google/wiki40b huggingface dataset:
Nurmijärven vesitorni

Nurmijärven vesitorni on Nurmijärven kirkonkylässä sijaitseva vesitorni, joka on valmistunut vuonna 1972 ja on vesitilavuudeltaan 1 000 m³. Sen korkeus on noin 22 metriä. 
Nurmijärvellä on vesitornit myös Klaukkalassa ja Rajamäellä.
Vesitornin varsi ja sylinterinmuotoinen säiliöosa on rakennettu kokonaan elementtitekniikalla. Säiliön pohjan osat on jälkijännitetty.  Tornin valmistustekniikan kehitti diplomi-insinööri Matti Janhunen. Nurmijärven vesitorni on Suomen ensimmäinen MJ-torni, joita on myöhemmin rakennettu Suomeen 18 muuta, esimerkiksi Vantaan Korson vesitorni on neljän MJ-tornin ryhmä. 
Nurmijärven vesitornin suunnittelijoille myönnetiin Vuoden betonirakenne -palkinto vuonna 1972. Palkitut ovat arkkitehti Michele Merckling, diplomi-insinöörit Matti, Henri ja Petri Janhunen sekä Matti Ollila.
Pakila (Myrskylä)

Pakila (ruots. Backböle) on kylä Myrskylän kunnan eteläosassa, Myrskylästä Juornaankylään kautta Porvooseen johtavan tien, Porvoontien, yhdystie-1605;n, varrella. Se on maanmittauslaitoksen kiinteistörekisterissä Myrskylän kunnan kuudes maarekisterikylä 504 (Myrskylän kunta) - 406 (Pakila) kaikkiaan seitsemästä kylästä.
Pakila on Myrskylän eteläisin kylä. Sen eteläpuolalla on Askolan Juornaankylä. Pakilassa on kolme järveä Kotojärvi, Pimijärvi ja Valkjärvi. Valkjärven ranta on Porvoontien varrella ja Kotojärvellä Porvoontieltä lähtevän soratieliittymän päässä on puisen tornin rannan puolella laituri. Kumpikaan rannoista ei ole Euroopan unionin säännösten mukaan valvottu uimaranta niin kuin Myrskylässä on Syväjärven länsiranta.
Pakilan urheilukentän laidalla on pieni puurakennus, jossa toimii Pakilan Klubi ry.
Puksipuut

Hoito

Puksipuut viihtyvät puolivarjossa ja auringossa ja ne vaativat keskimääräisen kastelun ja lannoituksen. Juuristo on hyvin lähellä pintaa. Puita ei saa leikata liian myöhään kesällä, sillä uudet kehittyvät versot eivät tuolloin ehdi vahvistua ja "puutua" ennen talven tuloa. Useimmat talvikuolemat aiheutuvat kevätahavasta ja puksipuut vaativatkin tehokasta suojausta kevätauringon poltteelta. Keväällä kasvin herätessä talven jäljiltä sen juuristo saattaa olla yhä roudassa ja veden saanti mahdotonta. Puksipuun juuria kannattaa kastella haalealla vedellä lumien sulamisaikaan ja nopeuttaa siten roudan sulamista. Minkään lajikkeen talvenkestävyyttä ei voida taata edes eteläisimmässä Suomessa.

Hyötykäyttö

Puksipuiden hienosyinen puuaines on suosittua puutöissä ja soittimien osina.
Snookerin maksimibreikki

Freeball ja teoreettinen maksimi

Freeball-tilanteesta on mahdollista suorittaa teoreettinen maksimibreikki, joka on 155 pistettä. Freeball-tilanteessa vastapelaaja on tehnyt virhelyönnin, jonka seurauksena pelaaja on snooker-tilanteessa, jossa punaista palloa ei pysty lyömään suoralla lyönnillä. Tällöin pelaajalla on oikeus lyödä jokin väripallo siten, että se lasketaan ylimääräiseksi punaiseksi palloksi ja sen pussittamisesta hyvitetään yksi piste. Näin ollen pöydällä on 15 punaisen pallon sijaan periaatteessa 16 punaista ja täten avautuu mahdollisuus kahdeksalle lisäpisteelle (1+7 pistettä).
Snooker-ammattilainen Jamie Cope on todistajien läsnä ollessa kyennyt harjoituspelissä tekemään teoreettisen maksimibreikin. Tähän ei tiettävästi ole kukaan muu pystynyt.
Mari Teinilä

