google/wiki40b huggingface dataset:
Luan Krasniqi

Amatööriura

Krasniqin perhe muutti kotikaupungistaan Junikista Saksaan Rottweiliin kun hän oli saanut koulunsa päätökseen vuonna 1987. Nyrkkeilyn hän aloitti BSV Rottweil, missä häntä valmensi huippuvalmentaja Theo Kerekesch. Saatuaan Saksan kansalaisuuden hän osallistui Liverpoolissa käytyyn kansainväliseen turnaukseen ja voitti kultamitalin. Samana vuonna hän saavutti myös Saksan mestaruuden. Menestys jatkui 1995 MM-kisoissa, missä hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa kuubalaiselle Félix Savónille. Vuotta myöhemmin hän eteni Atlantan olympialaisissa välieriin, mutta silmävamma esti häntä kohtaamasta uudelleen Savónia ja hän palasi kotiin pronssimitali kaulassa.

Ammattilaisura

Atlantan kisojen jälkeen Krasniqi solmi ammattilaissopimuksen Panix Promotionsin kanssa. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2. syyskuuta 1997 hän voitti nelieräisessä kamppailussa Harry Seniorin. Samoihin aikoihin hän toimi Lennox Lewisin sparraajana. Kaikkiaan hän otteli Panixille 15 ottelua, joista voitti jokaisen, ennen kuin siirtyi keväällä 2000 Universum Box-Promotionsin riveihin. 5. tammikuuta 2002 hän pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta Rene Monsia vastaan ja voitti 12-eräisen kamppailun tuomariäänin 2-1. Hän kuitenkin hävisi tittelin heti ensimmäisessä puolustuksessaan Przemyslaw Saletalle saman vuoden heinäkuussa.
Uudestaan Krasniqi pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta 14. helmikuuta 2004 ja voitti tuolloin Sinan Samil Samin. Hän puolusti mestaruuttaan voitolla Monsea vastaan ja otteli ratkaisemattoman Timo Hoffmannin kanssa. Toukokuussa 2005 hän voitti Lance Whitakerin ja pääsi ottelemaan WBO-liiton maailmanmestaruudesta. Saman vuoden syyskuussa Hampurissa käydyssä mestaruusottelussa Lamon Brewster kuitenkin säilytti mestaruutensa yhdeksännen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maaliskuussa 2007 hän otteli Stuttgartissa Brian Minton kanssa avoimesta WBO:n Intercontinental-tittelistä ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Saman vuoden heinäkuussa hän menetti tittelinsä hävittyään Tony Thompsonille.
Viimeksi Krasniqi otteli 15. marraskuuta 2008 ukrainalaista Oleksandr Dimitrenkoa vastaan häviten tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Alexandra Ahnger

Alexandra (Sascha) Ahnger (15. toukokuuta 1859 Kuopio – 9. syyskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen laulajatar (altto, mezzosopraano) ja laulunopettaja. 
Alexandra Ahngerin vanhemmat olivat eversti Oskar Alfred Ahnger ja Alexandra (Alexandrine) von Koberwein.  Hänen veljensä oli hyönteistutkija Constantin Ahnger. Ahnger opiskeli Smolnanssa Pietarissa 1877 ja Dresdenissä yksityisoppilaana ja konservatoriossa 1885–1888, samoin kuin useana vuonna Pariisissa mme Desirée Artôt de Pavillan ja mme Colonnen johdolla. Laulunopettajana hän toimi vuodesta 1888. Laulunopettaja Ahnger oli Nya svenska samskolanissa 1893–1896, Helsingin sokeainkoulussa 1903–1906, Helsingin konservatoriossa 1907–1927 ja myös yksityisesti. 
Ahnger esitti Louhen osan Oskar Merikannon oopperassa Pohjan neiti vuonna 1908, samoin hän esiintyi muissakin oopperoissa ja konserteissa sekä piti omia konsertteja.
Tatarstanin lippu

Tatarstanin lippu on Venäjälle kuuluvan Tatarstanin tasavallan symboli. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 23. marraskuuta 1991, jolloin se korvasi neuvostoaikana käytössä olleen lipun. Tatarstanin lipun on suunnitellut Täwil Ğiniät ulı Xaziäxmätev. Lippu muodostuu vihreästä ja punaisesta vaakaraidasta, jotka erottaa ohut valkoinen vaakaraita. Lipun väreistä vihreä kuvaa elpymistä ja kevään vehreyttä, valkoinen puhtautta ja punainen kypsyyttä, energiaa, voimaa ja elämää. Toisen tulkinnan mukaan vihreä kuvaa Islamia, punainen venäläisiä ja valkoinen etnisten ryhmien yhteiseloa.
Eero Laine (soutaja)

