google/wiki40b huggingface dataset:
Silver Surfer (videopeli)

Pelaaminen

Pelin alussa on valittava yksi viidestä kentästä, jotka suoritetaan vapaavalintaisessa järjestyksessä. Tasot rakentuvat yhden pomovastuksen ympärille, jotka ovat myös peräisin Marvel-universumista. Tasojen perspektiivi vaihtelee ylhäältä sivulta kuvattavaan. Etäisesti peli muistuttaa Capcomin Mega Man -sarjaa. 
Peli on tunnettu huimasta vaikeusasteestaan, sillä Hopeasurffari kuolee yhdestä iskusta, jonka jälkeen on palattava tason alkuun. Tämän vuoksi se sai ilmestyessään ristiriitaisia arvosteluja ja sitä pidetään yhtenä konsolin vaikeimmista peleistä. Pelin musiikkeja on pidetty tosin suuressa arvossa.
Laulubulbuli

Levinneisyys

Laulubulbulia tavataan Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa ja Sierra Leonessa. Lajin kannaksi arvioidaan 100 000–500 000 yksilöä. Sen esiintymät ovat kuitenkin sirpaloitumassa ja kanta pienenemässä metsien häviämisen seurauksena, joten laji on luokiteltu vaarantuneeksi.

Elinympäristö

Laulubulbuli elää luonnontilaisten alankometsien keskikerroksissa.
Tallinnan tuomiokirkko

Tallinnan tuomiokirkko (vir. Tallinna toomkirik) on Viron evankelis-luterilaisen kirkon tuomiokirkko Tallinnassa. Se on Tallinnan kirkoista vanhin, ja pyhitetty pyhälle Neitsyt Marialle. Sen vanhimmat osat ovat peräisin 1200-luvulta. Kirkon ulkonäössä on havaittavissa historian kerrostumia. Kirkko edustaa ulkoapäin lähinnä gotiikkaa, 1700-luvulta peräisin olevan kirkontornin edustaessa kuitenkin barokin tyylisuuntaa. Kirkon sisällä on arvokas kokoelma baltiansaksalaisten aatelismiesten epitafeja.
Kirkkoon on haudattu muun muassa ruotsalaisen sotapäällikkö Pontus De la Gardie, tutkimusmatkailija ja amiraali Adam Johann von Krusenstern sekä skotlantilaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali Samuel Greig.

Historia

Tallinnan Toompealle alettiin rakentaa puista kirkkoa vuoden 1219 jälkeen. Kivikirkon rakentamisen aloittivat dominikaanit näiden tultua Toompealle vuonna 1229 ja kirkko valmistui vuonna 1240. Tanskan kuningas Valdemar II Sejr julisti kirkon omistetuksi Neitsyt Marialle. Kirkkoa laajennettiin 1300-luvulla ja edelleen 1400-luvulla. Kirkolle rakennettiin kellotorni jo keskiajalla, mutta sen nykyinen barokkityylinen kellotorni on rakennettu 1700-luvulla. Kirkko kärsi suuria vahinkoja vuonna 1684 sattuneessa Toompean tulipalossa ja kirkkoa jouduttiin korjaamaan vuosisadan loppuun saakka. Kirkko säilyi pitkään leimallisesti saksalaisena kirkkona ja ensimmäinen virolainen saarna pidettiin kirkossa vasta vuonna 1927. Kirkon seurakuntatoiminta pysähtyi neuvostomiehitykseen ja se saattoi jatkua vasta vuonna 1949.
1. jääkäriprikaati (jatkosota)