Mari Teinilä (s. 12. joulukuuta 1960 Namibia) on suomalainen toimittaja ja Kotimaa-lehden päätoimittaja.
Teinilä on syntynyt Namibiassa, jossa hänen vanhempansa olivat lähetystyössä. Hän muutti Suomeen 12-vuotiaana. Hän on työskennellyt Lähetyssanomissa, Kirkko ja kaupungissa sekä Kotimaassa, jonka palvelukseen hän meni 1996 ja jonka toimituspäällikkönä hän toimi 2005–2009 ja sen jälkeen päätoimittajana. Teinilän erityisaloja ovat kotimaisen kirkollisen uutisoinnin lisäksi lähetystyötä, pakolaisuutta ja aidsia koskeva uutisointi. Hän on tehnyt useita juttumatkoja ulkomaille, erityisesti Afrikkaan. Teinilä on myös ollut kansainvälisen ekumeenisen uutistoimisto ENI:n (Ecumenical News International) hallituksen jäsen 2003–2007.
Toimittajan työn ohella Teinilä on kirjoittanut kirjoja, muun muassa henkilökuvan kirjailija Anna-Maija Raittilasta.
Teinilä aloitti 1. toukokuuta 2009 Kotimaan toisena päätoimittajana yhdessä vastaavan päätoimittajan Pauli Aalto-Setälän kanssa. Aalto-Setälän siirryttyä toisiin tehtäviin hänestä tuli vastaava päätoimittaja.
Kolme veljee

Singlet

Albumilta on julkaistu kaksi singleä: Se joka karkuun pääs, josta on julkaistu myös musiikkivideo ja Pappi, lukkari, talonpoika ja kuppari, jonka Topi esitti vuoden 2012 Syksyn sävel-kilpailussa.
Jerry Hadley

Jerry Hadley (16. kesäkuuta 1952 – 18. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen tenori. Hän sai uransa aikana kolme Grammy-palkintoa vuosina 1992, 1995 ja 2004.
Hadley kaavaili alun perin kapellimestarin uraa, mutta alkoi sitten opiskella laulamista. Hän aloitti uransa pienissä oopperataloissa eri kohteissa Yhdysvalloissa, mutta pääsi New Yorkin oopperan vakituiseksi tähdeksi debytoituaan siellä Arturon roolissa Gaetano Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor. 
Hadley teki Wienin valtionoopperan -debyyttinsä vuonna 1982 tulkiten silloinkin Donizettia. Hän esiintyi uransa aikana useissa maailman tunnetuimmissa oopperataloissa, kuten La Scalassa, Metropolitan-oopperassa sekä Hampurin valtionoopperassa. Hän tuli Donizettin oopperaroolien ohella tunnetuksi mm. Gioacchino Rossinin ja Wolfgang Amadeus Mozartin sekä Broadway-musikaalien, operetin ja populaarimusiikin tulkitsijana. Hän esiintyi usein myös Tom Rakewellin roolissa Igor Stravinskin oopperassa The Rake's Progress.
Hadley tilasi vuonna 1996 Daniel Steven Craftsilta Carl Sandburgin runouteen pohjautuvan musiikkiteoksen The Song and The Slogan, joka sai kantaesityksensä vuonna 2000. Hän ampui itseään ilmakiväärillä päähän 10. heinäkuuta 2007 New Yorkin osavaltiossa ja päätyi tajuttomana sairaalaan. Hänellä todettiin vaikeita aivovaurioita, ja hänen hengissäpitonsa lopetettiin tehoamattomana 16. heinäkuuta. Hän menehtyi vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin.
Hadleyn viimeiset oopperaesitykset tapahtuivat Australiassa toukokuussa 2007 Pinkertonin roolissa Giacomo Puccinin teoksessa Madama Butterfly. Ennen itsemurhaansa Hadleyn kerrotaan kärsineen taloushuolista ja masennuksesta.
Egbert (Wessex)

