google/wiki40b huggingface dataset:
Samettikardinaali

Koko ja ulkonäkö

Samettikardinaali on noin 15 cm pitkä vahvanokkainen lintu. Koiras on väritykseltään sininen. Pään ja olkapäiden sininen väri on hieman vaaleampi kuin muun ruumiin väritys . Koiras muistuttaa hyvin paljon hohtokardinaalikoirasta (Cyanocompsa cyanoides), mutta on tätä hieman pienikokoisempi.  Naaras on selästään kaakaonruskea ja vatsastaan vaaleamman ruskea.  Alalajit eroavat toisistaan muun muassa värien kirkkaudessa ja hyöhenpeitteen kyvyssä heijastaa ultraviolettisäteilyä.

Elinympäristö

Samettikardinaalia tavataan kolmella erillisellä alueella. Lounais-Kolumbiasta, Pohjois-Venezuelasta ja vyöhykkeeltä, joka ulottuu Itä-Brasiliasta Bolivian ja Paraguayn kautta keskiseen Argentiinaan.  Lajia tavataan 300–1 600 metrin korkeudelta pensaikoista  ja metsien reunoilta . Alalajeista C. b. sterea elää metsissä .
Nils Ferlin

Nils Johan Einar Ferlin (s. 11. joulukuuta 1898 Karlstad – k. 21. lokakuuta 1961 Tukholma) oli suosittu ruotsalainen runoilija. Hänen runojaan on sävelletty lauluiksi, ja niitä ovat levyttäneet mm Hootenanny Singers ja Thorstein Bergman. Suomeksi Ferlinin runoja on laulanut levylle Pauli Virta Aappo I Piipon käännöksinä. Runoja sävyttää paitsi huumori, myös kirpeä pessimismi. Ferlin on runoissaan aina vähäosaisen puolella ja pilkkaa poroporvarillisuutta.
Ferlin asui pitkään Tukholmassa Norrmalmin kaupunginosassa alueella, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Klara. Tukholman keskustassa on Ferlinin patsas. 
Ferliinn muistoksi on perustettu Ferlinpriset, jonka myöntää ruotsinkieliselle runoudelle Nils Ferlin-Sällskapet. Palkinnon ovat saaneet muun muassa Bo Carpelan 1981, Solveig von Schoultz 1988, Ralf Parland 1989, Eeva Kilpi 2007. Lisäksi seura myöntää Trubadurpriset-nimistä palkintoa, jonka on saanut muun muassa Barbara Helsingius 1994.
Creekit

Historia

Creekien esi-isät olivat osa Mississippin kulttuuria  ja he asuivat nykyisen Tennesseen ja Alabaman alueella. He eivät muodostaneet samanlaista kiinteää kokonaisuutta heimona kuin muut intiaani-heimot, vaan creek-heimo koostui suurimmaksi osaksi itsenäisistä kyläyhteisöistä.
Yhdysvaltain vapaussota jakoi creekit kahteen osaan. Etelässä asuvat creekit olivat puolueettomia, ja pohjoisessa asuvat taistelivat brittien puolella. Kun sota päättyi 1783, Iso-Britannia luovutti creekien alueet Yhdysvalloille. Alexander McGillivray nousi creekien johtajaksi ja onnistui neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jossa Yhdysvallat tunnusti creekien itsehallinnon, tosin suuria alueluovutuksia vastaan. Yhdysvallat petti sopimuksen McGillivrayn kuoleman jälkeen ja yhä suurempia osia creekien alueita liitettiin Georgian osavaltioon. George Washington määräsi, että intiaanit olisi sopeutettava länsimaiseen kulttuuriin ja tätä tehtävää hoitamaan valittiin Benjamin Hawkins. Hän opetti creekeille eurooppalaisen tekniikan hyödyntämistä maataloudessa ja creekeistä tuli yksi viidestä sivistyneestä heimosta. Kehitys katkesi kuitenkin creek-sotaan 1812.
Creek-sota alkoi creekien sisällissotana, mutta Yhdysvallat sekaantui siihen nopeasti. Sotaa käytiin amerikkalaisten ja amerikkalaismielisten creekien ja uudistuksia vastustavien creekien välillä. Sota päättyi 1814 ja sen seurauksena creekit joutuivat luovuttamaan alueensa Yhdysvalloille. Myös amerikkalaisten puolella taistelleet creekit joutuivat luovuttamaan alueensa. Alabaman osavaltio muodostettiin suurimmaksi osaksi creekien luovuttamalle maalle. Maaluovutukset johtivat siihen, että monet creekit pakenivat Floridaan, jossa heistä muodostui seminolien heimo.

