google/wiki40b huggingface dataset:
Antti Rajamäki

Antti Juhani Rainer Rajamäki (s. 14. heinäkuuta 1952 Teuva) on entinen suomalainen pikajuoksija.
Rajamäki voitti 100 metrin Suomen mestaruuden viidesti (1973, 1974, 1975, 1977 ja 1978) ja 200 metrin kolmasti (1972, 1975 ja 1978) . Rooman EM-kisoissa 1974 hän selviytyi 200 metrillä finaaliin, jossa ei kuitenkaan voinut juosta loukkaantumisen takia. Prahan EM-kisoissa 1978 Rajamäki selviytyi välieriin 200 metrillä ja oli mukana myös 4 × 400 metrin viestissä, jonka alkuerissä hänen akillesjänteensä katkesi . Tämä loukkaantuminen käytännössä päätti Rajamäen huippu-uran.
Rajamäki piti pitkään hallussaan sekä 100 että 200 metrin juoksujen Suomen ennätyksiä. 100 metrin ennätys 10,43 syntyi 19. kesäkuuta 1978 (sen rikkoi Ari Pakarinen vuonna 1994) ja 200 metrin 20,69 3. elokuuta 1975 (rikkoi Tommi Hartonen vuonna 2000). Joukkue Antti Rajamäki, Raimo Vilén, Erik Gustafsson ja Markku Juhola juoksi Münchenin olympialaisissa 1972 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen ennätyksen 39,30, joka säilyi ennätyksenä vuoteen 2010 asti. Myös alle 23-vuotiaiden 200 metrin ennätys oli Rajamäellä pitkään: 18. elokuuta 1974 syntyneen ennätyksen 20,79 rikkoi Visa Hongisto vuonna 2007.
Seuratasolla Rajamäki edusti Teuvan Rivakkaa, Kauhajoen Karhua ja Karijoen Tapparaa. Hänen tyttärensä Susanna Rajamäki oli maajoukkuetason seitsenottelija.
Bandyliigakausi 1991–1992

Suomen mestarit

Botnia: Petri Isonen, Pasi Inoranta; Ari Kukkonen, Jari Hattunen, Pekka Kurki, Jukka Korhonen, Esko Tammilehto; Per-Erik Wicklund, Jan Kåhre, Olli Manninen, Esa Määttä, Esko Korhonen; Jaakko Hyttinen, Juha Snellman, Jukka Salmivaara, Antti Koskelo. Valmentajat: Antti Parviainen, Pekka Liikanen.
Ympäristölupa

Lupaviranomaiset

Lupaviranomaisena toimivat yleensä aluehallintovirastot (AVI). Kuitenkin ne ympäristöluvat, joiden myöntämistä ei ole erityisesti säädetty valtiollisen ympäristöviranomaisen toimivaltaan kuuluvaksi, myöntää kunnallinen ympäristönsuojeluviranomainen (yleensä ympäristölautakunta).

Lupaharkinta

Lupaharkinnassa arvioidaan, täyttääkö toiminta lain ja asetuksen vaatimukset. Myöntämisen edellytyksenä on, ettei toiminnasta aiheudu lupamääräykset ja sijoituspaikka huomioon ottaen terveyshaittaa, merkittävää muuta ympäristön (maaperän, pohjaveden, meren) pilaantumista, tai erityisten luonnonolosuhteiden huonontumista, tai vedenhankinnan, tai muun tärkeän yleisen käyttömahdollisuuden vaarantumista toiminnan vaikutusalueella. Toiminnasta ei saa aiheutua myöskään kohtuutonta rasitusta naapureille (yleensä melu).

Luvan saajan vastuita ja velvollisuuksia

Toiminnanharjoittaja on yleensä velvollinen ottamaan toiminnalleen lakisääteisen ympäristövahinkovakuutuksen. Luvan saajalla voi olla myös vastuu pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistamistarpeen selvittämisestä ja puhdistamisesta. Useissa tapauksissa edellytetään seuraamaan, sekä pysymään ennalta määritellyillä tasoilla päästöissä ja melussa. Lupaa myönnettäessä voidaan periä myös pantti, jonka saa takaisin vasta kun toiminnan loputtua on tehty hyväksytysti kaikki vaaditut toimenpiteet, kuten pilaantuneiden maiden poisto ja käsittely. Tällä varmistetaan se, että toiminnan päättyessä ympäristö ennallistetaan mahdollisimman alkuperäiseen kuntoon. Vastuu on ensisijaisesti toimijalla.

