google/wiki40b huggingface dataset:
Dries Mertens

Seurajoukkueura

Dries Mertens aloitti jalkapalloilun vuonna 1996 Stade Louvainin juniorijoukkueessa. Sieltä hän siirtyi RSC Anderlechtiin, mutta pienen kokonsa takia hänen tulevaisuutensa oli epävarma. Hän siirtyikin vuonna 2005 KAA Gentiin. Eendracht Aalstissa vietetyn lainan jälkeen hän meni 19-vuotiaana AGOVV Apeldoorniin. Kolmessa kaudessa Mertens oli pelannut jo yli sata ottelua. Vuonna 2009 hänet nimitettiin joukkueen kapteeniksi ja valittiin "Vuoden lupaukseksi" Hollannin ykkösdivisioonassa. 
Monet hollantilaiset joukkueet halusivat hänet, kuten FC Utrecht, jonka kanssa hän teki 2009 sopimuksen vuoteen 2012. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 2010 Eredivisiessä, jolloin hänet valittiin liigan toiseksi parhaaksi pelaajaksi uruguaylaisen Luis Suarezin jälkeen. Hän pelasi Utrechtissa kausien 2009–2011 aikana kaikkiaan 65 liigaottelua, joissa teki 16 maalia. Eurooppa-liigassa häb debytoi kaudella 2010–2011.
Mertens oli todella haluttu, mutta hänen seuransa jatkoi sopimusta vuoteen 2012 voidekseen myydä hänet paremmalla hinnalla. Seurat, kuten Ajax, PSV, Tottenham ja pari espanjalaista seuraa halusivat hänet riveihinsä. Listalla oli myös pari belgialaista seuraa, kuten hänen kasvattajaseuransa RSC Anderlecht. 28. kesäkuuta 2011 Mertens siirtyi PSV Eindhoveniin.
Mertens voitti Eindhovenissa 2012 Alankomaiden cupin ja supercupin. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 62 liigaottelua, joissa teki 37 maalia.
1.7.2013 Mertens siirtyi italialaiseen SSC Napoliin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Napoli teki kaudella monia rahakkaita hankintoja myytyään Edinson Cavanin PSG:hen. Napoli voitti 2014 Italian cupin, ja Mertens teki loppuottelun viimeisen maalin. Samana vuonna Napoli voitti myös Italian supercupin. Mestarien liigassa Mertens debytoi kaudella 2013–2014. Ensimmäisellä kolmella Napoli-kaudellaan hän teki 22 maalia pelaamissaan 97 Serie A-ottelussa.
Kaudella 2016–2017 Mertens teki 35 Serie A-ottelussa 28 maalia, ja jäi vain maalin päähän maalikuninkuuden voittaneesta Edin Džekosta. Seuraavalla kaudella hän teki 18 liigamaalia.

Maajoukkueura

Mertens teki debyyttinsä Belgian maajoukkueessa harjoitusottelussa Suomea vastaan helmikuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Turkkia vastaan saman vuoden kesäkuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Alankomaita vastaan elokuussa 2012.
Mertens pelasi Belgian kaikissa viidessa ottelussa MM-kilpailuissa 2014. Kisojen ainoan maalinsa hän teki avausottelussa Algeriaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi niin ikään Belgian jokaisessa viidessä ottelussa jääden tällä kertaa ilman maaleja. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Belgian pronssijoukkueessa kuusi ottelua ja teki maalin avauspelissä Panamaa vsataan.
Hän on pelannut maajoukkueessa kaikkiaan 89 ottelua, joissa hän on tehnyt 18 maalia.
Corey Potter