Nykypäivä

Suurin osa creekeistä asuu Oklahomassa, jonne heidät siirrettiin monien muiden heimojen mukana 1834, mutta myös Alabamassa on creekien reservaatti. Kuten monien muidenkin intiaani-heimojen, myös creekien talous perustuu suurilta osin kasinoihin ja matkailuun. Creekien yhteishenkeä pidetään yllä festivaalein ja esimerkiksi haavipalloturnauksin.
Filet-O-Fish

Filet-O-Fish on McDonald's-ravintoloissa saatavilla oleva kalahampurilainen. Siinä on hampurilaissämpylän välissä paneroitu turskapihvi, tartarkastiketta ja cheddar-juustoa. Hampurilaisen lanseerasi McDonald'sin franchising-omistaja Lou Groen Cincinnatissa, Ohiossa vuonna 1962.
Chicago Overcoat (EP)

Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Chicago Overcoat, ellei toisin mainittu.
Carl Anton Björnberg

Carl Anton Björnberg (6. maaliskuuta 1821 Pori – 29. marraskuuta 1866 Wien) oli suomalainen Björnbergin teollisuussukuun kuulunut kauppias, liikemies ja valtiopäivämies.
Björnbergin vanhemmat olivat porilainen kauppias Karl Fredrik Björnberg (k. 1849) ja Anna Sofia Tamlander. Hän pääsi ylioppilaaksi Johan Vilhelm Snellmanin antamalla yksityistodistuksella 1835. Björnberg toimi kauppiaana ja liikemiehenä Porissa vuodesta 1845 alkaen ja hän omisti buldaanitehtaan, sahoja ja laivoja. Hänestä tuli Porissa Ranskan konsuliasiamies 1848 ja Lyypekin konsuli 1850. Björnberg oli valtiopäivämiehenä säätyvaltiopäivillä 1863–1864. Hän kuoli marraskuussa 1866 ollessaan matkalla Wienissä.
Björnberg perusti yhdessä K. J. Lönegrenin ja Isaac Carström & Co:n kanssa Poriin Baijerilaisen olutpanimon sekä Porin konepajan. Hän osallistui Pohjanmaan Höyrylaivaosakeyhtiön siirtoon Turusta Poriin ja oli yhtiön johtokunnan jäsenenä. Björnberg oli 1850-luvulla jäsenenä komiteassa, jonka tehtävänä oli edistää Suomen kauppaa ja merenkulkua.
Björnbergin veli oli porilainen kauppias, pankinjohtaja ja Espanjan varakonsuli Claes Fredrik Björnberg (1830–1888).
Klaus Hagerup

Klaus Hagerup (5. maaliskuuta 1946 Oslo – 20. joulukuuta 2018) oli norjalainen kirjailija. Hän on myös toiminut teatteri- ja kulttuurialalla.
Ylä-Tarhu

Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee lähellä Ottelen kylää harjujakson takana. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannalle on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie yhdystieltä 16975.

Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä mpy. Siihen on johdettu metsäoja, mutta tärkein vesilähde on Passunoja, joka virtaa alaspäin Ala-Tarhun läpi Pitkäveteen. Pasuunoja saa alkuunsa Ala-Sarkajärvestä.
Kolibri (yhtye)

Kolibri on kuopiolainen tanssiorkesteri, jolla on kokemusta musiikista ja esiintymisistä sekä Suomessa että esimerkiksi Ruotsin laivoilla ja Amerikassa. Kolibrilta on ilmestynyt nyt 5 levyä; Neiti XL vuonna 1999, Kolibri 1998, Kaikki anteeks 1998, Everstin Ronski-Riitta 1997 ja Kolibri 1994. Tässä kokoonpanossa soittavat Veli-Matti Kurkinen (rummut, laulu), Anssi K. Laitinen (haitari, basso, piano, laulu), Pete Rissanen (kitara, basso, laulu) ja Vexi Väisänen (koskettimet, harmonikka, laulu). Kolibri on esiintynyt useita kertoja myös televisiossa muun muassa suosituissa Kesäillan valssi -tansseissa pääsolistina ja Huomenta Suomi -lähetyksessä, jossa yhtyeen hanuristi Anssi Laitinen teki Guinnesin maailmanennätyksen harmonikan soitossa.
Miltiádis Tentóglou