Osasto Lagus

1. Jääkäriprikaatin perustamiseksi siirrettiin jääkäripataljoonat 2, 3 ja 4 Kuopioon, jossa prikaatinkomentajaksi määrätty eversti Urho Sihvonen perusti prikaatin kevät kesällä 1940. Kesällä prikaatinkomentajan tehtävät vastaanotti eversti Ruben Lagus.
Eversti Ruben Laguksen komentaman 1. Jääkäriprikaatin sijoituspaikka oli Riihimäen-Kouvolan alueella. Riihimäellä 21.6.1941 ilmoittautui  Kevyt Patteristo 11:n komentaja kapteeni (myöh. majuri) Vesenterä eversti Lagukselle, jonka jälkeen 1. Jääkäriprikaatiin orgaanisesti liitetty patteristo jatkoi seuraavat päivät koulutuksen hiomista ja yhteistoiminnan harjoittelua jääkäripataljoonien kanssa. 1. Jääkäriprikaati sai käskyn 22. kesäkuuta 1941 valmistautua siirtymään Huutokosken-Varkauden alueelle. Samalla se liitettiin Karjalan Armeijan Ryhmä Oinoseen. Prikaatiin liitettiin heinäkuun lopulla panssaripataljoona, jolloin muodostettiin osasto Lagus. Osastoon kuuluivat panssaripataljoonalla vahvennetun prikaatin lisäksi jalkaväkirykmentti 44, kenttätykistörykmentti 3:n III patteristo, raskaat patteristot 2 ja 3, pioneeripataljoona 1 sekä 12. autokomppania.
Sotatoimien alettua osasto aloitti 5. syyskuuta etenemisen tavoitteena Aunus ja Mäkriän risteys. Vielä samana iltana tapahtuneen Aunuksen valtauksen jälkeen osasto jatkoi edelleen Tuuloksenjoen kautta Syvärille ja Petroskoihin.

Panssaridivisioona

Panssaripataljoonasta tuli maaliskuussa 1942 muodostetun panssariprikaatin I pataljoona ja osasto Laguksesta tuli kesäkuussa Panssaridivisioona, johon jääkäriprikaati kuului. Prikaati siirrettiin kesäkuussa 1943 etulinjaan Syvärin rintaman länsiosaan.
Rakel Linnanheimo

Lyyli Rakel Linnanheimo (oik. Rakel Tuomi, ent. Oksanen, vuoteen 1924 saakka Leino; 16. toukokuuta 1908 Turku – 11. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä, malli ja naamioija.

Tausta

Alkujaan Rakel Linnanheimo oli mannekiini ja Viipurin Näyttämön avustajanäyttelijä, mutta elokuva veti häntä puoleensa ja vuonna 1930 Valentin Vaala löysi hänet filmiin. Linnanheimo aikoi pyrkiä Suomen Näyttämöopistoon, muttei saanut isältään siihen lupaa.
Rakel Linnanheimo oli seitsenlapsisen perheen toiseksi nuorin. Hänen vanhempansa olivat Johan (Juho) Gustaf Linnanheimo (alk. Grönroos) ja Aksa Johanna Grönlund. Rakelin seitsemän vuotta nuorempi sisko Regina Linnanheimo oli suomalaisen elokuvan kultakauden tähti. Linnanheimon vanhemmat sisaret Ragnhild Peitsalo ja Elli Ylimaa olivat niin ikään näyttelijöitä. Rakel aloitti elokuvissa ennen sisariaan, mutta hänestä ei tullut samankaltaista suurta tähteä kuin Reginasta. Linnanheimo vietti paljon aikaa ystäviensä Vaalan ja Theodor Tugain (myöhemmin Teuvo Tulio) seurassa Kluuvikadun Fazer-kahvilassa. Myöhemmin myös Regina liittyi heidän seuraansa. 
Talvella 1931 Linnanheimon isosisko Ragnhild menehtyi keuhkokuumeeseen. Linnanheimo oli tuolloin kuvaamassa elokuvaa Jääkärin morsian, jossa hän esiintyi sivuosassa.