Ympäristöilmoitus

Toimijan on tehtävä tietyistä tilapäisistä toiminnoistaan ilmoitus ympäristöviranomaisille. Näitä ovat ympäristönsuojelulain 10. luvun mukaiset ilmoitukset, jotka koskevat tilapäistä melua ja tärinää, koetoimintaa ja poikkeuksellisia tilanteita, joista voi aiheutua ympäristöhaittoja, ja pilaantuneen maan puhdistamista koskeva ilmoitus. Ympäristölupaviranomainen antaa ilmoituksesta päätöksen, jossa voi olla toimintaa koskevia määräyksiä.

Lupavalvonta

Valvontaviranomaisina toimivat elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset (ELY) ja kunnan ympäristösuojeluviranomaiset.
Leszek Nowak

Leszek Nowak (1943 Więckowice – 20. lokakuuta 2009 Poznań) oli puolalainen tieteenfilosofiaan erikoistunut filosofi, joka toimi professorina Adam Mickiewiczin yliopistossa. Hän kirjoitti muun muassa marxilaisesta tieteenfilosofiasta sekä tieteellisten teorioiden idealisoivasta luonteesta.
Kannusillanmäki

Kannusillanmäki (ruots. Kannbrobacken) on Pappilantiehen, Vanhaan Lakelantiehen, Kannusillankatuun ja Kirkkojärventiehen rajoittuva kallioinen mäki Espoon keskuksessa, virastokeskuksen länsipuolella, rantaradan ja Espoonjoen välissä. Mäki on 1,7 hehtaaria laaja ja maan omistaa kaupunki. Kannusillanmäki on kaavoitettu virkistysalueeksi sekä julkisten palvelujen ja hallinnon alueeksi.
Nimensä Kannusillanmäki on saanut mäen luoteispuolella Espoonjoen ylitse johtavasta sillasta, jonka nimi on Kannusilta. Paikalla oli alun perin samanniminen puusilta, joka sai nimensä perimätiedon mukaan siitä, että miehet kätkivät viinakannunsa sillan alle kirkonmenojen ajaksi. Nykyisin Kannusilta viittaa vuonna 2008 valmistuneeseen punagraniittiseen kiviholvisiltaan, joka rakennettiin Espoon 550-vuotisjuhliin.
Kannusillanmäellä on useita vanhoja taloja, joissa toimii nykyään kansalaisjärjestöjä. Espoon vanha kunnantalo sijaitsee myös mäellä. Nykyinen kaupungintalo on virastokeskuksessa ja vanhassa kunnantalossa toimii musiikkiopisto. Muita mäen taloja ovat kukkakauppa, joka oli ennen Villa Karyllin puutarhuri-talonmiehen asuntona, vuonna 1904 rakennettu Lilla Karyll ja vuonna 1921 valmistunut apteekki. Kannusillan itäpuolella on sisäänkäynti mäen sisään louhittuun Kannusillanmäen väestösuojaan. Rauhan aikana väestösuojaa käytetään liikunta- ja kulttuuritilana. Väestösuojassa järjestetään syksyisin vuosittaisen ikäluokan kutsunnat.
Kannusillanmäki on merkittävä luontotasku aivan Espoon keskuksen betonirakennusten vieressä. Mäen kasvillisuus on monipuolinen, perhoskanta runsas ja erittäin monipuolisen. Alue on niittyä, lehtomaista metsää ja kalliota. Biologi Jukka Jalava on pyydystänyt Kannusillanmäeltä vuosien 2003–2005 aikana yhteensä yli 700 eri perhoslajia. Kannusillanmäen perhoslajeista kirjotäpläkoi (Ethmia quadrillella) on luokiteltu uhanalaiseksi, kuuyökkönen (Polypogon lunalis) vaarantuneeksi, laji on itse asiassa miltei kadonnut manner-Suomesta, sekä vyöneilikkayökkönen (Hadena compta) on luokiteltu silmälläpidettävän harvinaiseksi.
Horisontti 2020