Urheilu-ura

Tentóglou sijoittui viidenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 tuloksella 7,66 m. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa Puolassa tuloksella 7,91 m. Samana vuonna käydyissä Rio de Janeiron olympialaisissa Tentóglou oli pituushypyn karsinnassa 27:s tuloksella 7,64 m, eikä näin ollen päässyt finaaliin.
Vuonna 2017 Tentóglou voitti Grosettossa italiassa käydyissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa tuloksella 8,07 m. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli karsinnan 19:s tuloksella 7,79 m. 
Vuonna 2018 Tentóglou oli 9:s maaliskuussa Birminghamissa järjestetyissä sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 7,82 m. Saman vuoden elokuussa hän voitti pituushypyn Euroopan-mestaruuden Berliinissä tuloksella 8,25 m. Hopean ja pronssin saivat tasatuloksen 8,13 m hypänneet Fabian Heinle ja Serhi Nykyforov Tentóglou voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 Kreikan halliennätystuloksella 838.
Tentóglou voitti pituushypyn Kreikan-mestaruuden vuonna 2017 ennätyksellään 8,30 m. Hän voitti maan mestaruuden myös 2018. Sisäratojen Kreikan-mestaruuden hän voitti 2019.
Neljä naurettavaa naapuria

Juoni

Vararikossa oleva Freedonian valtio tarvitsee lainan rikkaalta leskeltä rouva Teasdalelta (Margaret Dumont), joka asettaa ehdoksi ihailemansa veijarin Rufus T. Fireflyn (Groucho Marx) nimittämisen maan johtoon, vaikka tämä ei ymmärrä hallinnosta mitään. Samaan aikaan naapurimaa Sylvanian suurlähettiläs Trentino (Louis Calhern) juonittelee Freedonian alistamista Sylvanialle. Firefly ja Trentino kosiskelevat kilvan rouva Teasdalea samalla kun Trentinon lähettämät vakoojat Chicolini (Chico Marx) ja Pinky (Harpo Marx) soluttautuvat Fireflyn lähipiiriin. Firefly palkkaa maapähkinänmyyjänä toimineen Chicolinin hetken mielijohteesta Freedonian puolustusministeriksi.
Helposti provosoituva Firefly läimäyttää riidan yhteydessä kilpakosijaansa Trentinoa, joka ilmoittaa tämän merkitsevän sotaa Freedonian ja Sylvanian välillä. Chicolini ja Pinky yrittävät varastaa Freedonian salaiset sotasuunnitelmat rouva Teasdalen kotona olevasta kassakaapista, mutta jäävät verekseltään kiinni. Chicolinille järjestetty farssimainen vakoiluoikeudenkäynti keskeytyy sodanjulistukseen ja sitä seuraavaan hurmokseen. Sodassa Chicolini ja Pinky asettuvat Freedonian puolelle. Elokuva päättyy kaoottiseen jaksoon, jossa Firefly, Chicolini, Pinky ja Fireflyn sihteeri (Zeppo Marx) puolustavat rouva Teasdalen raunioitunutta taloa vihollisen hyökkäykseltä. Hyökkäävien vihollissotilaiden joukossa oleva Trentino jää heidään vangikseen, jolloin rouva Teasdale julistaa Freedonian sodan voittajaksi.
Poppius

Poppius on suomalainen suku. Suvun kantaisä oli 1550-luvulla syntynyt Ericus Henrici, joka toimi kuolemaansa saakka 1608 Uskelan kirkkoherrana. Suku on vanha pappissuku, jossa on toiminut kantaisästä lähtien pappeja seitsemän sukupolven ajan.
Köö