Ura

Potter varattiin numerolla 122 New York Rangersiin vuonna 2003. Ensimmäisen pelinsä Rangersissa hän pelasi 7. joulukuuta 2008 Calgary Flamesia vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän sai syötäessään Dmitri Kalininin maalin 27. joulukuuta 2008. Ensimmäinen maali syntyi Carolina Hurricanesia vastaan 2. huhtikuuta 2009.
Potter siirtyi vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsiin 16. heinäkuuta 2010. 1. heinäkuuta 2011 Potter teki vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. 9. tammikuuta 2012 Potter sopi Oilersin kanssa kahden vuoden jatkosta joukkueessa. Kauden 62. ottelussa hän jäi Anaheim Ducksin Bobby Ryanin taklaamaksi. Hän sai aivotärähdyksen ja joutui olemaan loppukauden sivussa. 2. lokakuuta 2012 Potter siirtyi NHL:n työsulun ajaksi itävaltalaiseen Vienna Capitalsiin. Hän teki 17 ottelussa neljä pistettä ennen paluutaan Oilersiin työsulun loputtua. Kauden 2013-2014 vaihtojen takarajapäivänä Oilers asetetti Potterin waiver-listalle, josta Boston Bruins hänet poimi.
Potter siirtyi kauden jälkeen vapaaksi agentiksi ja teki Calgary Flamesin kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen 5. syyskuuta 2014.
Leetspeak

Leetspeak (1337speak tai elite-kirjoitus) on BBS-kulttuurista lähtöisin oleva kirjoitustyyli, jossa yleensä käytetään isoja ja pieniä kirjaimia sekaisin, ja joskus korvataan osa kirjaimista muilla merkeillä, etenkin numeroilla. Tyyliin kuuluu usein myös runsas lyhenteiden ja puhekielenomaisten kirjoitusasujen käyttö (esimerkiksi the=dA).
Elite-tyyliä käytettiin etenkin piraatti- ja demoskeneaiheisten BBS-järjestelmien ASCII- ja ANSI-grafiikkaisissa mainoksissa, valikoissa ja tiedostokuvauksissa estetiikan ja myöhemmin myös huumorin vuoksi. Tyyli yhdistettiin etenkin piraattimaailman niin kutsuttuun eliittiin, joka levitti ”purkkien” kautta korkeintaan muutamaa päivää aikaisemmin julkaistuja pelejä ja ohjelmistoja.
Kirjoitustyylistä tuli suosittu pilkan aihe etenkin 1990-luvun keskivaiheilla, kun hyvin nuoret BBS-käyttäjät halusivat osoittaa etevyyttään jäljittelemällä ”isojen poikien kirjoitustyyliä”. Tästä pilkanteosta syntyi nykyisen kaltainen leetspeak eli ns. peeloihin yhdistetty tyyli, jossa kirjaimet korvataan merkeillä ja merkkiyhdistelmillä. Monet ohjelmointiharrastajat ovat myös kirjoittaneet ”elitemuuntimia”, jotka muuttavat näppäimistöltä kirjoitetut merkit lennossa leetspeakiksi.
Esimerkki ”aidosta” elite-kirjoituksesta "Bumple Bee Land"-piraattipurkin mainoksessa: 
     dIST sITE fOR : rAZOR 1911 - oFFENCE - eSSENCE - tRSI - cADAVER      
                     sUSPIRIA - gODS - pARAMOUNT pRODS - cARAMBA - eDGE   
Esimerkki nykyaikaisemmasta huumorimielessä kirjoitetusta leetspeakista: ”/\/\01 \/ähÄN>< 00/\/ 1HQ |-|4X0R!!!”
Sirkus Lahna

Sirkus Lahna on esiintyvä poikkitaiteellinen sirkusryhmä. Sen esityksissä yhdistyy uuden sirkuksen tyyli perinteisen sirkuksen esityksiin ja komiikka on olennainen osa Lahnaa. Esitykset eivät koostu pelkästään sirkuksesta, vaan vaikutteita pyritään ottamaan niin teatterista kuin muistakin performansseista ja myös musiikkimaailmasta. 
Sirkus Lahna on perustettu 1999, ja siihen kuuluu seitsemän jäsentä: Jussi Airaksinen, Jukka Grönfors, Ari Puustinen, Tuomas Roininen, Laura Rossinen, Toni Valta ja Emilia Tengvall. Kunniajäsenen titteliä kantaa jonglööri Jani Suihkonen. Lisäksi henkilökuntaan kuuluu ääni- ja valomies Timo Airaksinen.
Lehtolitukka