Eero Johannes Laine (s. 17. syyskuuta 1933 Turku) on entinen suomalainen soutaja.
185 senttimetriä pitkä Laine edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisten perämiehettömässä nelosessa. Joukkue, johon kuuluivat myös Eero Laineen veljet Pertti ja Heikki Laine sekä Arto Nikulainen, karsiutui alkuerissä. EM-kilpailuissa Eero Laine saavutti seitsemännen sijan vuonna 1958.
Turun Yliopiston Soutajia edustanut ”Mela” Laine voitti Suomen mestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuosina 1958 ja 1960. Hän on toiminut myös seuransa soutuvalmentajana ja puheenjohtajana.
Laine väitteli vuonna 1978 kasvatustieteiden tohtoriksi aiheenaan vieraan kielen opiskelumotivaatio Suomessa. Hän on työskennellyt muun muassa Jyväskylän yliopistossa kielipedagogiikan apulaisprofessorina vuosina 1982–1996.
Lumottu

Juoni

Tarinan pääosassa on prinsessa Giselle (Amy Adams), jonka ilkeä kuningatar Narissa (Susan Sarandon) karkottaa taianomaisesta ja lempeästä animaatiomaailmasta karuun todellisuuteen nykypäivän Manhattanin kaduille. Järkyttyneenä uudesta oudosta ympäristöstään, joka ei kyllä toimikaan onnellisten loppujen periaatteella, Giselle joutuu toteamaan olevansa keskellä kaoottista maailmaa, joka kaipaa kipeästi uutta lumoa. Kun Giselle ihastuu hurmaavan kömpelöön asianajajaan Robert Philipsiin (Patrick Dempsey), joka ryhtyy auttamaan häntä vaikka Giselle onkin jo kotipuolessa lupautunut täydelliselle prinssilleen (James Marsden), hän joutuu pohtimaan, onko satukirjojen romanttisilla käsityksillä mitään sijaa oikeassa maailmassa.

Palkinnot

Lumottu sai musiikkikappaleistaan kolme parhaan laulun Oscar-palkintoehdokkuutta.
Karl Grotenfelt

Nils Karl Ossian Grotenfelt (5. kesäkuuta 1878 Mikkeli – 20. lokakuuta 1961 Joroinen) oli maanviljelysneuvos, Järvikylän kartanon isännöitsijä ja sittemmin pitkäaikainen omistaja. Hän omisti myös Grotenfeltien sukutilan Paajalan kartanon eli Örnevikin.

Henkilöhistoria

Karl Grotenfeltin isä oli Ossian Grotenfelt, äiti Anna von Wright ja puoliso vuodesta 1908 Margareta (Gretchen) Wilhelmina Heberle. Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui agronomiksi Kööpenhaminassa 1900. Gotenfeltilla oli lukuisia kunnallisia ja muita luottamustehtäviä, kunnallisneuvoksen arvon hän sai 1920 ja maanviljelysneuvoksen 1937.
Vahva (veistos)

Vahva on Maarit Nissilän (s. 1952) tekemä betoniveistos, joka sijaitsee Turun Patterinhaassa Vaasantien varren puistossa. Vuonna 1987 valmistunut teos paljastettiin vuorineuvos Armas Puolimatkan 70-vuotisjuhlien yhteydessä 2. kesäkuuta 1988. Turun vanhimman lähiön Patterinhaan rakentanut Rakennustoimisto A. Puolimatka lahjoitti veistoksen Turun kaupungille. Jalustoineen 4,5 metriä korkea veistos kuvaa turkulaissyntyisen Armas Puolimatkan elämäntyötä Turun kaupungin rakentajana.
Suomen Mehiläishoitajain Liitto