Elokuvaura

Merkittävimmän elokuvaroolinsa Rakel Linnanheimo teki Teuvo Tulion elokuvan Laulu tulipunaisesta kukasta (1938) naispääosassa. Miespääroolissa oli Kaarlo "Kille" Oksanen, joka oli lyhyen aikaa Linnanheimon aviomies tosielämässä ennen kuolemaansa sodassa vuonna 1941. Oksasen kuoltua Linnanheimo nai näyttelijä Rauli Tuomen, joka kuoli vuonna 1949 sotaan liittyvien vammojen seurauksena.
Linnanheimosta tuli Tulion lyhytaikainen vakionäyttelijä. Elokuvanäyttelijänä Linnanheimo ei juuri niittänyt mainetta, joten hän jatkoi elokuvanaamioijan työtään, jota oli tehnyt jo Suomi-Filmiin töihin päästyään. Linnanheimo näytteli esimerkiksi elokuvissa Nuorena nukkunut (1937) ja Varaventtiili (1942). Tämän lisäksi hän toimi naamioijana lukuisissa elokuvissa, joista merkittävin lienee Aktivistit (1939). Avioliittokomediassa Vaimoke (1936) Linnanheimolla oli sivurooli Kirstin siskona. Hänen viimeinen elokuvaesiintymisensä oli Silmät hämärässä (1952).

Elokuvauran jälkeen

Linnanheimo siirtyi elokuvamaskeerauksesta toimistotöihin Merikiito Oy:hyn 1950-luvulla hieman ennen Regina-siskoaan, joka aloitti Yleisradiossa kielenkääntäjänä vuonna 1956. Rakel Linnanheimo toimi käännöstekstien oikolukijana eläkevuosinaan. Hän ja Regina Linnanheimo jäivät suurperheestä viimeisiksi, ja eläkkeelle jäätyään siskokset tekivät paljon ulkomaanmatkoja. Molempien suosikkikohde oli Italia. Kesiä he viettivät kahdestaan Pornaisten huvilalla, joka oli kuulunut perheelle jo vuodesta 1918 lähtien.
Rakel Linnanheimo kuoli 95-vuotiaana 11. huhtikuuta 2004. Hänet on haudattu Linnanheimojen sukuhautaan Pornaisiin.
Punapyrstöorneero

Levinneisyys

Punapyrstöorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pathet Lao

Pathet Lao (laoksi ປະເທດລາວ, 'laojen maa') oli kansallismielinen kommunistinen aseellinen vastarintaliike Laosissa vuosina 1950-1975. Pathet Lao taisteli Vietnamista käsin ranskalaista siirtomaahallintoa vastaan . Pathet Laon poliittinen siipi oli 1956 perustettu Neo Lao Hak Xat (Lao Patriotic Front, Laosin isänmaallinen rintama, LPF) . Pathet Lao syrjäytti Pohjois-Vietnamin tukemana Laosin monarkian 1975 ja perusti maahan sosialistisen hallinnon . Pathet Lao -liike sai sissisotavuosinaan koulutusta Pohjois-Vietnamin Việt Minhiltä ja aseellista tukea Vietkongilta ja Neuvostoliitolta . Vallankumouksen jälkeen liike sulautui Laosin kommunistiseen puolueeseen (Parti révolutionnaire populaire lao, laoksi ພັກປະຊາຊົນປະຕິວັດລາວ, phak pasason pativat lao). Liikkeen johtohahmoja olivat prinssi Souphanouvong, Nouhak Phoumsavanh, Kaysone Phomvihane ja Khamtai Siphandon.
Sylvester III

Paavi Sylvester III oli paavina varsin sekavissa oloissa 13. tammikuuta 1045 – maaliskuulle 1045. Hänen oikea nimensä oli Johannes. Ennen paaviksi tuloaan hän oli Sabinan piispa.
Sylvester valittiin paaviksi rajujen ja pitkällisten riitojen jälkeen tammikuussa 1045. Myöhemmin häntä syytettiin lahjonnasta valintansa edistämiseksi, vaikka syytökset olivat mahdollisesti perättömiä. Hänen edeltäjänsä ja seuraajansa Benedictus IX julisti Sylvesterin pannaan ja palasi kolmen kuukauden päästä Roomaan karkottaen vastustajansa. Sylvester palasi piispaksi Sabinan hiippakuntaan. Joulukuussa 1046 Sutrumin kirkolliskokous riisti häneltä piispan ja papin virat ja käski lähettää hänet luostariin. Tuomio ilmeisesti peruttiin, koska Johannes jatkoi Sabinan piispana ainakin vuoteen 1062. Hänen seuraajansa mainitaan vuodelta 1063, mikä tarkoittaa, että Johanneksen on täytynyt kuolla tätä ennen.
Vaikka Sylvesterin asema paavina on kiistelty, ja jotkut pitävät häntä vastapaavina, hänen nimensä on Vatikaanin virallisessa paavien listassa. Samoihin aikoihin hallinneiden paavien Gregorius VI:n ja Klemens II:n tilanne on samalla tavalla epäselvä.
Nälkämäki