Ulkonäkö ja koko

Lehtolitukka on yksi- tai kaksivuotinen kasvi ja kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen varsi on kalju ja särmikäs. Maata vasten olevan tyviruusukkeen lehdet kuihtuvat nopeasti. Lehtolitukan parilehdykkäiset varsilehdet ovat korvakkeelliset ja lehdykät kapeita ja hampaisia tai liuskaisia. Varsilehtiä on 4–20. Kasvi kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa pienin valkoisin kukin ja on itsepölytteinen. Terälehdet ovat 2–4 mm pitkiä, 0,6-1,2 mm leveitä, soikeat, hieman verholehtiä pitempiä, valkoisia. Heteitä on 6. Kukkien kuihduttua kasvavat pötkömäiset hedelmät eli lidut.Lidut ovat 20–30 mm pitkiä, litteitä, tasapaksuja, melkein peränsä suuntaisia. Lituperät ovat n. ¼ lidusta, yläviistoja. Kypsät lidut avautuvat räjähdysmäisesti kosketuksesta. Siemenet ruskeita, pitkänomaisia, 1,1-1,5 x 0,8-1 mm.

Levinneisyys

Lehtolitukkaa kasvaa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta Keski-Euroopan kautta Keski-Venäjälle. Lajia tavataan laajasti myös Aasiassa Japaniin saakka sekä Siperiassa. Pohjois-Amerikassa se on harvinainen tulokaslaji. Pohjoismaissa lehtolitukka kasvaa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Suomessa lehtolitukkaa on tavattu vain Varsinais-Suomesta Houtskarista ja Karjalohjalta. Laji löydettiin Suomesta vasta vuonna 1987.

Elinympäristö

Lehtolitukka kasvaa rehevissä, tuoreissa metsissä, lehdoissa ja rantapensaikoissa jotka ovat pienilmastoltaan kosteana säilyviä paikkoja. Suomen esiintymät sijaitsevat kaikki saarissa tai luodoilla.
Karl Ruprecht Kroenen

Karl Ruprecht Kroenen on fiktiivinen hahmo ensimmäisessä Hellboy-elokuvassa. Mystisestä kaasunaamarin taakse piiloutuvasta natsitutkijasta ei tiedetä paljoa, sillä hänen historiansa rajoittuu vain muutamaan elokuvan pätkään. Hahmo ei lausu elokuvan aikana ainoatakaan selvää sanaa mikä tekee hänestä vielä kiehtovamman henkilön. Eräässä kohtauksessa hän kuitenkin nauraa konemaisesti.

Hahmon historia

"Karl Ruprecht Kroenen. Syntynyt 1897 Münich, Saksa."
Elokuvan alussa natsit ovat linnoittautuneet kaikessa hiljaisuudessa saarelle keskelle valtamerta, jossa on määrä aloittaa Ragna Rok projekti portaalin avaamiseksi. Karl Kroenen kuuluu Thule-seuraan ja on siksi osana projektia johtavana tutkijana ja toimii Rasputinin assistenttina.
Projekti menee kuitenkin piloille jenkkien rynnäkön vuoksi, Kroenen yrittää pelastaa portaalin sen alle joutuneelta kranaatilta, mutta räjähde ennättää räjähtää syöksien Kroenenin pilaria päin ja metallinen tanko lävistää tämän rintakehän tappaen hänet "ensimmäisen" kerran.

