google/wiki40b huggingface dataset:
Virgin Galactic

Suunnitelmia

Ensimmäisten lentojen oli tarkoitus lähteä vuonna 2009 New Mexicosta Yhdysvalloista. New Mexicoon on rakenteilla Spaceport America -avaruuskeskus. Sen Governor Bill Richardson Spaceway -kiitotie valmistui vuonna 2010. Lisäksi yhtiö on tehnyt aiesopimuksen lentojen aloittamisesta Kiirunassa vuonna 2012. Näiden lentojen erikoisuutena olisi mahdollisuus matkustaa revontulien läpi. Yhtiö aikoi vuonna 2010 tehdä koelentoja ja aloittaa kaupallinen lentotoiminta aikaisintaan vuonna 2012 tai 2013. SpaceShipTwo-avaruusalus sai 30.5.2012 FAAlta luvan moottoroituun koelentoon. Yhtiö ilmoitti, että aikoo suorittaa ensimmäisen moottoroidun lennon vuoden 2012 lopulla. Virgin Galactic on myös mainostanut skenaariota, jossa avaruuslentokoneella voisi lentää esimerkiksi Kiinasta Englantiin kolmessa tunnissa. Kuuden minuutin painottomuuden sisältävä avaruuslento maksaisi arvion mukaan noin 200 000 Yhdysvaltain dollaria.

Onnettomuus koelennolla vuonna 2014

Lokakuun 2014 lopussa Mojaven autiomaassa tehdyn koelennon aikana tapahtuneessa onnettomuudessa kone hajosi ja sen osat levisivät autiomaahan. Toinen lentäjä kuoli, toinen loukkaantui vakavasti.
Yritystä oli varoitettu vuonna 2007 sattuneen onnettomuuden jälkeen useita kertoja turvallisuusuhista. Muun muassa Kansainvälisen avaruusturvallisuusyhdistyksen asiantuntija Carolynne Cambell kertoo yhdistyksen lähettäneen useita varoituksia.
Onnettomuuden vuoksi kaupallisten lentojen aloittaminen lykkääntyi. Aiempi onnettomuus vuonna 2007 sattui maanpinnalla tehdyissä rakettitesteissä, ja silloin sattui kolmen ihmisen hengen vaatinut räjähdys.
Lommila

Lommila (ruots. Gloms) on kylä Espoossa, Muuralan ja Bembölen välissä, lähellä Turunväylän ja Kehä III:n risteystä. Lommilan pinta-ala on noin 1,3 neliökilometriä. Lommilan yhteydet ovat hyvät Espoon keskukseen, Leppävaaraan ja Pohjois-Espooseen. Lommilan palveluihin kuuluu huonekalu-, varaosa- ja autokauppoja, automaattiasemia sekä pikaruokaravintola McDonald's, mutta asukkaita siellä on hyvin vähän. Lommilassa on Suomen vanhin Ikea, joka avattiin 1996.
Urmia (järvi)

Maantiede

Urmiajärvi sijaitsee ylänköalueella Āzārbāyjān-e Gharbīn provinssissa Iranin luoteisosassa, noin 50 kilometrin päässä Turkin rajasta. Järvi on 140 kilometriä pitkä ja 55 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on ennen kutistumistaan ollut 5 470 neliökilometriä, siis neljänneksen Saimaata suurempi. Urmia on matala suolajärvi, jolla ei ole laskujokea. Keskisyvyys on vain seitsemän metriä ja suurin syvyys 16 metriä. Järvi sijaitsee 1 280 metrin korkeudessa merenpinnasta. Järvessä on 102 saarta.
Järven suolapitoisuus on noin 30 prosenttia, mikä on Kuolleenmeren tasoa ja lähes kymmenkertainen meriveteen verrattuna. Suolaisuuden takia juuri mikään kasvi tai eläin ei elä järvessä. Poikkeuksia ovat kuitenkin esimerkiksi Artemia-äyriäiset, jotka puolestaan ruokkivat suuria flamingo- ja pelikaaniparvia. Järvellä onkin vuonna 1976 perustettu 4 636 neliökilometrin laajuinen Unescon biosfäärisuojelualue. Järven saarilla on kuusipeuran uhanalaiseksi katsotun alalajin, persiankuusipeuran (persiankauriin) eräs suojelualue, jossa eläintä yritetään palauttaa luontoon.  
Urmiajärven alue on ollut kauan asuttua. Se oli Mesopotamian kulttuurin reuna-aluetta ja sen sivistyksen piirissä. Assyrialaiset nimittivät järveä ”Alemmaksi Nairin mereksi”, muinaiset persialaiset käyttivät nimeä Chichast ja roomalaiset nimeä Lacus Matianus. Keskiajalla järven nimi oli Kabuda.
Vuoden 2019 keväällä Iranissa oli pahimmat tulvat 50 vuoteen. Tulvien jälkeen Urmiajärven pinta-ala laajeni ja oli huhtikuussa 2019 noin 3000 neliökilometriä. Järven syvyys kasvoi 62 cm verrattuna vuotta aikaisempaan syvyyteen.
Hôtel de Sully