Horisontti 2020 on Euroopan unionin kahdeksas puiteohjelma (tunnetaan myös nimellä FP8), jonka tarkoituksena on tukea ja kannustaa tutkimusta eurooppalaisella tutkimusalueella (ERA). Horisontti 2020:n ohjelmakausi ulottuu ajanjaksolle 2014–2020 ja tarjoaa lähes 80 miljardia euroa rahoitusta, jossa on noin 8 % kasvua aikaisempaan ohjelmakauteen FP7:aan verrattuna. Ohjelman tavoitteena on tukea kasvua ja työpaikkojen syntymistä Euroopassa sekä vahvistaa eurooppalaisten yritysten globaalia asemaa.
Aikaisemmasta ohjelmakaudesta poiketen uudessa ohjelmassa on tarjolla rahoitusinstrumentteja myös pienille ja keskisuurille yrityksille omassa ohjelmassaan. Pk-yrityksille rahoitusta on tarjolla hieman yli 2,8 miljardia euroa.
Ensimmäisessä vaiheessa yhteisöjen ja yritysten innostus yllätti EU:n viranomaiset. Hakemuksia saapui yli 16 000 kappaletta, joka on noin kaksinkertainen määrä aikaisempaan ohjelmakauteen verrattuna.
Maskareenienkaija

Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus oli noin 35 cm. Sen höyhenpuku oli pääosin ruskea, alapuolelta kellertävä. Naama oli musta, pää harmaanvioletti, pyrstö kärjestä ruskea ja valkoinen tyvestä. Järeä nokka oli punainen ja koivet ruskehtavat.

Esiintyminen

Maskareenienkaija eli Réunionin saarella Madagaskarin itäpuolella, mahdollisesti myös Mauritiuksella. Se oli harvinainen jo 1700-luvun jälkipuolella, jolloin useita yksilöitä tuotiin Pariisiin. Viimeiset havainnot luonnossa eläneistä linnuista tehtiin 1770-luvulla. Vangitut linnut kuolivat Pariisissa, ja vain yksi lintu eli ainakin vielä 1834 Baijerin kuninkaan hovissa. Häviämisen syitä ei tunneta. Lajista on jäljellä vain kaksi huonokuntoista museonäytettä, toinen Pariisissa ja toinen Wienissä. John Gerrard Keulemansin maalaus on peräisin Walter Rothschildin teoksesta Extinct Birds vuodelta 1907.
Péter Eötvös

Péter Eötvös (s. 2. tammikuuta 1944 Székelyudvarhely) on unkarilainen säveltäjä ja kapellimestari. Zoltán Kodály hyväksyi hänet sävellysluokalleen Franz Lisztin musiikkiakatemiaan hänen ollessaan 14-vuotias. Vuonna 1966 hän pääsi stipendin turvin Saksan liittotasavaltaan ja tutustui Kölnin avantgardistisiin musiikkipiireihin. Hän esiintyi Stockhausen Ensemblen konserteissa vuosina 1968–76 ja toimi ääni-insinöörinä radion elektronisella studiolla Kölnissä.
Pierre Boulez kutsui Eötvösin johtamaan IRCAM:n avajaiskonsertin Pariisiin vuonna 1978. Hänet nimitettiin sitten Ensemble Intercontemporainin musiikilliseksi johtajaksi. Hän teki debyyttinsä Lontoon Proms-festivaalilla vuonna 1980 ja johti seuraavana vuonna Stockhausenin oopperan Donnerstag aus Licht Milanon La Scalassa. Hän on päässyt johtamaan monia muitakin orkestereita, kuten BBC:n sinfoniaorkesteria ja Wienin radion sinfoniaorkesteria. Opetustehtävissä hän on toiminut Karlsruhen ja Kölnin musiikkikorkeakouluissa.
Eötvösin kyky luoda epätavallisia sävelmaailmoja tulee esiin varsinkin hänen orkesteriteoksissaan, joihin kuuluu zeroPoints (1999). Hänen muihin orkesteriteoksiinsa kuuluu konserttoja sekä sävellykset Jet Stream trumpetille ja orkesterille (2002) ja Seven viululle ja orkesterille (2006/07). Eötvös on myös yksi aikansa menestyneimmistä oopperasäveltäjistä. Radames-kamarioopperan (1975/97) libretto on säveltäjän oma, mutta myöhemmin hän on saanut oopperoihin aiheita maailmankirjallisuuden mestariteoksista.
Eötvös on Berliinin taideakatemian ja vuodesta 2000 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen. Hän sai Ordre des Arts et des Lettres'n komentajan arvon vuonna 2003 ja Venetsian biennaalin kultaisen leijonan 2011.
Sheila Fearn