Suomen Mehiläishoitajain Liitto SML ry on mehiläishoitoa ja siihen liittyvää toimintaa harjoittavien yhdistysten ja yhteisöjen yhteiselin. Liitto kehittää mehiläishoitotaitoa ja kannattavaa mehiläistaloutta, turvaa viljely- ja luonnonkasvien pölytystarvetta, järjestää alan koulutusta ja tuottaa materiaaleja. Suomen Mehiläishoitajain Liitto tarjoaa myös tietoa mehiläisistä, niiden hoidosta sekä hunajasta ja muista mehiläistalouden tuotteista.
Mehiläishoitajien järjestäytymisen historiaa
Vuonna 1909 perustettiin Suomen Siipikarjan-ja  Mehiläishoito Yhdistys, joka järjesti säännöllisesti mehiläishoidon kursseja. Yhdistys lakkautti toimintansa varojen puutteen vuoksi vuonna 1918.
Suomen Mehiläishoitajain Liitto perustettiin 1916. Yhdistys otti äänekannattajakseen Mehiläinen-lehden, jota samana vuonna ryhdyttiin julkaisemaan. Senaatti hyväksyi liiton vuonna 1917. 
Liiton toiminta lopetettiin taloudellisten vaikeuksien ja yhteisten asioiden hoitamisten hankaluuksien vuoksi vuonna 1930. Suomen Siipikarjanhoitajain Liitto otti mehiläishoidon edistämisen osaksi toimintaansa ja jatkoi myös Mehiläinen-lehden julkaisemista.
Vuonna 1945 maatalousministeriö esitti koko maata käsittävän mehiläishoidollisen järjestön perustamista. Samana vuonna päätettiin Mehiläishoitajain Keskusliiton (MeKeli) perustamisesta). Vuonna 1946 alkoi ilmestyä Mehiläistalous-lehti, joka jatkoi Mehiläisen perinnettä.
Vuonna 1957 otettiin käyttöön Kuningatar-hunajapakkaus, ja kaksi vuotta myöhemmin Helsingissä avattiin oma hunajamyymälä.
1960-luvulla MeKelin jäsenistö riitaantui. Sen vuoksi osa mehiläishoitajista perusti Suomen Mehiläishoitajien Keskusjärjestö SuMe r.y:n vuonna 1966.
Liitot yhdistyivät vuonna 1983. Suomen Mehiläishoitajain Liitto SML herätettiin henkiin alkuvuodesta 1984.

Paikallisyhdistykset

Suomen Mehiläishoitajain Liiton paikallisyhdistykset järjestävät mm. erilaisia koulutuksia ja tapahtumia. Tärkeä osa toimintaa on muiden tarhaajien tapaaminen ja kokemusten vaihtaminen. Paikallisyhdistykset ovat SML:n jäseniä, ja henkilöjäsenet paikallisyhdistysten jäseniä. Oman yhdistyksen voi valita asuinpaikan tai esimerkiksi pesien paikan mukaan. Joillakin alueilla toimii useampia yhdistyksiä.
Horst Köhler

Elämäkerta

Köhler on syntyisin Skierbieszówista, joka oli Saksan Puolan-miehityksen aikainen Heidenstein (1939-1944). Hänen perheensä oli kotoisin Bessarabiasta, Romaniasta, nykyisestä Moldovasta. Perhe siirrettiin asuttamaan Puolaa idän yleissuunnitelman mukaan 1942, kun Bessarabia oli Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti luovutettu Neuvostoliitolle 1940. Toisen maailmansodan lopussa kahdeksanlapsinen perhe pakeni Leipzigiin ja 1953 Ludwigsburgiin paetakseen Itä-Saksan kommunistista järjestelmää.
Köhler suoritti ylioppilastutkinnon 1963 ja nousi varusmiespalveluksessa reservin luutnantiksi. Hän väitteli taloustieteen ja valtiotieteen tohtoriksi Tübingenin Eberhard Karls -yliopistossa, jossa hän oli taloustieteen tutkimusassistentti 1969–1976.
Köhler oli valtiovarainministeriön alivaltiosihteeri 1990–1993 ja Helmut Kohlin edustaja G7-esikokouksissa ja muissa talouskonferensseissa. 1993–1998 hän oli Saksan säästöpankkien liiton (Deutscher Sparkassen- und Giroverband) johtaja. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) johtajaksi.
Köhler nimitettiin IMF:n pääjohtajaksi toukokuussa 2000. Köhler valittiin vasta kun Saksan ensimmäinen pääjohtajaehdokas, Caio Koch-Weser, vetäytyi ehdokkuudesta Yhdysvaltain kanssa käydyn kiistan jälkeen. Köhler erosi virastaan 4. maaliskuuta 2004 Saksan oppositiossa olevien konservatiivi- ja liberaalipuolueiden nimitettyä hänet presidenttiehdokkaakseen. Oppositiopuolueiden hallitessa enemmistöä presidentin valitsevan liittokokouksen (Bundesversammlung, joka koostuu Bundestagin ja osavaltioiden edustajista) paikoista, hänen voittonsa näytti varmalta. Köhler voittikin Gesine Schwanin äänin 604–580 ja seurasi Johannes Rauta liittopresidenttinä.
Saksan presidentin asema on suurelta osin seremoniallinen, mutta Köhlerin valtaan jäi päättää vuonna 2005 Bundestagin hajottamisesta ja uusien vaalien järjestämisestä kansleri Gerhard Schröderin pyrkiessä uusien vaalien järjestämiseen. Köhler käytti myös veto-oikeuttaan estämään lokakuussa 2006 hallituksen jo päättämä lennonjohtoa hoitavan Deutsche Flugsicherungin yksityistäminen.
Köhler ilmoitti toukokuussa 2008 pyrkivänsä toiselle kaudelle presidenttinä. Hänen toinen kautensa varmistui toukokuussa 2009, jälleen SPD:n ehdokkaaksi asettamaa Schwania vastaan.