Kirjan tapahtumat

Talousaliupseeri Matti Lieko ottaa vastaan tehtävänsä Siiranmäen vankileirillä Karjalankannaksella. Lieko kauhistuu leirin inhimillistä hätää ja kurjuutta. Hänen on ratkaistava, auttaako hän vankeja määräysten vastaisesti vai pysyykö turvallisten pykälien suojeluksessa ja antaa vankien nääntyä nälkään. Liekossa nousee esiin ihmisyys ja inhimillisyys. Leirin aikana Lieko kasvaa sisäisesti ja oppii paljon niin muista kuin itsestään.

Teoksen taustaa

Teos on kirjoitettu aika totuudenmukaisesti alikersantti Kalle Päätalosta itsestään, tosin romaanitaiteellisesti muutettuna. Teoksen tapahtumat sijoittuvat aikajaksollisesti Iijoki-sarjan romaanien Tuulessa ja tuiskussa ja Tammerkosken sillalla väliin.
Anders Johan Adolf Boxström

Anders Johan Adolf Boxström (1846–1906) oli suomalainen eversti, tilastotieteilijä ja valtioneuvos. Hän sai 1880 nimityksen Suomen sotaväen esikuntapäälliköksi, vuosina 1886–1902 hän oli Tilastollisen päätoimiston johtaja.
Baseball Puumat

Historia

Seura on toiminut vuodesta 1981 nimellä Hawks. Seura toimi tuolloin Katajanokan Haukkojen alaisuudessa. Saman vuoden syksyllä Hawks yhdistyi Helsingin Pallo-Toverien kanssa ja seura otti käyttöönsä nimen Wranglers. Tuolla nimellä Seura pelasi kauden 1982 jonka jälkeen nimeksi vaihtui nykyinen Puumat.
Puumat on ainoa joukkue joka on pelannut joka kausi SM-sarjassa, lukuun ottamatta vuotta 1992 jolloin sarjaa ei pelattu laman takia. Puumat on voittanut baseballin Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa.
Ikäsyrjintä

Piilevä ikäsyrjintä

Stakesin 2007 julkaiseman tutkimuksen mukaan työmarkkinoilla arvellaan olevan piilevää ikäsyrjintää. Vähän yli nelikymppiset työttömät uskovat ikänsä haittaavan työllistymistä. Toimeentuloturvan taso ei vaikuta haluun hakeutua töihin. Useimmille pitkäaikaistyöttömille työllistyminen oli kannustavaa eli ansiotulosta käteen jäävä tulo oli suurempi kuin toimeentuloturva. Niin sanotut kannustinloukut näyttävät estävän työllistymistä vain, jos työttömyyden vaihtoehtona on lyhytaikainen keikkatyö.

EU:n direktiivi

Ikäsyrjintää vastaan on olemassa Euroopan unionin direktiivi. Direktiivissä ei ole määritelty tiettyä ikää, kuten Yhdysvaltain syrjinnän vastaisessa laissa, vaan sen lähtökohtana on, ettei ikäsyrjinnälle voi asettaa ikärajaa. Direktiivi koskee siis kaikkia ikäryhmiä. Ikätasa-arvo koskee sekä nuorempia että vanhempia työntekijöitä. Työsyrjinnästä tulee ilmoittaa maan työnsuojeluviranomaiselle, jolla on velvollisuus viedä asiaa eteenpäin yleiselle syyttäjälle.
Hallila