Egbert (myös muodossa Ecgberht n. 770–839) oli Wessexin kuningas, joka nosti maansa Britannian mahtavimmaksi ohi Mercian ja yhdisti Englannin kuningaskunnat vuonna 829. Häntä usein pidetään ensimmäisenä Englannin kuninkaana, tosin ei tiedetä millä nimellä hän kutsui itseään. Hänestä käytettiin nimeä bretwalda, "brittien hallitsija". Hänen lapsenlapsensa Alfred Suuri oli ensimmäinen, joka käytti nimitystä Englannin kuningas.
Egbert palveli luultavasti kolme vuotta Kaarle Suuren armeijassa. Egbert oli naimisissa frankkiprinsessa Redburgan kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa ja tytär. Egbertin vaiheista kertoo Anglosaksien kronikka. Hän nousi Wessexin kuninkaaksi vuonna 802 ja sai Cornwallin valtansa alle 810-luvulla. Hän voitti mercialaiset Ellendunin taistelussa vuonna 825, miehittäen Mercian vuoden ajaksi vuonna 829, ja samana vuonna Northumbria hyväksyi hänen valtansa.
Jamal

Jamalin niemimaa  (ven. полуо́стров Яма́л, poluostrov Jamal) on Luoteis-Siperiassa Karanmeren ja Obinlahden välissä sijaitseva 720 kilometriä pitkä ja 230 kilometriä leveä nenetsien eli samojedien asuttama niemimaa. Suomennettuna nimi tarkoittaa maan äärtä tai loppua. Hallinnollisesti alue kuuluu Jamalin nenetsien autonomiseen piirikuntaan.
Niemimaan maaperä on pääasiassa ikiroudassa, ja se on geologisesti hyvin nuorta aluetta.
Jamalin niemimaalla on harrastettu perinteisesti laajamittaista poronhoitoa. Useilla tuhansilla nenetseihin ja hanteihin kuuluvilla poropaimenilla on noin 500 000 poroa. 
Jamal on myös tärkeä arktisten vesilintujen pesimäalue. Jamalissa ja Taimyrin niemimaalla ovat muun muassa kiljuhanhen tärkeimmät pesimäpaikat.
Jamalin niemimaa rajoittuu Obinlahteen, joka on alun perin makean veden alue, johon Objoki laskee. Vesi on kuitenkin muuttunut suolaiseksi ja kalat ovat vähentyneet. Viranomaisten mukaan syy kalan vähenemiseen on ylikalastus, mutta asukkaiden mukaan suolan lisääntymisen ja kalakannan pienenemisen aiheutti hiekan ruoppaaminen. Tästä varoittivat tutkijatkin ennen Sabettan kaasuntuotantolaitoksen rakennustöiden alkamista.
Vuonna 2014 Jamalin niemimaalta löydettiin selittämättömällä tavalla maahan syntyneitä valtavia 
reikiä. Erään teorian mukaan kraatterien synnyn syynä oli kaasupurkaus ikiroutaisesta maasta. Metaanikaasun äkillinen vapautuminen johtui alueen lämpenemisestä ilmastonmuutoksen takia.