Ero

Köhler erosi presidentin virasta annettuaan kohuja nostattaneita kommentteja Saksan kaupan suojelemisesta sotilaallisin keinoin. Saksalla on kolmanneksi eniten joukkoja Afganistanissa, vaikka operaatio on kansalaisten keskuudessa erittäin epäsuosittu. Myöhemmin kommenttien väitettiin kuitenkin liittyvän EU:n operaatioon Somalian rannikkovesien turvaamiseksi.

Yksityiselämä

Horst Köhler on naimisissa Eva Köhlerin kanssa (o.s. Eva Luise Bohnet). Heillä on kaksi lasta: tytär Ulrike (s. 1972) ja poika Jochen (s. 1977). Kirkkokunnaltaan Köhler on protestantti.
Tappavat sekunnit

Tuotanto

Lontoon International Film Schoolissa opiskellut Petri Pykälä tapasi Turun ylioppilaskylän Kylä-TV:lle amatöörivideoita tehneen Peter Lindholmin. He tekivät käsikirjoituksen yhdessä ja järjestelivät elokuvan kuvaukset Turun seudulle. Pykälän mukaan 35 millimetrin filmille kuvatun elokuvan tuotantobudjetti oli ”vähemmän kuin 5 prosenttia normaalin säätiörahoitteisen elokuvan budjetista”. Lindholm on myöhemmin sanonut olleensa ohjaajana vain työnjohtaja ilman mitään taiteellista panosta.

Vastaanotto

Elokuvaa esitettiin vain yhtenä teatterikopiona Helsingissä, jossa se sai 68 katsojaa. Televisiossa se sai 605 000 katsojaa Yle TV1 -kanavalla maaliskuussa 1987 ja 241 000 katsojaa Yle TV2 -kanavalla helmikuussa 1988.
Kriitikot pitivät Tappavien sekuntien persoonallisesta aihevalinnasta, kestävyysurheilijan ponnisteluista, joka useimpien mielestä kuitenkin peittyi turhien jännitys- ja mustasukkaisuusjuonikuvioiden varjoon.
Niin vähän on aikaa

Kappaleet

Kaikki sävellykset ja sovitukset Henrik Otto Donner.
Kvartsikello

Kvartsikello on kvartsikiteen värähtelyjen avulla aikaa mittava elektroninen kello. Aiemmin kvartsikidekelloja käytettiin kalleutensa ja monimutkaisuutensa vuoksi pääasiassa laboratorioiden tarkkuuskelloina, mutta digitaalisten mikropiirien kehitys mahdollisti 1960-luvulta alkaen kvartsikiteisiin perustuvat rannekellot. Nykyään valtaosa kelloista on kvartsikidekelloja.