Historiaa

Hallilan kylä mainittiin asiakirjoissa jo vuonna 1441, ja ensimmäinen nimeltä tunnettu Hallilan talon isäntä oli Martti Halli, josta löytyy maininta vuoden 1544 maakirjasta. Tila, jonka alkuperäinen nimi oli todennäköisesti Halli, joutui myöhemmin Hatanpään kartanon sivutilaksi. Hallilan tilan rakennukset purettiin 1930-luvulla. Vanhan kylän alkuperäisistä taloista olivat silloin jäljellä vielä Vanha-Juva, Uusi-Juva, Suutarla ja Karimaa. Hallilan alue liitettiin Messukylän kunnan mukana Tampereen kaupunkiin vuonna 1947. Kaupunginosan ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1988. Koska vanhaa paikallista nimiaineistoa on varsin niukasti, Hallilan kadunnimet ovat ryhmänimiä aihepiirinä metsä ja sen kasvit.
Ennen päätöstä rakentaa Hallila kaupunginosaksi nykyisen Hallilan alueella sijaitsi vain kaksi taloa, jotka sijaitsevat nykyisen Kerkkäkadun päässä. Kaupunginosana Hallila on melko uusi; suurin rakentamiskausi oli 1990-luvun alku- ja keskivaiheilla. Ensimmäiset talot valmistuivat vuoden 1992 tienoilla nykyisen Pehkusuonkadun varrelle. Näitä taloja kutsutaan hallilalaisten keskuudessa "peltitaloiksi".

Palvelut ja rakennukset

Hallilassa on asuinrakennusten lisäksi vain muutamia taloja: kaksi vierekkäistä taloa, joissa toimivat lähikauppa, pizzeria, seurusteluravintola ja seurakunnan toimitilat. Nämä talot muodostavat niin kutsutun Hallilan liikekeskuksen, ja näiden talojen välistä pientä aluetta kutsutaan Kuusikontoriksi. Lisäksi on vielä muutamia taloja, joissa sijaitsevat Hallilan ala-aste (luokat 1.-4.), Hallilan neuvola, Hallilan päiväkoti ja Havumetsän päiväkoti. Näillä palveluilla on suorat ja nopeat yhteydet toisiinsa, molemmilla päiväkodeilla on sama yhteinen piha-alue koulun piha-alueen vieressä. Päätalossa sijaitsee Hallilan koulun päätilat, toinen talo on Hallilan koulun käytössä oleva koulun sivurakennus ja kolmannessa rakennuksessa toimii Havumetsän päiväkoti. Näiden rakennusten lähellä sijaitsee Hallilan sorakenttä, joka on lähinnä jalkapallojunioreiden käytössä. Katajikonkadulta löytyy Hallilan toinen päiväkoti. Kaupungin ostopalveluna toimiva Kotipehkun päiväkoti on noin 20 lapsen pienehkö päiväkoti. Hallilassa on toiminut nuorille tarkoitettu klubi ja näytelmäkerho, jota ohjasi Matti Pussinen.
Asuinrakennusten osalta Hallilassa näkyy selvästi rivi-, omakoti-, ja kerrostaloalueet.

Hallila-seura

Hallilassa toimii myös Hallila-Seura, joka on tarkoitettu asukkaiden yhdistykseksi. Hallila-seura pyrkii järjestämään alueen asukkaille tapahtumia ja toimintaa.
Suhoi Su-2