Sheila Fearn (s. 3. lokakuuta 1940) on brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan televisiosarjoista The Likely Lads (1964–1966), Whatever Happened to the Likely Lads? (1973–1974) ja George and Mildred (1976–1980).
Citroën Axel

Citroën Axel on Citroënin vuosina 1984–1992 valmistama pieni henkilöauto. Se oli sama auto kuin Citroënin Romanian markkinoille suunnittelema Oltcit Club. Axelia myytiin ainoastaan Etelä-Euroopassa, eikä se kuulunut Suomen-tuontiohjelmaan. Axelin kori muistuttaa jonkin verran Citroën Visaa, mutta Axelissa on 1,1 tai 1,3 litran bokserimoottori. Länsimaihin ei tuotu kaksisylinteristä 650-kuutioista moottoria.
Titokowarun sota

Taustat

Sodan syyt juontuvat Uuden-Seelannin maan haltuunottoihin maoreilta vuonna 1865. Eurooppalaiset siirtolaiset olettivat maorisotien ajan olevan jo ohi ja vuonna 1868 siirtolaiset alkoivat muuttaa Uuden-Seelannin hallituksen haltuunsa ottamille Ngāti Ruanui -heimon entisille alueille. Heimon johtaja, Riwha Titokowaru, organisoi tätä vastaan aluksi väkivallattomia vastaiskuja. Maorit tuhosivat siirtolaisten tilojen aitauksia ja polttivat varastoja. Kesäkuun kuudentena 1868 eräät maorit tappoivat kolme siirtolaista ja vähän sen jälkeen eräs vakinaisen armeijan jäsen ammuttiin. Maorit halkaisivat ammutun sotilaan ruumiin ja söivät sen yläosan. 6. kesäkuuta Uuden-Seelannin armeija ryhtyi vastatoimiin kutsumalla palvelukseen 400 siirtolaista sekä noin sata Wanganui-heimoon kuuluvaa maoria.
Novena

Novena (kiin. 诺维娜 tai 諾維娜, tamiliksi நொவீணா) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Keskisellä suuralueella Singaporessa. Novena rajoittuu pohjoisessa Central Water Catchmentiin ja Toa Payohiin, idässä Kallangiin, etelässä Tangliniin ja Newtoniin ja lännessä Bukit Timahiin. Alue on nimetty paikallisen katolisen kirkon mukaan. Alue on melko kallis. Novenassa on myös yksi Singaporen sairaaloista, Tan Tock Seng.
Novenan asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa oli 46 640 ja vuoden 2015 ennusteessa 47 990. Alueen pinta-ala on 8,98 km².
Evan Bayh

Birch Evans "Evan" Bayh III (s. 26. joulukuuta 1955 Shirkieville, Indiana) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1989–1997 Indianan kuvernöörinä ja vuosina 1999–2011 Yhdysvaltain senaattorina Indianasta. 
Bayhin isä on entinen senaattori ja presidenttiehdokas Birch Bayh (s. 1928). Nuorempi Bayh valmistui Indianan yliopiston Kelley School of Businessista vuonna 1978 ja sai Juris Doctorin arvon Virginian yliopistosta 1981. Hänellä on vaimonsa Susanin kanssa kaksospojat Beau ja Nicholas (s. 1995). 
Bayh valittiin senaattiin vuonna 1998 sekä uudelleen vuonna 2004. Hän ei pyrkinyt kolmannelle kuusivuotiskaudelle vuonna 2010. Häntä pidettiin mahdollisena presidenttiehdokkaana 2000 ja 2004. 15. joulukuuta 2006 hän ilmoitti yllättäen, että ei aio asettua  ehdolle Yhdysvaltain presidentinvaalissa 2008. Bill Clinton ilmaisi lausunnossaan toukokuussa 2000 puoltavansa Bayhin presidenttiehdokkuutta.
VLIW