Rakenne ja toiminta

Yksinkertaisen kvartsikellon tärkeimmät osat ovat kvartsikiteeseen perustuva pienitaajuinen kideoskillaattori, digitaalisen taajuusjakajan sisältävä mikropiiri, näyttölaite sekä paristo.
Kideoskillaattorissa kvartsikide värähtelee sen rakenteen määräämällä vakiotaajuudella. Mikropiiri laskee värähtelyt ja päivittää kellon näyttämää aikaa kerran sekunnissa. Analogianäyttöisessä kellossa pieni askelmoottori kääntää viisarikoneistoa. Numeronäyttöisessä eli digitaalisessa kvartsikellossa ei ole lainkaan liikkuvia osia, vaan mikropiiriin on yhdistetty numeronäyttö. Tavallisimmin pieni nestekidenäyttö esittää ajan suoraan numeroina.
Kvartsikiteen toiminta perustuu kvartsin pietsosähköisyyteen eli kiteen muodonmuutokseen siihen kohdistuvan sähkökentän vaikutuksesta. Kun pientä äänirautaa hieman muistuttavaan kiteeseen kytketään sähköjännite, kide alkaa värähdellä sille ominaisella resonanssitaajuudella. Värähtelyn taajuus riippuu kiteen tarkasta koosta ja muodosta, ja on rannekelloissa tyypillisesti 2¹⁵ = 32768 hertsiä.
Etenkin vanhemmissa, mutta myös joissakin uusissa kvartsikelloissa on usein selvästi näkyvillä teksti QUARTZ = kvartsi.
Paparazzi (elokuva)

Paparazzi on vuonna 2004 julkaistu toiminta/rikoselokuva. Elokuvan pääosia esittävät Cole Hauser, Robin Tunney, Tom Sizemore, Daniel Baldwin, Kevin Gage, Dennis Farina, Chris Rock, Tom Hollander, Sal Lopez ja Vince Vaughn. Mel Gibson, joka oli yksi elokuvan tuottajista, tekee elokuvassa cameoroolin vihanhallintakurssin potilaana odotushuoneessa. Elokuvan on ohjannut Paul Abascal. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai osakseen kritiikkiä.
Juha Alanen

Juha Ilpo Alanen (19. marraskuuta 1938 Helsinki – 29. syyskuuta 2019 Rääkkylä) oli Ylen Teksti-TV:n urheilupäällikkö. Alanen työskenteli Teksti-TV:ssä sen perustamisesta lähtien. Hän kehitti Teksti-TV:n urheilusivut. Alanen kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 80-vuotiaana Rääkkylässä. Alanen palkittiin vuonna 2001 Martti Jukola -mitalilla ansioistaan urheilujournalismin kehittäjänä. Näyttelijä Outi Alanen on hänen tyttärensä.
Alaruokasen talo

Alaruokasen talo on Rovaniemellä keskustassa Kemijoen rantatörmällä sijaitseva peräpohjalaistalo. 1860-luvulla pystytetty talo on yksi vanhimmista rakennuksista Rovaniemellä. Alaruokasen talo on entisöity ja sitä käytetään erilaisten kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikkana.

Alaruokasen talon historia

Alaruokasen talo on 1860-luvulla Aapo Frans Ruokasen harkkokiviperustalle rakentama yksikerroksinen asuintalo. Arkkitehtonisesti se edustaa peräpohjalaista talonpoikaisrakennusta. Talo säästyi tuholta vuonna 1944, kun saksalaisjoukot polttivat ja räjäyttivät yli 90 prosenttia Rovaniemen kauppalan rakennuksista. Metsäneuvos Jarl Sundqvistin silminnäkijän havainnon mukaan Alaruokasen talo säilyi, kun suomalaisjoukot saapuivat Ranuantietä Rovaniemen Ounaskosken itärannalle ja pyrkivät suojaamaan polttamattomia rakennuksia ampumalla. Hän seurasi kauppalan polttoa Pöyliövaaran rinteellä olleesta piilopirtistä. Alaruokasen talo on ollut asuttuna aina siihen saakka kunnes se siirtyi Rovaniemen kaupungille oston kautta vuonna 1991.