Köö (ruots. kö, alk. ransk. queue) eli biljardisauva on nimitys, jota käytetään biljardipelissä käytettävästä mailasta eli kepistä. Köö on lyöntipäätä kohden kapeneva keppi, joka tyypillisesti on noin puolentoista metrin pituinen ja 510–600 gramman painoinen. Se on tavallisesti tehty puusta, toisinaan jostain muusta materiaalista kuten grafiitista, grafiitilla vuoratusta puusta tai alumiinista. Kööstä on kaksi perustyyppiä, yksiosainen ja kaksiosainen. Kaksiosainen on jaettu keskeltä kahteen irrotettavaan osaan, mikä helpottaa kuljettamista. Olemassa on myös kolmiosaisia breakereita ja jumpereita eli aloitus- ja hyppylyönneissä käytettäviä fenolikärkisiä keppejä.
Pekko Aikamiespojan poikamiesaika

Vastaanotto

Olavi Similä kuvaa tämän ensimmäisen Pekko-elokuvan saamia arvosteluja ”odotetun murhaaviksi”, mutta toteaa elokuvan päässeen kannattavuusrajan vaatimaan 50 000 katsojan määrään.
Klaus Schulze

Klaus Schulze (s. 4. elokuuta 1947 Berliinissä) on saksalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja esittäjä. Hän on soolourallaan julkaissut yli 40 levyä 30 vuoden aikana, ja häntä pidetään yhtenä alan tärkeimmistä edustajista.
Vuonna 1969 Schulze soitti Tangerine Dreamin ensimmäisellä levyllä rumpuja. 1970 hän perusti Ash Ra Tempel -ryhmän. Vuonna 1972 ilmestyi ensimmäinen soololevy, Irrlicht. Levyä pidetään yhä klassikkona. Muita tunnettuja levyjä ovat Moondawn (1976), Dune (1979) ja In Blue (1995). Usein Schulzen musiikki on ohjelmamusiikkia, eli kappaleet kuvaavat jotain tapahtumaa, henkilöä tai muuta asiaa. Hän kuuluu niihin muusikoihin, jotka tekivät ambientia jo ennen koko tyylilajin varsinaista olemassaoloa.
Haukkariipi (Ylitornio, Pessalompolo)

Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 360 000 kuutiometriä eli 0,00036 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 2,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Miekojärven lähialueeseen (67.931) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
David Attenborough

Sir David Frederick Attenborough CBE (s. 8. toukokuuta 1926 Lontoo) on kuuluisien BBC:n luontodokumenttien juontaja ja luonnontieteiden popularisoija. Hän on myös antropologi ja on toiminut BBC:n johtotehtävissä. Suomessa osa Attenborough'n dokumenteista on lähetetty Ylen kanavilla Avara luonto -nimikkeen alla. Näyttelijä-ohjaaja Richard Attenborough oli hänen isoveljensä.

Varhaisvuodet

Attenborough varttui Leicesterin yliopiston kampusalueella keräillen muun muassa fossiileja ja kiviä. Hänen isänsä työskenteli yliopistossa. Attenborough opiskeli Cambridgen yliopistossa geologiaa ja eläintiedettä. Hän jatkoi akateemisia opintojaan Lontoon talous- ja yhteiskuntatieteiden yliopistossa opiskelemalla antropologiaa 1944–1946. Vuonna 1947 hänet kutsuttiin asevoimien palvelukseen Kuninkaalliseen laivastoon, jossa hän vietti kaksi vuotta asemapaikkoinaan Pohjois-Wales ja Forthin vuono Skotlannissa.
Vuonna 1950 Attenborough avioitui Jane Elizabeth Orielin kanssa, ja heidän avioliittonsa kesti vaimon kuolemaan asti 1997. Heillä on kaksi lasta, Robert ja Susan. Poika Robert Attenborough on vanhempi lehtori arkeologian ja antropologian laitoksessa Australian kansallisessa yliopistossa.

Ensimmäiset vuodet BBC:ssä

Laivaston jälkeen Attenborough toimitti lasten tiedekirjoja kustannusyhtiössä. Hän sai työn radio-ohjelmien tuottajana BBC:ssä kolmen kuukauden harjoittelun jälkeen 1952.
Vuonna 1957 BBC:n luonnonhistoriallinen yksikkö aloitti toimintansa Bristolissa. Attenborough muodosti oman osastonsa Travel and Exploration Lontoossa.

BBC:n hallinnossa

Vuosina 1965–1969 Attenborough oli BBC:n antenniverkon kanava 2:n johtaja. Vuosina 1969–1972 hän oli BBC:n televisio-ohjelmien johtaja. Tämän jälkeen hän kieltäytyi BBC:n johtajan virasta ja alkoi tehdä uudelleen dokumenttiohjelmia.