VLIW (lyhenne sanoista Very Long Instruction Word) on suoritinarkkitehtuuri, joka on suunniteltu hyödyntämään tehokkaasti käskytason rinnakkaisuutta. VLIW-tekniikkaa hyödyntäviä suorittimia ovat mm. Transmetan suorittimet, Fujitsun FR-V sekä monet signaaliprosessorit (DSP). Myös Intelin IA-64-käskykannassa, jota käyttävät Itanium-perheen suorittimet, on VLIW-piirteitä.
VLIW:n kantava ajatus on useiden konekielikäskyjen niputtaminen yhteen jo käännösvaiheessa. Tällöin suoritin saa aina suorittaa yhden nipun käskyt rinnakkain eikä sen tarvitse tarkastaa näiden käskyjen välisiä riippuvuuksia. Käskyjen välisten rinnakkaisuuksien tarkastaminen jätetään kääntäjän tehtäväksi.
Perinteisillä suoritinarkkitehtuureilla (CISC, RISC) suorittimen suorittama konekieli on täysin peräkkäistä (sarjamuotoista), ja suorittimet tarkastavat itse, mitkä käskyt voidaan ajaa rinnakkain laskennan tulosta muuttamatta. Näiden tarkastusten tekeminen on kuitenkin monimutkainen operaatio, ja sen tekeminen suorittimella monimutkaistaa suoritinta eikä käytännössä mahdollista kaikkien periaatteessa rinnakkaistuvien käskyjen rinnakkaista suoritusta. VLIW mahdollistaa näin paremman rinnakkaisuuden hyödyntämisen ja potentiaalisesti yksinkertaisemmat suorittimet.
Koska yhden käskyn pituus VLIW-arkkitehtuurissa on pidempi kuin perinteisillä suoritinarkkitehtuureilla, käännetty ohjelmakoodi vie yleensä paljon tilaa. Lisäksi VLIW-suoritin ei osaa sopeutua muuttuviin tilanteisiin (esimerkiksi välimuistihutiin, engl. cache miss), mikä heikentää suorituskykyä koodilla, jossa on paljon dynaamisuutta. Nämä haittapuolet rajoittavat sen soveltuvuutta yleiskäyttöisissä suorittimissa, ja parhaiten VLIW soveltuukin hyvin suoraviivaiseen numeronmurskaukseen DSP- ja tieteellisellä puolella.
Békéscsaba

Väestö

Vuonna 2009 kaupungissa oli 64 784 asukasta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungin väestöstä 93,8 prosenttia oli unkarilaisia, 6,0 prosenttia slovakkeja, 0,6 prosenttia saksalaisia, 0,4 prosenttia romaneja ja 0,4 prosenttia romanialaisia. Kaupungin pinta-ala on 193,93 neliökilometriä ja väestötiheys siten 334,1 asukasta neliökilometrillä.
Puijon Hiihtoseura

Puijon Hiihtoseura (PHS) on 1930 perustettu talviurheiluseura. Seuran kotipaikka on Kuopio, nimensä se on ottanut Puijon matkailu- ja urheilukeskuksesta. PHS koostuu neljästä jaostosta: ampumahiihto-, hiihto-, mäkituomari-, ja mäkijaostosta. Seurassa on jäseniä noin 600.
Puijon Hiihtoseuran urheilijoista olympiavoittoon ovat yltäneet Ari-Pekka Nikkola, Risto Laakkonen, Mika Laitinen ja Jaakko Tallus. Maailmanmestareita ovat edellisten lisäksi Matti Pietikäinen, Arttu Lappi, Matti Hautamäki ja Iivo Niskanen. Heistä vain Pietikäinen on saavuttanut voittonsa henkilökohtaisessa kilpailussa. Laakkonen ja Hemmo Silvennoinen ovat voittaneet Keski-Euroopan mäkiviikon, ja mäkiviikon voittajista myös Kari Ylianttila edusti uransa loppupuolella Puijon Hiihtoseuraa.
Moni nykyisistä eturivin mäkihyppyvalmentajista on PHS-taustaisia. Mika Kojonkoski on valmentanut Suomen ja Norjan maajoukkuetta ja Pekka Niemelä Ranskan ja Suomen maajoukkuetta. Ari-Pekka Nikkola oli vuodet 2006–2008 Slovenian Hiihtoliiton palveluksessa ja yli vuoden Slovenian mäkimaajoukkueen päävalmentajana. Vuosina 2007–2010 PHS:n mäkihypyn ja yhdistetyn päävalmentajana toimi Jarkko Saapunki.
Huhtikuussa 2008 Suomen mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajaksi valittiin kuopiolainen Janne Väätäinen. Samassa yhteydessä yhdistetyn päävalmentajaksi valittiin Kimmo Savolainen, joka on myös kotoisin Kuopiosta. Molemmat allekirjoittivat kaksivuotisen sopimuksen.
Etanoli