Aseet ja ulkomuoto

Aseenaan Kroenen käyttää kahta käsissä pidettävää terää joita hän osaa käyttää taidokkaasti, nopeasti ja sulavasti kimmottaen myös kohti tulevat luodit. Kroenen piiloutuu yleensä kaasunaamarin taakse piilottaen samalla oikeat kasvonsa. Kroenen esiintyy elokuvan aikana vain muutaman kerran ilman kaasunaamaria jolloin voi huomata hänen epäinhimillisen olemuksensa varsin selvästi. Karl Kroenenilla on leikkaus-addikti mikä selittää hänen luomettomat silmänsä, huulettoman suun ja arvet rintakehässä ja käsissä.
HMS Aberdeen

Palvelus

HMS Aberdeen liitettiin 15. syyskuuta 1936 palvelukseen otettaessa Portlandiin koulutukseen, jonka kuluessa se vieraili Aberdeenissa. Alus siirrettiin koulutuksen päätyttyä Välimeren laivastoon Maltalle, jonne se saapui 5. marraskuuta. Alus purjehti laajasti Välimerellä, kunnes se toukokuussa 1937 palasi Portsmouthiin kruunajaisten yhteydessä pidettävään laivastokatselmukseen. Lyhyehkön Devonportissa vietetyn loman jälkeen alus palasi Välimerelle lippulaivaksi, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1938 huollettavaksi kuudeksi viikoksi Maltalle.
Alus joutui kuukaudeksi huoltoon seuraavan kerran jo elokuussa, mikä keskeytyi Münchenin kriisin vuoksi. Alus määrättiin Suezille, jossa se sijoitettiin vartioalukseksi. Kriisin päätyttyä se palasi lokakuun puolessavälissä Maltalle normaalipalvelukseensa. Alusken vieraillessa maaliskuussa 1939 St. Tropezissa sen peräsin juuttui ja se ajautui maihin. Onneksi alueella oli mutapohja ja alus ei kärsinyt merkittäviä vaurioita, mutta se oli kuitenkin telakalla huhtikuun lopun. Telakalla olon aikana aluksen uudelleen varustamisesta päätettiin, minkä vuoksi aluksen ilmatorjuntaa lisättiin asentamalla X-tornin paikalle yksiputkinen neljän tuuman ilmatorjuntatykki.
Toisen maailmansodan syttyessä alus määrättiin 3. syyskuuta 1939 palaamaan Britteinsaarille, jossa se sijoitettiin Kanaalin saattuepalvelukseen. Alus liitettiin Ranskan antauduttua lokakuussa 1. saattajaviirikön mukana Läntisen reitin alaisuuteen.
Yksi aluksen nelituumaisista korvattiin Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheittimellä 1943.
Sodan päätyttyä alus palveli Freetownissa partiointi ja lentopelastustehtävissä. Se määrättiin heinäkuussa reserviin Gibraltarille. Alus saapui elokuussa Gibraltarille, jossa se sijoitettiin ankkuripaikalle reserviin.
HMS Aberdeen sijoitettiin poistolistalle vuoden 1946 lopulla. Alus hinattiin Devonportiin, jossa se myytiin 16. joulukuuta 1948 BISCOlle. Alus saapui 19. tammikuuta 1949 T. W. Wardille Hayleen romutettavaksi.
Juan Antonio Muro

Juan Antonio Muro (s. 1945 Sabadell, Espanja) on espanjalaissyntyinen Suomessa asuva klassinen kitaristi, kitarapedagogi, taidemusiikin säveltäjä ja taidemaalari. Muro on toiminut kitaransoiton lehtorina Helsingin konservatoriossa vuodesta 1972. Hän on Suomalaisen kitaratrion jäsen yhdessä Kari Äikäksen ja Ilmari Hytösen kanssa.
Muro opiskeli 1963–1972 Barcelonan musiikkiakatemiassa Jose Luis Lopáteguin johdolla ja myöhemmin myös Narciso Yepesin oppilaana. Suomessa hän opiskeli säveltämistä Sibelius-Akatemiassa Einojuhani Rautavaaran johdolla 1972–1973. 
Säveltäjänä Juan Antonio Muro on keskittynyt soolo- ja kamarimusiikkiteosiin kitaralle ja kitarayhtyeelle. Hänet tunnetaan erityisesti kitaran harjoituskappaleistaan, joiden kokoelma Basic Pieces for Beginners on käytössä monessa maassa. Hän on myös levyttänyt sävellyksiään.
Muro opiskeli kuvataidetta Helsingin Vapaassa taidekoulussa 1989–1992. Hän on 1990-luvun taitteesta saakka pitänyt parikymmentä yksityisnäyttelyä enimmäkseen Helsingissä mutta myös Espoossa ja Barcelonassa, sekä osallistunut noin 30 ryhmänäyttelyyn. Hänen teoksiaan on noin kymmenessä kokoelmassa Suomessa ja Ruotsissa.
Jarmo Mäkelä