Kaasuntuotantolaitos

Venäjän suurimmat maakaasukentät sijaitsevat Jamalissa. Pääosin Venäjän valtion omistama kaasuyhtiö Gazprom on rakentanut Sabettan alueelle kaasuntuotantolaitoksen, joka aiheuttaa ongelmia paikallisille asukkaille ja vaeltavalle poronhoidolle.
Tuotantoalueella toimii myös Yamal Lng -yhtiön nesteytyslaitos, joka täydellä teholla toimiessaan tuottaa vuodessa 16,5 miljoonaa tonnia nesteytettyä kaasua eli lng:tä, joka viedään Sabettan satamasta maailmalle. Satama vihittiin käyttöön joulukuussa 2017. Yrityksen pääomistajat ovat Putinin lähipiiriin kuluvat Leonid Mihelson ja Gennadi Timtsenko.
Piirikunta on maailman kaasupitoisinta aluetta, jossa on maailman kaasuvaroista 18 prosenttia. Bovanenkovon kaasukentältä kaasua kulkee putkia pitkin muun muassa Suomeen ja Ukrainan kautta edelleen. Sabettan kaasukentästä omistaa Kiinan valtion rahoitusyhtiö ja Silkkitierahasto lähes 30 prosenttia, ranskalainen öljy-yhtiö Total omistaa 20 prosenttia.
Nenetseille kaasutuotannon aloittamisesta on enemmän haittaa kuin hyötyä. Vaikka kännykkäyhteydet nykyisin toimivat, Sabettan poropaimentolaisilla on pulaa polttopuusta ja asunnot ovat kylmiä. Polttoaine moottorikelkkoihin joudutaan hakemaan sadan kilometrin päästä. Nenetsit eivät saa käyttää lentokenttää, joka rakennettiin heidän pyhälle paikalleen.
Alueen porolaitummista on laskennallisesti kuusi prosenttia päätynyt kaasuntuotantoon, mutta aluetta pirstaloivat putket, tiet ja rautatie. Rautatietä suunnitellaan jatkettavan Sabettaan asti.
Syvänneahvenet

Lajit ja anatomia

Syvänneahveniin kuuluu lähteestä riippuen noin viidestätoista kolmeenkymmeneen lajia, esimerkiksi hohtosyvänneahven (Epigonus telescopus), jotka jaetaan viiteen tai kuuteen sukuun. Ruumiinmuodoltaan lajit ovat pitkulaisia tai osa lyhyehköjä ja tukevahkoja. Tyypillisesti ne jäävät alle 20 cm:n pituisiksi ja suurimmat lajit voivat saavuttaa noin 58 cm:n pituuden. Kalojen silmät ovat hyvin kookkaat ja muodoltaan pyöreät tai soikeat. Syvänneahvenilla on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikkämpi. Taaempi selkäevä ja peräevä ovat suomupeitteiset. Suu on syvänneahvenilla suurikokoinen ja hampaat pienehköt.Väritlään syvänneahveniin kuuluvat kalat ovat punertavan ruskeita tai mustia.

Levinneisyys ja elintavat

Syvänneahvenia tavataan Välimerestä, Atlantista ja Intian valtamerestä lauhkeista vesistä. Ne elävät 75–3 700 metrin syvyydessä merenpinnasta. Syvänneahvenlajien ravintoon kuuluvat pienet selkärangattomat planktoneliöt, kuten äyriäiset ja hankajalkaiset.
Sudeettialueet