Suhoi Su-2 (ven. Сухой Су-2) oli neuvostoliittolainen Suhoin valmistama tiedustelu- ja kevyt pommikone, jota käytettiin Suuren isänmaallisen sodan alussa. Se oli Pavel Suhoin suunnittelemista lentokoneista ensimmäinen. Suunnittelu tapahtui vuosien 1936 ja 1937 välissä. Ensilennon lensi Mihail Gromov 25. elokuuta 1937.
Malli hyväksyttiin tuotantoon nimellä BB-1 (ven. Ближний бомбардировщик, Bližni bombardirovštšik, "lyhyen matkan pommittaja"). Mallinimeksi vaihtui Su-2 kun epäluotettava M-87-moottori korvattiin Tumanski M-88:lla.
Siitä kehitettiin kaksi jatkoversiota: Su-4, jossa oli voimakkaampi moottori ja aseistus, ja maataistelukone ShB. Koneita valmistettiin vuosina 1940–1942 793 kappaletta.
Koneessa käytettiin eri versioissa sekä Švetsov- että Tumanski-tähtimoottoreita. Näistä Tumanski M-88-versio oli massatuotantomalli. Kun LaGG-3 hävittäjässä kokeiltiin voimakkaampaa Švetsov AŠ-82 tähtimoottoria suorituskyvyn parantamiseksi, asennettiin runkoon Su-2 -tyypin keulaosa.
Tylppälehtihierakka

Ulkonäkö ja koko

Tylppälehtihierakka kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehtien lapa on 8–25 cm pitkä, 4–12 cm leveä, melkein sileä, herttatyvinen ja tylppäkärkinen. Pohjoismaissa tavataan kolme eri tylppälehtihierakan alalajia, jotka eroavat toisistaan hedelmäverhiön muodon ja karvaisuuden mukaan.
Ievan polkka

Ievan polkka tai Ievan polokka (Eevan polkka) on tunnettu laulu, jonka sanoitti juukalainen Eino Kettunen 1930-luvun alkupuolella ja jonka sävel on kansansävelmän. Etelä-Karjalassa, Savitaipaleella, sävelmää on pidetty niin omana, että sitä kutsutaan Savitaipaleen polkaksi. Melodia on pääosin sama kuin Länsi-Venäjällä, Smolenskin seudulla tunnettu kansantanssisävelmä Smolenski gusatšok (смоленский гусачок). Aihelma siis tunnetaan kahdella taholla. Ruotsin ja Venäjän raja kulki 1700-luvun jälkipuoliskolla Kymijoessa, jonka itäpuoli linnoitettiin Pietarin turvaamiseksi. Seudulla oli vuosikymmenien ajan enemmän venäläistä sotaväkeä kuin kanta-asukkaita. Seuraavan vuosisadan alkupuolella suomalaisen kansanmusiikin ja -tanssien kerääjät mainitsivat yksikantaan Luumäen-Savitaipaleen seudulla tanssittavan ”pelkkiä venäläistansseja” eivätkä merkinneet niitä muistiin. Perinteisen musiikin tuntijat Savitaipaleella ovat kuitenkin aina olleet sitä mieltä, että sävelmä on paikkakunnalla hyvin vanha, joten se on ollut tunnettu jo ensimmäistenkin kerääjien aikaan. Kumpaa alkuperää sävelmä lieneekin, sen jälkiä voi seurata ainakin Viipurin kuvernementin aikaan 1700-luvulla jälkipuoliskolle.
Laulussa käytetään Pohjois-Savon murretta, esim. immeeset onnee toevotti ("ihmiset toivottivat onnea"). Laulua lauletaan hieman eri sanoitusversioilla riippuen laulajasta, kuitenkin sanoittaja on sama, sanoja on muotoiltu sen mukaan kuka laulaa.
Polkan sanat kertovat Ievasta (Eeva), jonka tanssireissua äiti vahtii, kertojana on Ievaan hurmaantunut mies. Joka säkeistö loppuu tarttuvaan rallatukseen: ”salivili hipput tupput tapput, äppyt tipput hilijalleen”.
Vuonna 2006 Leekspin.com-parodiasivustolta YouTubeen levinnyt Loituman sovitus kappaleesta muuttui kansainväliseksi internet-ilmiöksi. Muun muassa japanilaisella virtuaalipoptähti Hatsune Mikulle tehtiin siitä oma versionsa. Myös Holly Dolly on tehnyt oman versionsa Ievan polkasta. Joissakin internetissä levinneissä versioissa nimi on kirjoitettu väärin muotoon "Levan polkka".
Ruostesäppikala

Koko ja ulkonäkö

Ruostesäppikala kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, ruskeansävyinen. Silmän takana kulkee keltainen pystyviiva. Pyrstö on keltainen, valkoreunainen. Nuoret yksilöt ovat aivan toisen värisiä: selkä on keltainen, kylkimusta ja vatsa valkoinen.