Hôtel de Sully on barokkityylinen kaupunkipalatsi Pariisin keskustassa Le Marais’n alueella 4. arrondissementissa, osoitteessa Rue Saint-Antoine 62. Rakennuksessa on toiminut vuodesta 1967 Ranskan kansallinen muistomerkkivirasto Centre des monuments nationaux, eikä se ole avoinna yleisölle sisäpihaa lukuun ottamatta. Talon pihalle pääsee myös takakautta Place des Vosges -aukion lounaiskulmasta.
Talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1625, ja suunnittelijana oli luultavasti Ranskan hoviarkkitehti Jean Androuet du Cerceau. Alkuperäinen rakennuttaja oli Thomas-niminen uhkapeluri, mutta hänen tehtyään vararikon talon osti vuonna 1634 Sullyn herttua, entinen kuningas Henrik IV:n pääministeri, jonka johdolla talon koristelua jatkettiin. Varsinkin sisäpihan puoleiset julkisivut on koristeltu ylellisesti. Sullyn suku omisti talon 1700-luvun puoliväliin saakka. Hôtel de Sully entisöitiin 1960-luvulla yhtenä ensimmäisistä Le Marais’n kaupunkipalatseista. Ranskan valokuvataiteen keskusmuseo Centre National de la photographie toimi välillä osittain Hôtel de Sullyssa ja osin Jeu de Paumessa.
Mehdi Karroubi

Mehdi Karroubi (pers. ‏مهدی کروبی‎; s. 26. syyskuuta 1937) on iranilainen reformistinen poliitikko ja uskonoppinut. Hän toimi maansa parlamentin Majlisin puhemiehenä vuosina 1989–1992 ja 2000–2004. Hän oli ehdolla vuosien 2005 ja 2009 presidentinvaaleissa.
Karroubi vastustaa Iranissa yleisiä lasten teloituksia.
Helena Hyvönen

Anja Kirsti Helena Hyvönen (o.s. Vatanen; s. 6. maaliskuuta 1950 Pieksämäki) on suomalainen tekstiilitaiteilija, joka toimii Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun dekaanina helmikuun 2014 loppuun saakka. Vuosina 2008–2009 hän toimi Taideteollisen korkeakoulun rehtorina. 
Hyvönen toimi Taideteollisen korkeakoulun tekstiilitaiteen professorina vuodesta 1998 alkaen. Hänet valittiin Muoti- ja tekstiilitaiteen osaston johtajaksi vuonna 1999, jonka jälkeen hän siirtyi Muotoiluosaston johtoon 2003. Ennen opetusuraansa Helena Hyvönen on toiminut pitkään suomalaisen tekstiiliteollisuuden palveluksessa ja hänen taiteellisen toiminnan erikoistumisalansa on teollinen tekstiilisuunnittelu. 
Helena Hyvönen on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1974, jonka jälkeen hän toimi suomalaisen Valvillan ja Oy Barker Design Ab:n palveluksessa Turussa ja opetti Åbo Hemslöjdlärarinstitutissa 1975–1984. Hyvösen muotoilutoimisto Hydestudiot toimi vuosina 1997–2006 keskittyen erityisesti materiaalinkehityksen, pintasuunnittelun, värisuunnittelun ja trendien ennakoinnin alueille. 
Helena Hyvösen luottamus- ja asiantuntijatehtäviin kuuluvat Sitran tulevaisuusfoorumi, Turku 2011 -valtuuskunnan varapuheenjohtajuus sekä jäsenyydet Designmuseon hallituksessa ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan Naiset huipulle -neuvottelukunnassa. 
Helena Hyvönen on palkittu viisivuotisella taiteilija-apurahalla 1998. Tekstiilitaiteilijat Texo ry valitsi hänet Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 1997. Hänen suunnittelemiaan teollisia tekstiilejä sekä uniikkeja taidetekstiilejä on nähtävissä lukuisissa julkisissa tiloissa. Taideteollisen korkeakoulun ylioppilaskunta Tokyo palkitsi Helena Hyvösen Vuoden opettajana vuonna 2007 ansionaan opiskelijoiden rohkaiseminen yhteiskunnalliseen keskusteluun.
Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus

Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus on toukokuussa 2017 toimintansa lopettanut yhdysvaltalainen sirkusyhtiö, joka tunnetaan myös nimellä The Greatest Show on Earth. Yhtiö syntyi vuonna 1919, kun P. T. Barnumin ja James Anthony Baileyn vuonna 1881 perustama Barnum & Bailey yhdistettiin Ringlingin veljesten vuonna 1884 perustettuun sirkukseen. Ringlingin veljekset olivat ostaneet Barnum & Baileyn jo Baileyn kuoltua vuonna 1906, mutta sirkukset toimivat erikseen, kunnes ne yhdistettiin vuonna 1919.
Vuoteen 1956 asti sirkus toimi perinteisenä sirkusseurueena purettavine ja siirrettävine telttoineen ja junakuljetuksineen, mutta sen jälkeen se on esiintynyt kiinteillä esiintymispaikoilla, kuten urheilustadioneilla. Vuonna 1967 Ringlingin veljekset myivät sirkuksensa veljeksille Irvin ja Israel Feld, jotka puolestaan myivät sen vuonna 1971 leluyritys Mattelille, kunnes ostivat sen takaisin itselleen vuonna 1982. Vuonna 1984 sirkus tuli osaksi kansainvälistä Feld Entertainment -viihdeyritystä, jonka pääkonttori on Floridassa.
Vedoten laskeviin yleisömääriin ja korkeisiin käyttökustannuksiin Feld Entertainment ilmoitti tammikuussa 2017, että sirkuksen toiminta lopetetaan toukokuussa 146 toimintavuoden jälkeen. Kävijämäärät lähtivät nopeaan laskuun, kun sirkus luopui eläinten käytöstä esityksissään eläinsuojelujärjestöjen painostuksesta. Emoyhtiö Feld Entertainment jatkaa toimintaansa ja tuottaa muun muassa Disney on Ice -esityksiä.
Viimeinen näytös pidettiin 21. toukokuuta 2017 New Yorkissa.
Matthew Booth

Kansainvälinen ura

Booth teki debyyttinsä Etelä-Afrikan maajoukkueessa helmikuussa 1999 Botswanaa vastaan. Hän on toistaiseksi pelannut 29 maaottelua, ja tehnyt yhden maalin. Pituutensa vuoksi häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä pelaajista joukkueessaan.
Booth osallistui olympialaisiin vuonna 2000. Hän oli myös mukana MM-kisoissa 2010.

Yksityiselämä

Vuodesta 2006 lähtien Booth on ollut naimisissa kansainvälisen mallin Sonia Bonneventian kanssa. Heillä on kaksi poikaa, Nathan Katlego ja Noah Neo.
Booth on voittanut paikan eteläafrikkalaisten fanien sydämiin. Aina kun hän koskettaa palloa, katsomo huutaa hänen nimeään, mikä voi helposti kuulostaa buuaamiselta.
Pitsiturnaus