Kemia

Etanoli sekoittuu veteen kaikissa suhteissa tuottaen lämpöä ja aiheuttaen kokonaistilavuuden pienentymisen. Puhdas etanoli absorboi vesihöyryä eikä pysy siis puhtaana avoimessa astiassa. Tislattaessa etanolin vesiliuoksia saadaan tuotteena seos, joka sisältää korkeintaan 96 prosenttia etanolia ja loput vettä. Vesi ja etanoli muodostavat tällöin niin sanotun atseotrooppisen seoksen. Seosta kutsutaan väkiviinaksi. Tätä puhtaampaa etanolia, ns. absolutoitua etanolia voidaan valmistaa poistamalla 96-prosenttisesta etanolista vettä esimerkiksi molekyyliseuloilla, jolloin saadaan noin 99,5-prosenttista etanolia. Vettä voidaan poistaa vielä tätäkin enemmän esim. tislaamalla etanolia sopivan kuivausaineen, kuten esim. natriumboorihydridin kanssa.
Etanoli on monipuolinen liuotin ja useiden orgaanisten yhdisteiden valmistuksessa käytetty lähtöaine. Etanoli on lievästi polaarinen yhdiste, ja siksi etanoli liukenee täydellisesti veteen sekä muihin polaarisiin liuottimiin. Etanolin hiilivetyrunko taas mahdollistaa sen liukenemisen poolittomiin orgaanisiin yhdisteisiin, kuten hiilivetyihin, bensiiniin ja dieselöljyyn.
Etanoli on hyvin tulenarka yhdiste, ja se palaa nokeamattomalla, sinertävällä liekillä. Se kelpaa ottomoottorin polttoaineeksi ja sitä käytetään polttoaineena sokeriruo’osta tai maissista valmistettuna bioetanolina. Etanolia käytetään myös desinfiointiaineena, sillä väkevä etanoli tappaa pieneliöitä.

Etanolin metabolia

Etanolia hapettaa elimistössä asetaldehydiksi (eli etanaaliksi) alkoholidehydrogenaasi, joka on muun muassa maksassa toimiva entsyymi. Etanaalin muuttumista asetyylikoentsyymi-A:ksi puolestaan katalysoi aldehydidehydrogenaasi, jonka toiminnan kautta etanoli saadaan sitruunahappokiertoon, energiaa tuottavaan muotoon. Kehoon kerääntyvä asetaldehydi aiheuttaa useita etanolin nauttimisesta aiheutuvia epämiellyttäviä oireita, jotka korostuvat aldehydidehydrogenaasin estäjän disulfiraamin (ns. antabus) vaikutuksesta. Puhdas etanoli sisältää energiaa 7 kcal/g eli 29,3 kJ/g.

Lääkekäyttö

Etanolilla on melko vähän lääkinnällisiä käyttötarkoituksia. Sitä käytetään desinfiointiin 70 prosentin liuoksena, joidenkin lääkeaineiden saattamiseen liuosmuotoon (10–15 %), sekä metanolin ja etyleeniglykolin aiheuttamissa myrkytyksissä, koska se estää niiden normaalin metabolian haitallisiksi aineiksi, metanolin formaldehydiksi ja etyleeniglykolin oksaalihapoksi.

Laadut

Etanolia myydään useissa laaduissa eri käyttötarkoituksiin alkoholijuomien lisäksi. Etanolia ei voi rikastaa tislaamalla yli atseotroopin 96 til-%, joten sitä vahvemmat seokset on tuotettava joko kuivaamalla esim. sahanpurulla tai lisäämällä atseotrooppiseen seokseen bentseeniä, jolloin atseotrooppi häviää ja tislaaminen onnistuu. Bentseeni on kuitenkin myrkyllistä ja aiheuttaa maksavaurioita.
Tarkoitus

Tarkoitus on filosofiassa toiminnan tai ilmiön toivottu tai kausaalisesti ilmenevä lopputulos. Teleologisessa filosofiassa käytetään termiä telos lopullisena tarkoituksena.
Tieteellisessä selittämisessä asioiden selittäminen vetoamalla niiden funktioihin on funktionaalista selittämistä. Sydän voidaan selittää funktionaalisesti vetoamalla sen tarkoituksen, veren pumppaamisen, olevan elintärkeätä ihmiselle. Myös ihmistä ja yhteiskuntaa selitetään useimmiten funktionaalisesti.
Pikku Valkealammi