Jarmo Juhani Mäkelä (s. 11. toukokuuta 1955 Oulu) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän toimi Suomen Urheiluliiton toimitusjohtajana syyskuusta 2012 toukokuuhun 2018. Mäkelä on toiminut useissa yleisurheilun arvokilpailuissa Suomen joukkueen johtotehtävissä . 
Mäkelän ura urheilun valmennus- ja järjestötoiminnassa alkoi vuonna 1978 Vesannon kunnan liikuntasihteerin tehtävässä. Vuonna 1979 hän siirtyi Kuortaneen urheiluopiston liikunnan lehtoriksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1986, jonka jälkeen hän toimi vuodet 1986–1988 Suomen Urheiluliiton hyppyjen ja moniotteluiden päävalmentajana. Seuraavat kaksi vuotta eli 1988–1990 hän toimi Suomen Urheiluliiton lajipäällikkönä ja vuodet 1990–2000 päävalmentajana. Ennen toimitusjohtajuutta hän toimi vuodet 2000–2012 liiton huippu-urheilujohtajana. Hän on kuulunut myös SUL:n Valmentajayhdistys ry:n hallitukseen. 
Omalla urheilu-urallaan Mäkelä voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden Porissa 1983 tuloksella 7419 pistettä. Ennätyksensä 7427 pistettä hän teki samana vuonna Huittisissa. Hän on lähtöisin Vesannolta ja edusti uransa viimeisinä vuosina Kuortaneen Kuntoa. Hänen tyttärensä Annu Mäkelä on entinen seiväshyppääjä.
Balto – pako yli suuren veden

Juoni

Elokuva kertoo Balton ja Jennan tyttärestä Aleusta, joka tahtoo olla koira. Aleu ei tiedä olevansa puoleksi susi. Elokuvan alussa Balto näkee outoa unta ja herää, kun Boris-hanhi heittää tämän kasvoille vettä. Kaksikko lähteää katsomaan Jennaa, joka odottaa Balton pentuja. Kaupungilla eräs pieni ihmisten lemmikkikoira juoksee Baltoa ja Borista vastaan ja kertoo Jennan synnyttäneen pennut. Balto rientää katsomaan pentuja Jennan luokse ja huomaa, että eräs naaraspentu on ihan hänen näköisensä. Tämä kuitenkin johtaa siihen, että kukaan kylän ihmisistä ei halua Aleuta. Aleu jää asumaan Balton luokse. Kerran Aleu kohtaa metsästäjän ja juoksee luottavaisesti tätä kohti. Metsästäjä yrittää kuitenkin ampua sudeksi luulleen Aleun, mutta Balto hyökkää metsästäjän kimppuun. Samaisena iltana Balton on pakko kertoa, että Aleu on puoleksi susi. Tämän kuullessaan Aleu raivostuu ja karkaa. Seuraavana aamuna Balto lähtee tämän perään. Matkalla Balto tapaa monia toteemieläimiä, mm. kettunaaraan, jonka Balto auttaa metsästäjän ansasta sekä ahmoja. Aleu tapaa suuren karhun, joka käy Aleun kimppuun. Balto kuitenkin pelastaa tämän. Isä ja tytär löytävät läheltä merta susilauman, jonka alfa, vanha valkoinen susiuros nimeltä Nava, toivottaa nämä tervetulleeksi. Kaikki eivät kuitenkaan ota vieraita avosylin vastaan.
Seung-Hui Cho