Alkuperä

Ruostesäppikala elää luonnossa Intian valtamerellä ja Tyynenmeren länsiosassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Etä-Afrikasta Etelä-Afrikkaan, sieltä Samoalle ja Japanin eteläosiin.

Käyttäytyminen

Ruostesäppikala on säppikalaksi melko rauhallinen, ja sitä voi pitää varauksin jopa riutta-akvaariossa. Suositellaan että se on akvaarionsa pienin kala, ja tuodaan sinne vasta kun muuta kalat ovat asettuneet ja vallanneet reviirinsä.

Ravinto

Ruostesäppikala syö lähinnä pieniä selkärangattomia. Koska se syö luonnossa saaliinsa perkaamattomina, on akvaariossa sen ravintoon lisättävä vitamiineja, joita ei saa pelkästä liharavinnosta.
Baia Mare

Historia

Baia Maren esihistoria alkaa traakialaisista. Kaupunki kuului Unkariin keskiajalta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen, jolloin se liitettiin Romaniaan.
Kaupungin nimi tarkoittaa suurta kaivosta. Siellä on ollut kultakaivos jo 1300-luvulla, ja metalliteollisuus on yhä kaupungin suurimpia työllistäjiä. Alueella on myös omenaviljelmiä.
Tammikuussa 2000 kaupungissa sattui vakava ympäristökatastrofi, kun kultamalmin jalostuslaitoksen jätevesialtaan pato murtui. Murtuman seurauksena vähintään 100 000 m³ syanidipitoista myrkkylietettä pääsi ympäristöön. Jätevesi huuhtoutui Săsarjoen kautta Tiszaan ja Tonavaan aiheuttaen muun muassa runsaasti kalakuolemia. Kyseessä oli Itä-Euroopan laajamittaisin ympäristöonnettomuus sitten Tšernobylin ydinvoimalaturman 1986.
Mariner 9

Mariner 9

Mariner 9 laukaistiin kohti Marsia 30. toukokuuta 1971 ja se saavutti planeetan 14. marraskuuta samana vuonna, jolloin siitä tuli ensimmäinen ihmisen tekemä toista planeettaa kiertävä avaruuslaite.
Kun Mariner 9 saapui Marsin kiertoradalle 167 päivän lennon jälkeen se poltti jarrurakettiaan 15 minuuttia 23 sekuntia. Se asettui ensin radalle, jonka kiertoaika oli 12 tuntia, 34 minuuttia, ja lähin piste 1 398 kilometriä.
Mariner 9:n nimi oli oikeammin Mariner-I. Se oli yhdessä Mariner 8:n kanssa osa Mariner Mars 71 -projektia. Mariner 9 laukaistiin Atlas-Centaur SLV-3C-raketilla. Mariner 9 oli venäläisiin Mars-luotaimiin verrattuna kevyt, se painoi vain 588,8 kg. Se muistutti aikaisempia Mariner 6 ja 7 -luotaimia, mutta oli painavampi kuin nämä yhteensä, koska tarvitsi enemmän polttoainetta jarrutukseen Marsin kiertoradalle ja siellä tapahtuviin radan muutoksiin.
Luotaimen tarkoituksena oli muun muassa kartoittaa 70 % Marsin pinnasta noin 100 metrin – kilometrin tarkkuudella, ja toimia 90 vuorokautta. 22. syyskuuta Noachisin alueella Marsin pinnalla alkoi pölymyrsky, joka pian laajeni koko planeetan peittäväksi. Niinpä amerikkalaiset ohjelmoivat Marinerin viivyttämään kuvausta kuuden viikon ajan pölyn laskeutumiseen asti. Marras-joulukuussa myrsky laantui hiljalleen. Tällöin pinnalta erottui vain kirkas etelänavan jäätikkö, ja neljä korkeaa vuorta.
349 vuorokauden jälkeen Mariner oli lähettänyt Maahan 7 329 kuvaa, jotka kattoivat 80 % Marsin pinnasta. Se oli ylittänyt tutkijoiden odotukset. Marinerin kuvissa näkyi hiekkadyynien peittämiä kraattereita. Suurin kraatteri Marsissa on 2 000 kilometrin läpimittainen Hellas Planitia. Niistä löytyi myös suuria pinnanmuotoja, muun muassa valtava kanjoni nimeltä Valles Marineris. Lisäksi samalta seudulta löytyi neljä suurta sammunutta tulivuorta. Niistä suurin on valtava Olympus Mons, joka on 25 kilometriä korkea ja läpimitaltaan 600 kilometriä. Kuvista paljastui myös muinaisten jokien uomia.
Napa-alueilta löytyi monia kerrostumia ja merkkejä tuulieroosiosta ja tuulen siirtelemästä hiekasta ja pölystä, säärintamia ja sumuja. Pienempiä pölymyrskyjä tuli ison jälkeen. Varsinkin pohjoisella pallonpuoliskolla näkyi vaihtelevia pilvimuodostelmia.
Kun Mariner 9:n ohjaussuihkujen polttoainekaasu loppui, se käännettiin pois päältä. Mariner 9 kiertää Marsia ainakin vuoteen 2022, jolloin se saapuu Marsin kaasukehään ja tuhoutuu kaasukehässä tai syöksyy Marsin pinnalle.
Masuuni (ravintola)