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi sijaitsee Renkajärvestä Rengon kautta Tunturivuorelle ja siitä edelleen kaakkoon jatkuvaan harjujakson jäätikköjokimuodostuman välittömässä läheisyydessä. Jääkauden loppuaikojen jäätikön sulaminen on vaikuttanut merkittävästi järven muodostumiseen . Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat autiota metsämaata. Lammen etelärantaan johtaa tie Myllykylään johtavalta tieltä.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen yläosan valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,4 metriä mpy. ja se on yhdistetty itäiseen vieruslampeen, jolla on sama vedenpinnan korkeus.
Beat ’em up

Beat ’em up on toimintapelien alalajityyppi, jossa pääpaino on päähahmon ja monen vastustajan välisessä lähitaistelussa. Päähahmo taistelee joko paljain käsin tai lyömäaseilla ison vihollisjoukon läpi kentän loppuun, jossa on yleensä vastassa loppuvastus. Perinteisesti beat ’em up -pelit on kuvattu sivulta 2D-ympäristössä, mutta peleissä on myös hyödynnetty 3D-ympäristöjä ja -grafiikkaa. Yksi yleisimmistä peliympäristöistä on kaupunki, jossa taistellaan katurikollisia vastaan.
Ensimmäisenä sivuttaisvieritystä käyttävänä beat ’em up -pelinä pidetään vuoden 1984 peliä Kung-Fu Master. Vuonna 1986 julkaistu Renegade (Japanissa nimellä Nekketsu kōha Kunio-kun) esitteli ensimmäisenä lajityyppinsä edustajana peliteemoina kaupunkiympäristöt ja alamaailman. Lajityypin suosio oli korkeimmillaan vuoden 1987 Double Dragonin ja vuonna 1991 julkaistun Street Fighter II:n välillä. Street Fighter II:ssa tappelu oli kaksintaistelua, ja pelin menestys söi suosiota puhtailta beat ’em up -peleiltä. Tältä aikakaudelta muita tunnettuja pelejä ovat muun muassa Streets of Rage II, Final Fight ja Golden Axe.
Joitakin beat 'em up -pelejä on kutsuttu hack & slash -peleiksi silloin kun hahmoilla on käytössään aseet. Näistä esimerkkinä Final Fight.
Lajityyppi ei ole sama yksi-vastaan-yhtä tappelupelit vaikka lajityypeillä on yhteistä historiaa. Lajityypin peleissä pelaajalla on yksinkertaiset ohjaukset ja pelimekaniikka ei sisällä monimutkaisempia asioita kuin vastaantulijoiden lyöminen. Pelityypin haaste ja uudelleenpelattavuus syntyy korkeimman pistetuloksen (high score) tavoittelusta ja läpäisystä yhdellä krediitillä.
Algerian avaruusjärjestö

Algerian avaruusjärjestö on Algerian avaruustoimintaa hallinnoiva organisaatio.
Organisaation johtaja on tohtori Azzedine Oussedik (2009).

Algerian avaruustoiminta

Algerissa oli avaruustoimintaa Ranskan siirtomaahallinnon lopulla, kun Ranskan asevoimat ja CNES tekivät rakettikokeita Hammaguirissa.
1980-luvulta lähtien Algerialla on ollut pyrkimyksiä ottaa osaa avaruustoimintaan, mm. rakentamalla oma mikrosatelliitti ja kouluttamalla alan asiantuntijoita. ALSAT-1 laukaistiin 28. marraskuuta 2002 Kosmos-3M kantoraketilla Plesetskin kosmodromilta. Satelliitti on kaukokartoitussatelliitti, joka toimii 700 km korkealla polaariradalla. Se on osa Disaster Monitoring Constellation-satelliittiryhmää.
Sirkusartisti

Sirkusartisti on ammatillisessa oppilaitoksessa suoritettava sirkusalan perustutkinnon tutkintonimike. Opinnot suoritetaan sirkusalan koulutusohjelmassa. Koulutuksen laajuus on 120 opintoviikkoa, ja opinnot kestävät 3 vuotta. Koulutusta järjestää Koulutuskeskus Salpaus.
Koulutus antaa valmiudet sirkusalan osaamista edellyttäviin tehtäviin muun muassa sirkus-, teatteri- ja musiikkialalla. Mahdollisia työpaikkoja ovat sirkus, teatteri ja erilaiset esiintyjäryhmät.