Sudeettialueet olivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen uuteen Tšekkoslovakian valtioon liitettyjä, pääosin saksankielisiä alueita. Nimitys johtuu Tšekin pohjoisrajan tienoilla sijaitsevasta Sudeettien vuoristosta. 
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Sudeettialueet kuuluivat Itävalta-Unkariin ja muodostivat osan Böömiä ja Määriä, joihin kumpaankin kuului sekä saksan- että tšekinkielisiä alueita. Sodan jälkeen vanhat Böömin ja Määrin alueet tulivat kokonaisuudessaan, myös saksankielisten alueiden osalta, kuulumaan uuteen Tšekkoslovakian valtioon, mikä vahvistettiin Saint-Germainin rauhassa vuonna 1919.
Alueen saksankielisen väestön keskuudessa kuuluminen Tšekkoslovakiaan herätti alusta lähtien tyytymättömyyttä, mitä Adolf Hitlerin oli myöhemmin helppo käyttää hyväksi. Saksa vaati ja sai Tšekkoslovakialta Sudeettialueet vuonna 1938 Münchenin sopimuksella. Vuonna 1939 alueen asukasluku oli 2 943 187 ja pinta-ala 22 587 km². Tšekkoslovakian alueella asui huomattava saksalaisvähemmistö. Sudeetti­kriisin seurauksena Tšekkoslovakia luovutti natsi-Saksan vaatimuksesta Sudeettialueensa sen hallintaan Münchenin sopimuksen mukaisesti vuonna 1938. Saksa muodosti alueesta Sudetenland-nimisen Reichsgau-alueen ja miehitti puoli vuotta myöhemmin koko Tšekkoslovakian. 
Saksalaismiehityksestä maa vapautui 1945 ja sudeettialue palautettiin Tšekkoslovakialle samana vuonna. Sodan jälkeen vuosina 1945–1947 alueen noin 2,6 miljoonaa saksalaista karkotettiin presidentti Edvard Benešin säätämillä laeilla maasta. Tšekit tekivät jonkin verran kostoiskuja Saksaan siirtyviä saksalaisia, etenkin aseensa luovuttaneita sotilaita kohtaan. Arviolta 30 000 sudeettisaksalaista teloitettiin. 
Vuonna 1996 Saksa ja Tšekki antoivat sovintojulistuksen, jossa tšekit valittivat syyttömien karkotettujen kärsimyksistä. Karkotettujen Sudeettiliitto (saks. Sudetendeutsche Landsmannschaft) ei hyväksy sopimusta edelleenkään.
Vuonna 2015 Sudeettiliitto luopui vaatimuksesta karkotettujen sudeettisaksalaisten omaisuuden palauttamisesta Tšekin tasavallalta.
HMS Codrington

Palvelus

Codrington oli palvelukseen oton jälkeen koulutettavana Englannin kanaalissa, kunnes se liitettiin heinäkuussa 1930 Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueen johtajaksi. Alus palasi kesäkuussa 1931 huollettavaksi Devonportin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 30. kesäkuuta.
Kesäkuuhun 1937 saakka alus palveli Välimerellä ollen Devonportin telakalla syys-lokakuussa 1932. Alus kolaroi 12. kesäkuuta 1934 HMS Acastan kanssa mutta kärsi vain vähäisiä vaurioita. Viimeiset kuukaudet Välimeren laivastossa alus osallistui laivueensa mukana sisällissotaan ajautuneen Espanjan rannikonvalvontaan.
Palattuaan kesäkuussa 1937 Britteinsaarille alus sijoitettiin Devonportin reserviin. Se siirrettiin 1938 huollettavaksi ja sen jälkeen alus sijoitettiin Kuninkaallisen laivaston tekniseenkouluun Keynshamiin. Aluksen huolto valmistui lopullisesti elokuussa 1939.
Toisen maailmansodan sytyttyä alus liitettiin 3. syyskuuta 1939 johtoalukseksi Doveriin sijoitettuun 19. Hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi laivueensa mukana syys-lokakuussa Ranskaan meneviä joukkojenkuljetussaattueit ja suoritti sen jälkeen Kanaalin ja Pohjanmeren valvontaa.
Codrington kuljetti 4. joulukuuta kuningas Yrjö VI:n Doverista Boulogneen vierailemaan Ranskassa olevien siirtoarmeijan joukkojen luona. Alus kuljetti 10. joulukuuta kuninkaan takaisin Doveriin. Se suojasi 22. joulukuuta apumiinalaiva Princess Victoriaa sen tehdessä Doverin sulkukenttää (operaatio GF).
Alus kuljetti 4. tammikuuta 1940 laivastoministeri Winston Churchillin Ranskaan. Alus määrättiin helmikuussa johtoalukseksi 1. hävittäjälaivueeseen 19. tammikuuta uponneen Grenvillen tilalle. Alus kuljetti 5. helmikuuta Doverista Boulogneen pääministeri Neville Chamberlainin, Winston Churchillin sekä sotilasjohtoa Ranskaan Pariisissa pidettävään sotaneuvostonkokoukseen. Englantiin palattuaan alus siirrettiin Chathamin telakalle huollettavaksi.
Tuoresjärvi

Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.

Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Iso-Roineen alueeseen (35.773) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Neutronium

Neutronium (lyhennettynä Neutrium) on oletettavasti neutronitähdistä löytyvä aineen olomuoto. Sanan keksi Andreas von Antropoff 1926. Alun perin sanalla viitattiin hypoteettiseen alkuaineeseen, jonka järjestysluku on nolla ja joka sijoitettiin alkuaineiden jaksollisen järjestelmän yläpuolelle. Neutronitähtien löytyessä sanalla on alettu viitata neutronitähdistä löytyvään aineeseen. Oletetaan myös, että neutronit muodostaisivat pelkästään neutronista muodostuvia ytimiä; esimerkiksi tetraneutroni on neljän neutronin muodostama atomiydin. Tetraneutronien olemassaoloa ei ole pystytty todistamaan kokeellisesti ja niistä tehdyt tutkimukset olivat virheellisiä.
Yksittäiset neutronit hajoavat maan päällä noin 15 minuutissa. Neutronitähdissä yksittäiset neutronit ja niiden mahdollisesti muodostamat ytimet ovat stabiileja sen takia, että neutronitähden vetovoima pitää ne samaan tapaan yhdessä kuin atomiytimessä olevat neutronit pysyvät stabiileina vahvan vuorovaikutuksen ansiosta. Koko neutronitähti muodostaa ikään kuin yhden valtaisan atomiytimen, jossa ne pysyvät vakaina.
Alustavaa todistusaineistoa on löytynyt dineutroneista vuonna 2012 tehdyissä tutkimuksissa. On kuitenkin tärkeää erottaa dineutroni- ja tetraneutronitutkimusten kaksi selkeintä piirrettä. Tetraneutronihypoteesissa oletettiin, että olisi olemassa maan päällä stabiileja neutroniytimiä. Sen sijaan dineutronioletuksessa ne pysyvät yhdessä vain lyhyen aikaa.
Vaikka neutronitähdet ovat todistettuja objekteja tähtitieteessä neutroniumin todistaminen on hankala tehtävä. Neutronitähden suurta tiheyttä ja valtavaa vetovoimaa vastaavia olosuhteita on hankala luoda maanpäällisissä laboratorioissa, kuten hiukkaskiihdyttimissä.
Nicolas Lombaerts

Seurajoukkueura

Lombaerts siirtyi Club Bruggen 19-vuotiaiden joukkueesta KAA Gentiin vapaalla siirrolla kesällä 2004. Hän pelasi Gentissä kolmen kauden aikana yhteensä 76 Jupiler Pro Leaguen ottelua, joissa teki yhden maalin. Lisäksi hän pelasi yhdeksän Belgian cupin ja kahdeksan UEFA Intertoto Cupin ottelua.
Lombaerts siirtyi pietarilaiseen Zenitiin kesällä 2007. Hän on pelannut seurassa 188 Venäjän pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. Hän voitti Venäjän-mestaruuden 2007, 2010 ja 2015 sekä Venäjän cupin 2010 ja 2016. Mestarien liigassa hän on pelannut karsintapelit mukaan lukien 48 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän pelasi yhdeksän ottelua Zenitin voittaessa UEFA Cupin kaudella 2007–2008. Kaikkiaan hän on pelannut UEFA Cupissa / Eurooppa-liigassa karsintapelit mukaan lukien 23 ottelua, ja tehnyt yhden maalin. Hän oli voittamassa UEFA Super Cupia 2008.