Näkemyksiä

Joulukuussa 2005 BBC:n Radio Five Liven Simon Mayon haastattelussa Attenborough kuvasi itseään agnostikoksi.
Syyskuussa 2013 Attenborough kritisoi kehitysmaihin annettavaa ruoka-apua. Hän pitää ruoka-apua "sekopäisenä" ja peräänkuuluttaa keskustelua ja toimenpiteitä väestönkasvun hillitsemiseksi. Hänen mukaansa maapallo on menossa kohti katastrofia ja luonto tulee korjaamaan tilanteen jos ihmiset eivät tee mitään. Hänen mukaansa nälänhädät johtuvat siitä, että liian pienellä alueella on aivan liikaa ihmisiä ja luonto on yrittänyt korjata asiaa mutta ihmiset ovat omalla toiminnallaan (ruoka-apu) vain pahentaneet tilannetta.
Hans Eysenck

Hans Jürgen Eysenck (4. maaliskuuta 1916, Berliini–4. syyskuuta 1997, Lontoo) oli saksalais-brittiläinen psykologi ja yhteiskuntatieteilijä. Hän tutki laaja-alaisesti ihmisen persoonallisuutta ja käyttäytymistä sekä kehitti persoonallisuustestejä. Hänen teoksistaan on suomennettu muun muassa Kuka olen? Käyttäytymisen psykologiaa, (1983).
Eysenck painotti tieteen eksaktiutta, laboratoriotutkimuksia, oikeaa kysymyksenasettelua ja tilastollisten menetelmien käyttöä. Niiden pohjalta hän kehitti piirreteorian ja siihen pohjautuvan persoonallisuustestin. Eysenck katsoi persoonallisuuden kolmeksi ulottuvuudeksi psykoottisuuden, neuroottisuuden ja introverttius–ekstroverttius-akselin. 
Eysenck uskoi, että älykkyys ja persoonallisuus ovat pääosin periytyviä. Tämä vuonna 1951 julkistettu ajatus persoonallisuuden biologisesta pohjasta perustui Eysenckin ja Donald Prellin kaksostutkimuksiin. Hän vastusti voimakkaasti psykoanalyysia, joka oli hänen mukaansa teoreettisesti sekava ja hoitomenetelmiltään epäilyttävä. Psykoanalyysin sijalle hän ehdotti persoonallisuusterapiaa, jossa hylättäisiin persoonallisuuden tiedostamattoman puolen ja lapsuuden kokemusten osuus käyttäytymisen selittäjänä.
Heini Mankki-Simpura

Heini Mankki-Simpura (4. marraskuuta 1922 Viipuri – 10. maaliskuuta 2004) toimi ennen eläkkeelleen siirtymistä Suomenmaa-lehden päätoimittajana. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1983.

Tausta

Heini Mankki oli alkujaan viipurilainen, mutta muutti Helsinkiin työn perässä. Hän oli suorittanut kaupallisia opintoja ja opiskeli nuorena runsaasti kieliä, mikä auttoi arkityössä.
Sodanjälkeen Mankki opiskeli Englannissa. Siellä hän tutustui Mauno Koivistoon, joka myöhemmin pääministeriaikanaan kiusoitteli tästä ajasta Mankkia tämän arvostellessa kärjekkäämmin hänen tekojaan.
Mankki avioitui vasta vähän ennen eläkkeelleen jäämistään Kansan Uutisten entisen päätoimittajan ja sittemmin Alkoholipolitiikka-lehden päätoimittajan Jorma Simpuran kanssa.

Ura

Mankki sai aikanaan paljon kiitosta hyvästä asenteestaan ja kiinnostuksesta työtään kohtaan.
Hän oli urallaan toimelias ja hänet tunnettiin lehdistötilaisuuksien aktiivisena kysyjänä ja kommentoijana. Mankki oli myös tunnettu Suomen poliittisen ja taloudellisen johdon keskuudessa. Hänen myös kerrotaan saaneen ujutettua uutisensa lehteen silloin, kun se ei onnistunut muilta suomalaisilta toimittajilta.
Mankki aloitteli lehdistönuraansa vuonna 1950 Maakansassa, jota johti Pentti Sorvali. Mankin erikoisalaa olivat taloudelliset ja poliittiset asiat. Hän ajoi Kekkosen ajan politiikkaa ja otti aikanaan voimakkaasti kantaa Urho Kekkosen sekä Suomen ja Neuvostoliiton naapuriystävyyden puolesta.
Mankki ehti toimia urallaan paitsi toimittajana, myös uutispäällikkönä, toimituspäällikkönä, apulaispäätoimittajana ja kuutena viimeisenä vuotenaan toisena päätoimittajana. Hän teki koko uran maalaisliiton Maakansassa ja sen seuraajassa Suomenmaassa.