Seung-Hui Cho, tunnettu myös nimellä Cho Seung-Hui (korealainen järjestys) ja Seung Cho (kor.  조승희) (18. tammikuuta 1984 Seoul, Etelä-Korea – 16. huhtikuuta 2007 Blacksburg, Virginia, Yhdysvallat) oli korealaisopiskelija, joka tappoi 16. huhtikuuta 2007 32 opiskelijaa ja lopulta itsensä  Virginia Techin verilöylyssä Virginia Polytechnic Institute and State Universityssä.
Cho oli muuttanut vuonna 1992 kahdeksanvuotiaana Yhdysvaltoihin perheensä kanssa. He asettuivat Centrevilleen. Cho opiskeli englantia Virginia Techissa, mutta kertoi muun muassa huonetoverilleen opiskelevansa kauppatieteitä.
Ampumavälikohtaus on pahin oppilaitoksessa tapahtunut ampumalla tehty joukkosurma Yhdysvaltain historiassa. Cholla oli aseistuksenaan kaksi pistoolia ja runsaasti ammuksia. Cho oli eteläkorealainen, jolla oli pysyvä oleskelulupa Yhdysvalloissa. 
Cho jätti huoneeseensa pitkän jäähyväisviestin, jossa hän haukkui kampuksen opiskelijoita "rikkaiksi pennuiksi", "petkuttajiksi" ja "irstailijoiksi". Opiskelijatoverit ja opettajat ovat kuvailleet Chota hiljaiseksi ja omissa oloissaan viihtyneeksi. Chon on kerrottu myös kirjoittaneen "karmivia ja groteskeja" tuotoksia. Eräät amerikkalaiset psykiatrian asiantuntijat ovat vahvasti epäilleet Chon olleen teot tehdessään vakavasti psyykkisesti sairas (psykoottinen, paranoidi ja grandioosi). Lukioaikaisten koulutovereiden mukaan Cho oli  koulukiusattu. Westfieldissä lukiota käynyt Cho oli ujon oloinen ja hiljainen. Häntä pilkattiin hänen puhetavastaan. Cho kuitenkin kärsi valikoivasta puhumattomuudesta.

Nimi

Tiedotusvälineet käyttivät aluksi nimeä hänen kansalaisuutensa perusteella korealaisittain Cho Seung-hui, jossa sukunimi tulee ensin. Länsimainen versio, jota hän itse käytti ja mikä oli myös hänen opintorekisterissään ja ajokortissaan on Seung-Hui Cho. Hänen perheensä on vahvistanut myös jälkimmäisen oikeaksi. Seung Cho -nimeä hän käytti kirjoittamiensa näytelmien Richard McBeef ja Mr. Brownstone yhteydessä.
RollerCoaster Tycoon 2

Pelaaminen

Pelissä rakennetaan ja hallitaan omaa huvipuistoa.

Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Włodzimierz Lubański

Włodzimierz Leonard Lubański (s. 28. helmikuuta 1947, Sośnica, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lubański teki maajoukkuedebyyttinsä 16-vuotiaana vuonna 1963. Urallaan hän pelasi, mikäli olympiajoukkueen otteluita ei lasketa, Puolan maajoukkueessa 65 ottelua. Maajoukkueurallaan hän teki 44 maalia, mikä oli pitkään Puolan ennätys kunnes Robert Lewandowski ohitti sen. 1972 Münchenin olympialaisissa hän johdatti Puolan joukkueen olympiakultaan. 1974 MM-kisat hän joutui jättämään loukkaantumisen takia vliin.
Seurajoukkueurallaan Lubański pelasi vuosina 1958—1962 GKS Gliwicessä, 1963—1975 Górnik Zabrzessa, missä voitti Puolan mestaruuden neljästi ja cup-mestaruuden kolmesti, 1975—1982 belgialaisessa KSC Lokerenissa, Ranskassa 1982—1984 US Valenciennessa ja Stade Quinmperissa sekä 1985 belgialaisessa RC Mechelenissä.
Saukonoja

Saukonoja on kylä Liedon kunnassa. Se sijaitsee etelään päin kunnan keskustasta. Kylässä oli Saukonojan ala-aste, jossa oli 44 oppilasta lukuvuonna 2016-2017. Koulu lopetti toimintansa vuoden 2017 kesäkuussa, samana vuonna kun koulu täytti 90 vuotta.
Pitsinnyplääjä