Tila

Ruokasen tila on yksi kolmesta kantatilasta, joiden maille Rovaniemen keskusta on rakennettu. Alaruokasen talo on suojattu asemakaavalla. Rakennuksella on rakennus- ja kulttuurihistoriallista arvoa, sekä kaupunkikuvallista arvoa.
Cronvall (yritys)

Oy Cronvall Ab on vuonna 1878 perustettu suomalainen teknisen alan tuonti- ja tukkuliike, Suomen vanhin alallaan. Yrityksen perusti Helsingissä liikemies Johan Erik Cronvall (JEC). Alkuun yritys oli kattohuopatehdas mutta 1930-luvulla se laajensi toimintaansa teollisuustuotteiden maahantuontiin.
Kongenitaalinen analgesia

Kongenitaalinen analgesia eli synnynnäinen kiputunnottomuus (lyhenne "CIP", "congenital insensitivity to pain") on tila, jossa henkilö voi erottaa terävän ja tylpän kosketuksen tai kylmän ja kuuman, mutta äärimmäiset voimakkaat tuntoaistimukset eivät aiheuta kipua.
Atlassian

Historia

Atlassianin perustivat vuonna 2002 Mike Cannon-Brookes ja Scott Farquhar.  He tapasivat opiskellessaan Sydneyssä Uuden Etelä-Walesin yliopistossa. He käynnistelivät yritystään useita vuosia ja rahoittivat startup-yritystään 10 000 dollarin luottokorttivelalla. Heinäkuussa 2010 Atlassian keräsi 60 miljoonan dollarin riskipääoman Accel Partners -yritykseltä.
Vuonna 2006 Ernst&Young nimesi Cannon-Brookesin ja Farquharin vuoden yrittäjiksi. 

Ansaintamalli

Atlassianilla ei ole perinteistä myyntiorganisaatiota. Sen sijaan kaikkien sen tuotteiden hinnat, tiedot, dokumentaatio, tukipyynnöt ja koulutusmateriaalit löytyvät sen nettisivulta.   Yritys tarjoaa alennuksia vain avoimeen lähdekoodiin perustuville projekteille, akateemisille organisaatioille ja hyväntekeväisyysorganisaatioille. Kaikki tuotteet ovat saatavissa asennettuina tai pilvipalveluina, ja niiden hinnat alkavat 10 dollarista (10 lisenssiä). Hinnat eivät skaalaudu lineaarisesti.
Vuonna 2011 Atlassianin ilmoitti liikevaihdokseen 102 miljoonaa dollaria, eli yrityksen liikevaihto kasvoi 35 % edelliseen vuoteen verrattuna. 

Työntekijöiden motivointi

Atlassian aloitti nykyään muissakin ohjelmistoyrityksissä suositun ShipIt Day- perinteen, jossa ohjelmistokehittäjät saavat neljä kertaa vuodessa kehittää 24 tunnin ajan haluamiaan projekteja. Atlassian kutsui näitä päiviä aluksi nimellä FedEx Days, mutta nimeä muutettiin FedExin pyynnöstä.
Malo Ville

Seuraura

Ville on Chamonix HC:n kasvatti. Hän muutti jo 15-vuotiaana Suomeen ja siirtyi Karhu-Kissojen C-nuoriin kaudeksi 2010–2011. Kaudeksi 2011–2012 Ville siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+24=38. Ville voitti koko B-nuorten SM-sarjan pudotuspelien jäähypörssin 45 minuutillaan. Hän pelasi osan kaudestaan myös HIFK:n A-nuorissa.
Kaudeksi 2013–2014 Ville siirtyi Yhdysvaltain NAHL-junioriliigan Corpus Christi IceRaysiin, jonka sisäisen tehotilaston hän voitti lukemalla +4. Kauden 2014–2015 Ville aloitti kotimaassaan pelaten Ranskan liigacupia Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen paidassa. Hän pelasi näin ollen ensimmäisen miesten pelinsä 29. elokuuta 2014 Ligue Magnusissa pelaavaa HC Morzine-Avoriazia vastaan. Cupin jälkeen Ville palasi kaudeksi 2014–2015 Suomeen ja siirtyi Jokereiden A-nuoriin, joiden kolmanneksi paras maalintekijä hän oli 14 osumallaan Viljami Wacklinin kanssa. Pudotuspeleissä Ville jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Miro Mäkisen ja Lauri Huhdanpään kanssa lukemalla +3.
Minnesota Wilderness varasi Villen 17. pelaajana NAHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän palasi liigaan kaudeksi 2015–2016, mutta Villen kausi päättyi kuitenkin loukkaantumiseen jo joulukuussa 2015. Kaudeksi 2016–2017 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue TuTon kanssa. Kauden kynnyksellä Ville päätettiin kuitenkin lähettää Turun Palloseuran A-nuorten vahvuuteen, jotta hän saisi pelillisesti paremman paikan nousta tasolleen pitkän loukkaantumisensa jälkeen. Ville palasi syyskauden lopulla TuTon vahvuuteen ja pelasi kahdeksan ottelua tehden syöttöpisteen, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2017 hän palasi loppukaudeksi taas TPS:n A-nuoriin.
Kaudeksi 2017–2018 Ville siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella jatkamaan Mestis-uraansa Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli tehoilla 15+12=27 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Jarkko Harjulan kanssa sekä neljänneksi paras pistemies. Kaudella 2018–2019 Ville pelasi loukkaantumisen vuoksi vain 11 runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua.
Ville palasi kaudeksi 2018–2019 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ligue Magnusin Pionniers de Chamonixiin.