Politiikka

Mankki oli keskustapuolueen kannattaja aina eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Erityisesti hän oli kova Kekkosen kannattaja. Hänen kerrotaan kuitenkin taiteilleen hyvin Suomenmaan johdossa henkilökiistojen yläpuolella mutta samalla hän yhdisti eri voimat tukemaan Urho Kekkosen politiikkaa.
Monien muiden kuuluisuuksien ohella Mankki mainittiin Matti Simolan kirjassa, joka kertoi suomalaisten ja KGB:n yhteyksistä.
Plattin lisälauseke

Niin sanottu Plattin lisälauseke (tai Plattin sopimus, hyväksytty 22.5.1903) on nimetty silloisen Yhdysvaltain senaattorin, Orville Plattin mukaan. Yhdysvallat piti oikeutenaan puuttua Espanjan–Yhdysvaltain sodan (25.4.–12.8.1898) seurauksena itsenäistyneen Kuuban asioihin. Plattin lisälauseke takasi, että Yhdysvallat sai luvan esimerkiksi ostaa tai vuokrata maata sotilaalliseen käyttöön  ja "suojella" Kuuban itsenäisyyttä vieraan vallan vaikutusvallalta elämän, yksityisen omistuksen ja henkilökohtaisen vapauden puolustamisen nimessä . Yhdysvallat käyttikin oikeuttaan ja sekaantui Kuuban asioihin varsin usein . Plattin lisälauseke mitätöitiin asteittain 1930-luvulla. Lisälausekkeesta oli jo luovuttu, kun Kuuban johtoon nousi vuoden 1933 kersanttien kapinan myötä USA-mielinen kersantti Fulgencio Batista (s. 16.1.1901 – k. 6.8.1973). Plattin lisälausekkeen mitätöimisestä huolimatta Yhdysvallat pitää edelleen kiistanalaista laivastotukikohtaa Guantánamo Baylla.
Adam Miller

Pelaajaura

Miller pelasi yhden kauden (2003–2004) USHL-sarjassa Des Moines Buccaneers -joukkueessa, josta hän siirtyi vajaaksi neljäksi kaudeksi (2004–2008) NCAA-sarjan Ferris State Universityn yliopistojoukkueeseen. Kesken kauden 2007–2008 hän siirtyi ECHL:ssä pelaavaan Las Vegas Wranglersiin. Kaudella 2008–2009 Miller pelasi 10-ottelua AHL:ssä Milwaukee Admiralsin paidassa.
Seuraavalla kaudella hän teki ECHL:ssä 86 tehopistettä ja osoittautui hyväksi maalintekijäksi 33 osummallaan. Hän oli sarjan tähdistöottelun nopein luistelija ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 2010–2011 Miller teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigaseura Ässien kanssa. Miller ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan Ässien kokoonpanoon ja hän jatkoi matkaansa kesken kauden Ruotsin Allsvenskanin Troja-Ljungbyhyn. Kaudeksi 2011–2012 Miller palasi ECHL:n Las Vegas Wranglersiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjan KHL Medveščak Zagrebiin.
Miller on kierrellyt useissa eri maissa ja seuroissa. Hän on pelannut muun muassa Aasiassa ja Tanskan ja Ranskan pääsarjoissa. Kaudeksi 2018–2019 Miller palasi Pohjois-Amerikkaan ECHL-liigan Allen Americansiin.
Klassikko (elokuva)

Juoni

Elokuvan päähenkilönä on melko tuntematon kirjailija Kari Hotakainen (Martti Suosalo), jolta tämän kustantaja (Pirkka-Pekka Petelius) tilaa omaelämäkerran julkisuuden toivossa. Kirjoittaminen vaatisi inspiraation lähteeksi käytetyn Alfa Romeon johon Hotakainen on ihastunut, mutta siihen tarvitaan rahaa. Autokauppias (Matti Onnismaa) varaa auton Hotakaiselle, mutta ongelmia ja vaarallisia tilanteita aiheuttaa kaahari Pertti Kiilopää (Janne Hyytiäinen). Ennen pitkään Hotakainen joutuu autokauppiaan hampaisiin.
Leopold Stokowski