Maajoukkueura

Lombaerts pelasi Belgian kaikissa ikäkausimaajoukkueissa 16-vuotiaista ylöspäin. Belgian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen minuuttinsa 3–2-voittoon päättyneessä EM-karsintaottelussa Serbiaa vastaan elokuussa 2007. Avauskokoonpanossa hän esiintyi ensimmäisen kerran EM-karsintaottelussa Suomea vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen A-maaottelumaalinsa hän teki EM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan lokakuussa 2010. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 ottelun Etelä-Koreaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 4. kesäkuuta 2016 mennessä 39 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Neliraajahalvaus

Syyt

Neliraajahalvaus johtuu aivoihin tai selkäytimeen kohdistuneesta vauriosta, jonka vuoksi henkilö menettää osittain tai kokonaan kykynsä liikuttaa käsiään ja jalkojaan. Selkäydinvamman saattavat aiheuttaa muun muassa liikenteessä, urheilussa tai kotioloissa sattuneet tapaturmat mutta myös tietyt sairaudet.

Terminologia

Neliraajahalvaus tunnetaan myös nimellä tetraplegia ja kvadriplegia. Molemmat termit tarkoittavat neljän raajan halvaantumista, joskin tetraplegia on nykyään hyväksyttävämpi termi. Tetraplegia, jota käytetään yleisesti Euroopassa, on etymologisesti parempi versio, koska sekä sanat tetra että plegia ovat kreikkalaisperäisiä sanoja, kun taas sana quadra on latinalaisperäinen.
Aika haavat parantaa

Musiikkivideo

Kappaleeseen kuvattiin koulumaailmaan sijoittuva musiikkivideo. Video on kuvattu Vantaalla Kaivokselan koululla sekä Helsingissä Valofirma Cine Light Rentalin tiloissa toukokuussa 2008. Videon on ohjannut Jukka Salo.
Marcin Burkhardt

Marcin Burkhardt (s. 25. syyskuuta 1983) on puolalainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä azerbaidžanilaista Simurq PFC:tä. Hän on pelannut myös Ruotsissa IFK Norrköpingissä.
Trooppinen myrsky Bret

Trooppinen myrsky Bret oli vuoden 1993 hurrikaanikauden toinen nimetty myrsky. Bret muodostui noin 1850 kilometriä lounaaseen Kape Verdestä 4. elokuuta, kulki Kolumbian ja Venezuelan pohjoisrannikoiden ohitse, iski Nicaraguaan 10. elokuuta ja päästyään Tyynellemerelle vahvistui hurrikaani Gregiksi.
Venezuelassa kuoli virallisten lähteiden mukaan 173 ihmistä ja useita katosi. Kolumbiassa kuoli 1 ihminen ja Nicaraguassa 10.
Alessio Romagnoli

Seurajoukkueura

Romagnoli on AS Roman kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Serie A:ssa maaliskuussa 2013 Genoaa vastaan onnistuen heti maalinteossa puskemalla Francesco Tottin kulmapotkusta. Syyskuussa 2014 Romagnoli siirtyi kauden 2014-2015 kattavalle lainasopimukselle Serie A:n Sampdoriaan, jossa hän pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Vahvan kauden jälkeen Romagnoli siirtyi AC Milaniin, jossa on nyt pelannut kaudesta 2015-2016 lähtien. Myös esimerkiksi Arsenal on ollut kiinnostunut Romagnolin palveluksista.