Pitsiturnaus on Raumalla perinteisesti Pitsiviikon aikana järjestetty jääkiekkoturnaus. Turnausta on pelattu vuodesta 1993 lähtien, joten vuonna 2013 turnaus pelattiin 20. kerran. Turnaus järjestetään Äijänsuon jäähallissa. 
Turnaukseen ovat perinteisesti osallistuneet ainakin Rauman Lukko, Porin Ässät ja Turun Palloseura.  Useimmin turnauksen on voittanut Lukko, kahdeksan kertaa. Ensimmäinen ulkomaalaisjoukkue turnauksessa oli venäläinen VVS Samara vuonna 1999. Ainut ulkomaalainen voittaja on vuodelta 2002, jolloin venäläinen PHK TsSKA Moskova voitti turnauksen. Sama joukkue osallistui turnaukseen myös vuonna 2003, jolloin Lukko oli finaalissa parempi. Moskovalaisjoukkuetta valmensi molempina vuosina Vasili Tihonov, joka muistetaan suomalaisista kiekkokaukaloista Porin Ässien ja Lukon valmentajana.
Erikoista pitsiturnauksessa on se, että Ässät ja Lukko on aina "arvottu" samaan lohkoon. Turnauksen peleissä on myös joskus testattu jääkiekon SM-liigaan ehdotettuja sääntöuudistuksia, kuten suurempia maaleja. Vuonna 2006 turnausta ei pelattu halliremontin takia, mutta tuolloin pelattiin Äijänsuon avajaisturnaus, jossa HC Pardubice voitti Ässät finaalissa 7–3. Lukko tuli kolmanneksi voitettuaan sijoitusottelussa Bluesin 5–4.
Vuodesta 2010 lähtien turnaus on järjestetty Pitsiviikon jälkeen, sillä SM-liigan sääntöuudistus kieltää harjoitusottelut heinäkuussa, jonka lopussa pitsiviikko pidetään. Nykyään Pitsiturnaus pelataan elokuun ensimmäisenä perjantaina.

Näin pelataan

Turnaukseen osallistuu kuusi joukkuetta. Joukkueet arvotaan kolmen joukkueen lohkoihin, joissa ne pelaavat kerran toisiaan vastaan. Molemmista lohkoista kaksi parasta pääsee semifinaaleihin, joiden voittajat menevät finaaliin. Peliaika alkulohkoissa ja semifinaaleissa on 2x15 min ja finaalissa 2x20 min. Pronssista ei pelata.
Epolettihai

Ravinto

Epolettihailla, kuten monilla muillakin pohjassa elävillä petokaloilla on herkät viiksisäikeet, joilla se etsii hiekasta simpukoita, matoja ja rapuja ravinnokseen.
Teurajärvi (Tammela)

Maantiede

Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja sen pituus on 1000 metriä ja leveys 450 metriä. Siihen laskee vain suo- ja metsäojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkuunsa kaksi kilometriä pitkä Teurajärvenoja, joka yhtyy Susikkaanjokeen.
Järven rantaviiva on 3,7 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itä- ja länsirannalla on rantaan päättyvää suota. Järvessä on kuusi saarta, joita ovat Pitkäsaari, Isosaari ja Perunasaari. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet seutitieltä 283 ja Susikkaalta tulevalta yhdystieltä 2843.

Luonnontila

Teurajärvi on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa. Teurajärvi on lievästi rehevöitynyt sillä perusteella, että esimerkiksi sen näkösyvyys latvajärvenä on vain 0,5 metriä ja sen veden happipitoisuus on syvemmällä alentunut.
Roger Vadim

Roger Vadim (oik. Roger Vladimir Plemiannikov; 26. tammikuuta 1928 Pariisi – 11. helmikuuta 2000 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, kirjailija, lehtimies, näyttelijä ja tuottaja. Hänen elokuvansa ...ja Jumala loi naisen vuodelta 1956 nosti Brigitte Bardot’n maailmanmaineeseen.

Elämä

Vadim syntyi Pariisissa. Hänen valkovenäläinen isänsä Igor Plemmianikov oli muuttanut Ranskaan Ukrainasta, saanut Ranskan kansalaisuuden ja toiminut Ranskan varakonsulina Egyptissä.
Vadimista tuli teatterinäyttelijä 16-vuotiaana.
Vuonna 1947 hän ryhtyi elokuvaohjaaja Marc Allégret’n apulaiskäsikirjoittajaksi.
Elokuvamaineensa lisäksi hänen elämäänsä lisäsi glamouria hänen suhteensa sellaisiin kaunottariin kuin Brigitte Bardot ja Jane Fonda. Hän myös asui yhdessä Catherine Deneuven kanssa, jonka kanssa hän sai pojan, Christian Vadimin, ennen avioitumistaan Fondan kanssa. Warholin tallin tähti Candy Darling kirjoitti väitetystä suhteesta Vadimin kanssa päiväkirjoissaan nimeltä My Face for the World to See. Darling väitti, että suhde tapahtui aikana, jolloin Vadim oli naimisissa Jane Fondan kanssa. Myöhemmän teatteri- ja elokuvatyönsä lisäksi Vadim kirjoitti useita kirjoja, mukaan lukien omaelämäkertansa D’une étoile à l’autre.
Vadim kuoli lymfoomaan 72-vuotiaana, ja hänet haudattiin St. Tropez’n hautausmaalle Saint-Tropez’hen, Etelä-Ranskaan.
Operaatio Sininen