Juoni

Ujo ja viaton Pomme (Huppert) on töissä kauneussalongissa, asuu äitinsä (Annemarie Düringer) kanssa eikä juuri käy ulkona. Lomamatkalla Normandiassa hän tapaa kielitiedettä opiskelevan François'n (Yves Beneyton). He muuttavat asumaan yhteen, mutta taustojen erilaisuus aiheuttaa vaikeuksia parisuhteelle. Hauraan Pommen mieli murtuu, ja komediallisena alkanut elokuva saa yhä tummempia sävyjä.

Vastaanotto

Pitsinnyplääjä sai Cannesin elokuvajuhlilla ekumeenisen tuomariston palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Se sai myös parhaan elokuvan César-ehdokkuuden.
Vuonna 1977 ensi-iltansa saaneen Pitsinnyplääjän toi Suomen teattereihin Kino-Filmin Aili Kannel. Ensi-ilta järjestettiin Helsingin Liisankadun elokuvateatteri Aulassa 16. syyskuuta 1977. Elokuvasta tuli Suomessa melkoinen menestys: vuonna 1977 se oli 106 356 katsojallaan vuoden 17. suosituin. Sen suosion myötä elokuvateattereihin ja -kerhoihin tuotiin muitakin Claude Gorettan ohjaustöitä sekä toisen sveitsiläisohjaajan, Alain Tannerin elokuvia.

Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää Pitsinnyplääjää intiimisti eläytyvänä ja kauniina kuvauksena toisten armoille jättäytyvän hauraan ihmisen kohtalosta määrätietoisten maailmassa. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
NRP Lince (1911)

Valmistus

Alus tilattiin Italiasta Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta. Alus laskettiin vesille 1911.

Palvelus

Alus oli torpedokoululaivana kotivesillä, kunnes se poistettiin laivastoluettelosta 1945.
China Hand

Jako

Pelaajille jaetaan aluksi kolme korttia kuvapuoli alaspäin, ja ne sijoitetaan rinnakkain pöydälle. Näitä kortteja kutsutaan alakorteiksi. Jokaisen alakortin päälle asetetaan yksi kortti kuvapuoli ylöspäin (yläkortit). Lopuksi jokaiselle pelaajalle jaetaan kolme käsikorttia.
Pelaajat voivat vaihtaa omien ylä- ja käsikorttien paikkaa keskenään ennen pelin alkua.
Colindalen metroasema

Historia

Asema avattiin 18. elokuuta 1924 Colindale Avenuen pohjoispuolelle, silloisen Hampstead and Highgate -linjan ensimmäiselle laajennukselle. Klassistyylisen asemarakennuksen suunnitteli Stanley Heaps. Aseman avaaminen aloitti Colindalen alueen kehityksen.
T. E. Lawrence käytti asemaa säännöllisesti, kun hänen asemapaikkanaan oli läheinen Hendonin lentokenttä. Siitä on peräisin nimi ”Colin Dale”, jolla hän kirjoitti artikkeleita The Spectatoriin vuosina 1927 ja 1928.
Colindalen metroasema kärsi pahoin Lontoon pommituksissa. 25. syyskuuta 1940 kello 20.45 asemaan osui suuri pommi. Asemalla oli kaksi junaa, joissa oli yhteensä 400 matkustajaa. Heistä 13 kuoli. Yhdeksän pelastusryhmää teki töitä läpi yön, ja seuraavana päivänä paikalla kävivät vierailemassa kuningas Yrjö VI ja kuningatar Elisabet.
Tuhoutuneen asemarakennuksen tilalle rakennettiin yksinkertainen puurakennus, joka oli käytössä pidempään kuin alkuperäinen asema: vasta vuonna 1962 tilalle rakennettiin uusi rakennus, jossa on myös myymälöitä.
Sidney Leslie Goodwin