Maajoukkueura

Romagnoli on edustanut monia Italian nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2016 hän on pelannut A-maajoukkueessa, jossa otteluita on kertynyt kahdeksan. Debyyttinsä hän teki Espanjaa vastaan MM-karsinnassa 6. lokakuuta 2016. Maajoukkuedebyytissään Romagnoli pelasi topparina täydet 90 minuuttia 1-1 tasatulokseen päättyneessä ottelussa.
Zaibatsu

Terminologia

Vaikka zaibatsuja oli olemassa 1800-luvulta saakka, termi tuli yleiseen käyttöön vasta ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Määritelmänsä mukaan zaibatsut olivat suuria suvun hallitsemia monopoleja, jotka koostuivat huipulla olevasta holdingyhtiöstä, täysin zaibatsun omistuksessa olevasta varoja hankkivasta pankista ja useista teollisuutta harjoittavista tytäryhtiöistä, jotka hallitsivat tiettyä osaa markkinoista joko yksinään tai omien tytäryhtiöidensä kautta.
Vaikka termiä käytettiin joskus esimerkiksi Yhdysvalloissa 1980-luvulla viittaamaan suuriin japanilaisiin yrityksiin, Japanissa sitä ei käytetä muuten kuin historiallisessa kontekstissa.

Merkitys

Zaibatsut olivat Japanin keisarikunnan talous- ja teollisuustoiminnan sydämessä. Niillä oli runsaasti vaikutusvaltaa Japanin sisä- ja ulkopolitiikassa. Rikken seiyūkai -puoluetta pidettiin Mitsui-ryhmän laajentumana, ja ryhmällä oli myös vahvat yhteydet keisarillisen Japanin armeijaan. Samoin rikken minseitō oli yhteydessä Mitsubishi-ryhmään, kuten myös keisarillisen Japanin laivasto. Toisen maailmansodan alkuun mennessä neljällä suurella zaibatsulla oli suoraan hallussaan yli 30 prosenttia Japanin kaivos-, kemian- ja metalliteollisuudesta ja lähes 50 prosenttia kone- ja laitemarkkinoista, merkittävä osa ulkomaankauppalaivastosta ja 60 prosenttia pörssistä.
Sekä vasemmisto että oikeisto suhtautuivat epäilyksellä zaibatsuja kohtaan 1920- ja 1930-luvuilla. Vaikka maailma oli vajonnut taloudelliseen lamaan, zaibatsut kukoistivat valuuttaspekulaatioiden, halvan työvoiman ja armeijan hankintojen kautta. Asiat kärjistyivät Ketsumeidan-välikohtauksessa maaliskuussa 1932, kun Mitsuin johtaja murhattiin. Tämän jälkeen zaibatsut yrittivät parantaa julkista kuvaansa hyväntekeväisyystyön avulla.
Japanin miehityskaudella sodan jälkeen zaibatsuja yritettiin hajottaa. Yhdysvaltalaiset pitivät zaibatsuja osoituksena Japanin taloudellisesta imperialismista: militaristien ja zaibatsujen tavoitteet olivat olleet samat, vaikka keinot erosivatkin toisistaan. Vaurauden keskittymistä harvoille oligarkeille pidettiin myös maan demokratisoitumisen kannalta haitallisena. Zaibatsujen hajottamiseen liittyi kuitenkin monia käytännön ongelmia, ja niitä vastaan kohdistetut toimet onnistuivat vain osittain. Japanin talouden nykyiset löyhemmät keiretsu-yritysryhmät eroavat silti huomattavasti entisistä zaibatsuista.
José Manuel Aizpurúa

José Manuel Aizpurúa (1902, San Sebastián – 6. syyskuuta 1936 San Sebastián) oli espanjalainen arkkitehti.
Aizpurúa oli GATEPAC-Ryhmän tärkeimpiä jäseniä yhdessä Fernando García Mercadalin, Josep Lluís Sertin ja Josep Torres Clavén kanssa.
Ketoosit

Ketoosi on monosakkaridi, jossa on yksi ketoni-ryhmä molekyyliä kohti. Kolmihiilisenä dihydroksiasetoni on yksinkertaisin ketoosi ja ainut jolla ei ole optista aktiivisuutta. Ketoosien systemaattinen nimi muodostetaan liittämällä hiiliatomien lukumäärää kuvaavaan etuliitteeseen pääte -uloosi.
Muita ketooseja ovat esimerkiksi fruktoosi ja sorboosi.