Vetäytyminen Kaukasukselta

Kaukasian operaation akilleenkantapääksi muodostuivat huoltolinjat, jotka olivat venyneet Kaukasiassa äärirajoilleen. Marraskuun ensimmäisellä viikolla panssarikärki lyötiin takaisin Ordžonikidzen kaupungissa ja joukkojen oli peräännyttävä. Etenemisen pysähtymiseen sekä Kaukasiassa että Volgalla oli pääsyynä joukkojen jakaminen kahteen yhtäaikaiseen operaatioon, jolloin rintaman pidentyessä tarvittavia hyökkäysreservejä ei riittänyt kummankaan päätavoitteen saavuttamiseen.
Hariharalaya

Hariharalaya oli muinainen kaupunki ja khmerien valtakunnan pääkaupunki, joka sijaitsi nykyissä Roluosissa, Siĕm Réabin maakunnassa Kambodžassa.
Jayavarman II perusti khmerien valtakunnan noin 802 ja valitsi uuden valtakunnan pääkaupungiksi Hariharalayan. Se säilyi khmerien pääkaupunkina 800-luvun loppuun asti. Indravarman I:n kuoltua 889 hänen poikansa taistelivat vallasta ja Hariharalaya ilmeisesti tuhoutui pahoin näissä taisteluissa, sillä Indravamanin seuraaja Yasovarman I (hallitsi n. 889/890–n. 910/912) rakennutti uudeksi pääkaupungiksi Yasodharapuran, joka oli valtakunnan ensimmäinen pääkaupunki Angkorissa.
Harihalayassa on kolme khmerien temppeliä: Bakong, Preah Ko ja Lolei.
Roger Broo

Roger Nils Håkan Broo (1. lokakuuta 1945 Ylimarkku – 24. lokakuuta 2017 Turku) oli suomenruotsalainen yhteiskuntatieteilijä ja kanslianeuvos, joka työskenteli pitkään Åbo Akademin hallintojohtajana ja vaikutti suomenruotsalaisessa kulttuurielämässä.
Broo valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1971. Hän työskenteli tutkimusassistenttina Svenska litteratursällskapetin yhteiskuntatutkimuksen lautakunnassa 1969–1977 sekä kauppa- ja teollisuusministeri Kristian Gestrinin poliittisena sihteerinä 1974–1975, ennen kuin astui Åbo Akademin palvelukseen vuosiksi 1977–2010. Korkeakouluneuvoston jäsenenä (1972–1977) hän solmi suhteita yliopistoihin ja poliittisiin päättäjiin, ja kun Åbo Akademi siirtyi vuonna 1981 valtionrahoituksen piiriin, rahoituksen taso pysyi pitkälti Broon ansiosta entisellään. Broo toimi myös Ammattikorkeakoulu Novian hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana, ja hän johti pohjoismaisten yliopistojen hallintoyhteistyötä vuosina 1989–2002.
Broo vaikutti Turun kunnallispolitiikassa RKP:n edustajana sekä toimi lukuisissa muissa luottamustehtävissä, kuten Svenska kulturfondenin, Pro Artibus -säätiön ja Turun taidemuseon hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, Suomen UNESCO-toimikunnan kulttuuriosaston puheenjohtajana (1978–1987) ja osallistui useiden valtiollisten komiteoiden ja työryhmien toimintaan. Hän oli myös Aktian hallintoneuvoston ja Turku 2011 -säätiön valtuuskunnan jäsen sekä ajatushautomo Magman hallituksen puheenjohtaja.
Broo sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1999. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 oli professori Harriet Silius, ja heillä on kolme lasta.
Leo Joseph

