osin tämä vuoksi ongelmiin.