Masuuni on vuonna 2001 perustettu ravintola S-ryhmän Sokos Hotel Ilveksen tiloissa Tampereen keskustassa. Paistinkääntäjien veljeskunta on myöntänyt sille Chaîne des Rôtisseurs -kilven.
Koirankasvattaja

Koirankasvattaja (eli lyhyemmin kasvattaja) on se henkilö tai ne henkilöt, jotka omistavat nartun astutuksen tapahtuessa tai henkilö, jolle koiranomistaja on jalostusoikeuden kirjallisesti sen pentueen osalta siirtänyt.
Jos syntyneet pennut ovat puhdasrotuisia, kasvattaja rekisteröi pennut Suomen Kennelliiton lomakkeella, mikäli pentueen vanhemmat ja kasvattaja täyttävät rekisteröinnin ehdot. Ainoastaan kasvattajalla on pentujen rekisteröintioikeus eikä hän voi siirtää oikeutta toiselle henkilölle. Kasvattajan tulee olla täyttänyt 15 vuotta rekisteröidessään pentuetta.
Koirankasvattajalla voi olla kennelnimi tai hän voi olla rekisteröimätön. Kansainvälinen kennelliitto FCI myöntää kasvattajalle kennelnimen, jota hänen on sen jälkeen käytettävä aina rekisteröidessään pentuja. Kennelnimi on koiran sukunimi: siitä näkee keneltä kasvattajalta koira on lähtöisin. Rekisteröidyn koiran virallinen nimi alkaa aina kennelnimellä, joka voi olla kaksiosainenkin. Jos kasvattajalla ei ole kennelnimeä, koiralle voidaan rekisteröidä vain yksisanainen enintään 15 merkkiä pitkä nimi.
Syntyneet pennut ovat kasvattajan omaisuutta, kunnes hän luovuttaa ne toiselle henkilölle. Pennut saa luovuttaa aikaisintaan 7 viikon ikäisenä. Lupaavalta vaikuttavan pennun kasvattaja voi myös sijoittaa, jolloin jalostus- ja omistusoikeus säilyy kasvattajalla, kunnes sopimusehdot ovat täyttyneet. Myynnistä tai sijoittamisesta pitäisi tehdä kirjallinen sopimus Suomen Kennelliiton lomakkeella.
Bøyabreen

Bøyabreen on jäätikkö Sogndalin kunnassa, Länsi-Norjassa. Jäätikkö on osa suurempaa Jostedalsbreen-jäätikköä.