Leo Joseph on australialainen lintujen evoluutioon perehtynyt lintutieteilijä.
Joseph on Australian National Wildlife Collectionin päällikkö ja tutkimusjohtaja ja ANWC Foundationin hallituksen jäsen. Josephin mielenkiinnon kohteena on lintujen evoluutiobiologia, erityisesti systematiikka, Australian ja neotrooppisen alueen linnuston ekologia ja eliömaantiede, fylogenia ja suojelu. Hän tutkii Australian yleisimpiä lintulajeja, etenkin smaragdikäkiä (Chrysococcyx).
Joseph valmistui Adelaiden yliopistosta 1979, ja väitteli filosofian tohtoriksi Queenslandin yliopistosta 1994. Hänen väitöskirjansa käsitteli Itä-Australian sademetsien lintujen evoluutota ja monimuotoisuutta molekulaarisella tasolla (A molecular approach to species diversity and evolution in eastern Australian rainforest birds). Joseph teki väitöksen jälkeen tutkimusta Unversidad de la Republicassa Uruguayssa vuosina 1994–1997, tutkimus käsitteli eteläamerikkalaisten rantalintujen fylogeniaa, muuttokäyttäytymistä ja yhteisön rakennetta (Phylogeny, evolution of migration and population structure in South American migratory shorebirds). Tämän jälkeen hän toimi Philadelphian luonnontieteiden akatemian lintuosaston johtajana Yhdysvalloissa seitsemän vuotta, kunnes palasi Australiaan 2005.
Rintalasta

Rintalasta (sternum) on pitkä ja litteä luu, joka sijaitsee keskellä rintakehää. Kylkiluut kiinnittyvät siihen suoraan kylkirustojen avulla (costae sternales). Osa kylkiluista kiinnittyy rintalastaan kostaalisen kaaren avulla, joka muodostuu kun kylkiluiden rusto-osat yhtyvät (costae asternales). Ihmisellä kaksi alinta ja koiralla alin kylkiluu eivät ole yhteydessä rintalastaan (costae fluctuantes). Rintalasta muodostuu suuremmasta, litteästä rintalastan rungosta (corpus sterni) sekä kolmiomaisesta osasta sen yläosassa, rintalastan kahvasta (manubrium sterni), joka on hyvin kehittynyt niillä eläinlajeilla, joilla on myös hyvin kehittyneet solisluut. Molemmat solisluut niveltyvät tähän kolmiomaiseen osaan. Lisäksi isot rintalihakset kiinnittyvät osaksi siihen. Rintalastan alaosassa on kapea miekkalisäke (processus xiphoideus).
Rintalastasta voidaan ottaa luuydinnäyte rintalastapiston eli sternaalipunktion avulla. Näyte otetaan yleensä rintalastan kahvasta.
Sähkörummut

Sähkörummut ovat rummut, joissa ääni syntyy sähköisesti. Tavallisissa rummuissa ääni sen sijaan syntyy rumpukalvojen värähtelystä, joka voimistuu rumpujen kopassa. Tunnettuja sähkörumpujen valmistajia ovat esimerkiksi Yamaha ja Roland.
HMS Australia

Palvelus

Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, josta se siirrettiin vuonna 1893 sisaralustensa HMS Galatean ja HMS Auroran kanssa rannikkovartiolaivueeseen. Se siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin vuosisadan vaihteessa. Alus myytiin romutettavaksi 4. huhtikuuta 1905 Kingille Trooniin.
Morsiusharso

Ulkonäkö ja koko

Morsiusharso on monivuotinen ja runsaasti haarova. Varret ovat tanakat, ainakin yläosasta kaljuja ja pituudeltaan noin 20–90 cm pitkiä. Varret ja lehdet ovat sinivihreitä. Lehtien muoto vaihtelee suikeista kapean kolmiomaisiin. Kukinto on tiheähkö, runsaskukkainen viuhko. Kukkaperät ovat tavallisesti verhiötä lyhyempiä, 2,5–5 mm pitkiä. Verhiö on kellomainen, valkojuovainen ja viisiliuskainen. Ulkoverhiö puuttuu. Valkoinen teriö on 4–6 mm leveä, noin 1,5 kertaa verhiön pituinen. Terälehdet ovat kynnelliset. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Suomessa morsiusharso kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on 2 mm mittainen, neliliuskaisesti aukeava kota.

Levinneisyys

Morsiusharso kasvaa alkuperäisenä Saksasta, Unkarista ja Romaniasta itään aina Länsi-Siperiaan asti. Lajia kasvaa myös Kaukasuksen alueella ja Iranin pohjoisosissa. Sitä tavataan monin paikoin myös satunnaisena viljelykarkulaisena, muun muassa Fennoskandiassa ja Benelux-maissa sekä monin paikoin myös Pohjois-Amerikassa. Suomessa morsiusharsoa on tavattu harvinaisena villiintyneenä tai satunnaisena uustulokkaana eri puolilta maata Etelä-Lappia myöten.