Maajoukkueura

Ville pelasi alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Ranskan varakapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista ensimmäisessä turnauksessa Ville oli Ranskan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+4=6. Hänet valittiin myös joukkueensa turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Ranskan A-maajoukkueessa Ville on pelannut kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 9. marraskuuta 2017 Cergyssä Sloveniaa vastaan.

Muuta

Villen pikkuveli Gabin pelaa hyökkääjänä Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Veljesten isä Christophe Ville pelasi omalla urallaan hyökkääjänä peräti kolmet olympiakisat ja yhdeksät miesten MM-kilpailut. Hän toimii nykyään Ligue Magnusin Chamonix HC:n toimitusjohtajana.
Martta Kontula

Martta Edit Maria Kontula, käytti sanoittajana salanimeä Martti, (20. kesäkuuta 1908 Kymi – 20. syyskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Kontula opiskeli Suomen Näyttämöopistossa ja aloitti uransa Helsingin Kansanteatterissa. Hän näytteli vuosina 1933–1960 yhteensä 18 elokuvassa, lähinnä sivuosissa. Ensimmäinen elokuvista oli Georg Malmsténin ainoaksi jäänyt elokuvaohjaus Pikku myyjätär, jossa Kontula oli nimiosassa. Viimeinen oli Edvin Laineen ohjaus Myöhästynyt hääyö vuodelta 1960.
Kaunisääninen Kontula esiintyi teatterin puolella opereteissa. Näyttelijäntyön ohella Kontula teki iskelmäsanoituksia, joita ovat levyttäneet Harmony Sisters ja Arvi Tikkala.
Kontula sai Pro Finlandia -mitalin 1958.
Douvres-la-Délivrande

Douvres-la-Délivrande on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 809 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Douvres-la-Délivranden pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Hekate

Hekate (m.kreik. Ἑκάτη) on yön, tienhaarojen ja magian jumalatar antiikin Kreikan mytologiassa. Muinaisten kreikkalaisten mielestä Hekate oli erittäin vaikutusvaltainen jumalatar. Hän saattoi suoda vaurautta, onnea sekä menestystä mutta toisaalta saattoi näyttää vähemmän suotuisan puolensa. 
Hekate harjoitti myös mustaa magiaa kuten Kirke, joka mainitaan yhdessä lähteessä tämän tyttäreksi – useimmiten Kirken vanhempien kuitenkin kerrotaan olleen Helios ja Perse. Hekatesta tuli myöhemmin kreikkalaisten jumaltarustossa kuun jumalatar. Kuun jumalattarena hänet kuvattiin yleensä kolmipäiseksi. Hänellä oli leijonan, hevosen ja koiran pää. Hekaten vanhemmista ei ole varmaa tietoa, mutta kreikkalainen runoilija Hesiodos kertoo runossaan Jumalten synty Hekaten olevan titaani Perseksen sekä amatsoni Asterian tytär. Zeus kohteli häntä erittäin kunnioittavasti, josta voidaan olettaa Hekaten olevan korkealla jumalten valtajärjestelmässä. Hekate liitetään myös usein myyteissä ja taruissa risteyksiin, joiden uskottiin olevan tärkeitä taikuuden erilaisissa rituaaleissa.
Hekatelle ei pystytetty moniakaan temppeleitä, mutta alttarit olivat yleisiä. Hekatelle uhrattiin kodeissa uuden kuun aikaan, jonka ajateltiin suojaavan kodin piiriä noituuden ja pahojen voimien vaikutukselta. Samankaltaisia alttareita saattoi löytää myös useista risteyksistä.
Roomalainen mytologia tuntee Hekaten nimellä Trivia (risteysten jumalatar).