Opinnot ja ura

Stokowski aloitti opintonsa Royal College of Musicissa vuonna 1896. Jo 16-vuotiaana hänet valittiin Royal College of Organists -seuran jäseneksi. Vuonna 1900 hän perusti St. Mary's -kirkon (Charing Cross Road) kuoron ja toimi myös urkurina. Vuonna 1902 St. James's -kirkon (Piccadilly) urkuriksi ja kuoronjohtajaksi. Tämän ohessa hän jatkoi opintojaan Oxfordin yliopiston Queen's Collegessa jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1903.
Vuonna 1905 Stokowski siirtyi New Yorkiin urkuriksi ja kuoronjohtajaksi St. Bartholomew's -kirkkoon ja menestyi mainiosti. Stokowski kuitenkin erosi virastaan opiskellakseen orkesterinjohtamista Pariisissa. Kuultuaan Cincinnatin sinfoniaorkesterin tarvitsevan kapellimestaria Stokowski haki tarmokkaasti tehtävää ja tulikin nimitetyksi vuonna 1909. Hän kuitenkin erosi huhtikuussa 1912 jouduttuaan ristiriitoihin orkesterin johtokunnan kanssa.

Kohti maailmanmainetta

Jo kahden kuukauden kuluttua Stokowski sai uuden orkesterin johtaakseen: hän esiintyi ensi kerran Philadelphian orkesterin johtajana 11. lokakuuta 1912. Tämä tehtävä tuli nostamaan hänet maailmanmaineeseen. Stokowskilta johti mielellään suurin elein, antoi hiustensa kasvaa todelliseksi leijonanharjaksi (ja omaksui tähän viittaavan nimen "Leopold") ja siirtyi johtamaan ilman tahtipuikkoa, josta tulikin hänen tavaramerkkinsä. Musiikillisesti Stokowski tähtäsi omintakeiseen sointiin ja harjoitti säälimättä orkesteriaan tähän päästäkseen. Hän ei myöskään epäröinyt sormeilla esittämänsä musiikin soitinnusta. 
Jouduttuaan erimielisyyksiin Philadelphian orkesterin johtokunnan kanssa, Stokowski vetäytyi sen johtamisesta vuodesta 1935 alkaen ja jätti orkesterin kakkoskapellimestari Eugene Ormandyn huostaan.
Vuonna 1939 Stokowski osallistui Walt Disneyn elokuvan Fantasia tekemiseen. Hän sovitti ja johti lähes kaiken elokuvan musiikin, johon kuuluivat Bachin toccata ja fuuga d-molli ja Musorgskin Yö autiolla vuorella. Hän myös pääsi kättelemään Mikki Hiirtä valkokankaalla.

Ura 40-luvulta eteenpäin

Vuonna 1940 Stokowski muodosti All-American Youth Orchestran ja johti sitä useilla kiertueilla. Hän esiintyi myös toistuvasti Toscaninin NBC Symphony Orchestran johtajana. Vuosikymmenen lopulla hän aloitti myös säännölliset vierailut New Yorkin filharmonikkojen johtajana. 
Symphony of the Air -orkesterin johtajana Stokowski toimi vuosina 1954–1963. 1955–1961 hän oli myös Houstonin sinfoniaorkesterin johtaja. Vielä 80-vuotinaana, vuonna 1962, Stokowski perusti uuden orkesterin, American Symphony Orchestran, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1972 asti. Tällöin, 90-vuotiaana, hän palasi Englantiin. 
Vuonna 1972 Lontoossa järjestettiin kaksi suurta konserttia, joissa Stokowski johti saman ohjelma kuin 60 vuotta aikaisemmin Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa.
Vielä vuonna 1976 hän solmi levytyssopimuksen RCA Victor -yhtiön kanssa jonka mukaan hän olisi jatkanut levyttämistä aina satavuotiaaksi asti. Hän kuoli sydänkohtaukseen Hampshiren Nether Wallopissa 95-vuotiaana.