Elinympäristö

Villiintyneenä morsiusharsoa tavataan pihoilla, joutomailla ja lastauspaikoilla.

Käyttö

Morsiusharso on suosittu leikkokukka, jota viljellään ympäri maailmaa. Lajista on jalostettu myös kerrottukukkaisia ja vaaleanpunaisia lajikkeita. Sitä voidaan käyttää myös kuivakukkana.
Antiikintutkimus

Opiskelu ja tutkimus Suomessa

Suomessa muinaiskreikkaa ja erityisesti latinaa voi opiskella useassa yliopistossa. Klassillisen filologian oppiaineita voi opiskella pääaineena Helsingin ja Turun yliopistoissa; Helsingin yliopistossa oppiaineet ovat kreikan kieli ja kulttuuri sekä latinan kieli ja Rooman kirjallisuus, Turun yliopistossa vastaavat aineet ovat nimeltään kreikkalainen filologia ja latinalainen filologia. Latinan kieltä voi pääaineena opiskella lisäksi Jyväskylän yliopistossa. Latinan kieli ja antiikin traditio -nimistä oppiainetta voi opiskella sivuaineena Tampereen yliopistossa.
Klassillinen arkeologia on olemassa omana oppiaineenaan Helsingin, Oulun ja Turun yliopistoissa, joissa sitä voi opiskella sivuaineena. Helsingin yliopistossa aine voi olla myös pääaineena kandidaatintutkinnossa.
Antiikin historiaa ei ole erillisenä oppiaineena Suomessa missään, vaan se on sisällytetty muiden aineiden opetusohjelmiin.
Jizya

Jizya ( arab. جزية‎) on vero, jonka islam šaria -lain mukaisesti määrää muslimien alaisuuteen jääneille kristityille ja juutalaisille eli dhimmeille. Heidän lukumääränsä oli Lähi-idän kalifaatissa huomattavan suuri satojen vuosien ajan. Vero mainitaan myös Koraanissa: ”Taistelkaa heitä vastaan, kunnes he maksavat nöyrinä veronsa” (9:29). Uskonoppineet väittelivät siitä, oliko jizya luonteeltaan rangaistus vai korvaus muslimien antamasta suojelusta ei-muslimeille. Useimmat katsoivat, että se oli rangaistus.

Veron perintä

Kun dihmmeiltä perittiin heille määrättyä korotettua henkiveroa (jizya), se piti malikiittien ohjeen mukaan tehdä nöyryyttävällä tavalla: ”zakat kuuluu muslimeille heidän puhdistamisekseen ja annettavaksi takaisin köyhille, kun taas jizya on määrätty Kirjan kansoille heidän nöyryyttämisekseen”. Erään suosituksen mukaan dhimmiä piti kuristaa kurkusta ja sanoa: ”Oi dhimmi, Allahin vihollinen, maksa jizya, jonka olet velkaa sinulle antamastamme suojelusta ja osoittamastamme kärsivällisyydestä.” Muita keinoja olivat veron maksaminen polvillaan, niskaan lyöminen tai puisen maksukuitin ripustaminen dhimmin kaulaan. Toisin kuin malikiitit, imaami Shafi'ia seurannut koulukunta korosti veron keräämistä ystävällisesti. 
Jizya-vero oli joidenkin tietojen mukaan kaksinkertainen muslimien maksamaan veroon verrattuna. Shafi'i -koulukunnan šariakäsikirja kertoo veron suuruudeksi yhden dinaarin vuotta ja henkeä kohti (noin 4,235 g kultaa). Veroa ei kerätty naisilta, lapsilta, eikä mielisairailta. Jos vero jätettiin maksamatta, kalifi päätti rangaistuksesta, joka oli kuolemantuomio, orjuus, panttivangiksi ottaminen tai vapautus.

Puolustuspuheenvuoroja

Yhdysvaltalainen, wahhabilaisuutta lähellä oleva orientalisti John L. Esposito on korostanut, että muslimien alaisuudessa kristityillä oli usein paremmat oltavat ja alemmat verot kuin kristittyjen hallitsijoiden alaisuudessa.  Anver M. Emon katsoo, että liberaalien demokratioiden suhtautuminen muslimivähemmistöihin on samanlaista kuin muslimien suhtautuminen dhimmeihin.

Nykytilanne

Vaikka šarialaki on periaatteessa ikuinen ja muuttumaton, nykyisissä muslimimaissa jizya-vero ei ole käytössä.