Sidney Leslie Goodwin (9. syyskuuta 1910 Fulham, Englanti - 15. huhtikuuta 1912) oli yksi Titanicin onnettomuudessa surmansa saaneista. Hän oli puolitoistavuotias englantilainen poika, jonka luultiin jääneen kadoksiin uppoamisen jälkeen kuten hänen perheensä muidenkin jäsenten. "Titanicin lapsena" tunnettu uhri tunnistettiin häneksi dna-löydösten uuden analyysin perusteella.
Kechriés

Antiikin aikainen satama

Antiikin Kenkhreai oli Korintin satamakaupunki. Se sijaitsi Korintin kannaksen itäpuolella ja palveli Saroninlahden ja Egeanmeren puoleista merenkulkua, siinä missä Korintin toinen satama Lekhaion nykyisen Archaío Limánin kylän paikalla sijaitsi kannaksen länsipuolella eli Korintinlahden puolella. Kenkhreai sijaitsi noin 10 kilometriä itäkaakkoon nykyisen Archaía Kórinthoksen kylän paikalla sijainneesta antiikin Korintista. Paikka on noin kahdeksan kilometriä kaakkoon nykyisestä Kórinthoksen kaupungista.
Kenkhreai oli merkittävä satama todennäköisesti viimeistään arkaaiselta kaudelta lähtien. Myöhemmin se kukoisti erityisesti roomalaisella ajalla. Kenkhreaissa oli jo varhain ensimmäisellä vuosisadalla varhaiskristillinen seurakunta. Roomalaiskirjeessä mainitaan Kenkhreain seurakunnan palvelija Foibe. Kaupunki kärsi suuria vaurioita maanjäristyksissä vuosina 365 ja 375 jaa., mutta toimi satamana pitkään tämän jälkeenkin.
Kenkhreaissa on noin 500 metriä pitkä ranta ja lahti sekä niemeke, jossa satama aallonmurtajineen on sijainnut. Allonmurtajia oli kaksi, koillisosassa sijainnut eteläsuuntainen allonmurtaja ja lounaisosassa sijainnut itäsuuntainen aallonmurtaja. Erilaisia varasto- yms. rakennuksia on ollut ainakin 200 metrin matkalla.
Satamarakenteiden lisäksi arkeologisella alueella on Isikselle omistetun temppelin rauniot. Temppeli sijaitsi aivan merenrannassa ja siinä oli apsis, mosaiikkilattiat ja suihkulähde. Apuleiuksen teoksessa Kultainen aasi Kenkhreai esiintyy paikkana, jossa päähenkilö tulee Isiksen uskoon öisellä rannalla sekä osallistuu tämän juhlaan, mikä saattaa viitata samaan paikkaan. Myöhemmin temppelin paikalle rakennettiin varhaiskristillinen kirkko, joka kukoisti vielä 500-luvulla.
Arkeologisella alueella on myös toisen, mahdollisesti Afroditelle omistetun pyhäkön jäänteet. Alueelta on löydetty myös lukuisia roomalaisaikaisia hautoja. Osa alueen raunioista on nykyisin meren peittämiä.
Raimo Hukka

Raimo Hukka (s. 9. toukokuuta 1948 Pielisensuu) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelanneen Hukan ura alkoi 1. divisioonan Upon Pallosta 1966. Seuraavan kauden hän pelasi Lahden Pallossa 2. divisioonaa. Hukka palasi mestaruussarjaan nousseeseen Upon Palloon 1968 ja siirtyi sieltä edelleen Lahden Reippaaseen, jossa hän pelasi 1969–1977. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1970 ja neljä perättäistä Suomen Cupia 1972–1975. Hukka palasi kentille 2. divisioonan Lahden Palloseuran riveissä 1980 ja pelasi sen jälkeen vielä Reippaassa 1981–1984 sekä Lahden Työväen Palloilijoissa 1985–1986. Kaikkiaan Hukka pelasi 11 kauden aikana 141 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 36 maalia.
Maajoukkueessa Hukka pelasi vuonna 1974 kaksi maaottelua.