google/wiki40b huggingface dataset:
Lydia Davis

Lydia Davis (sündinud 15. juulil 1947 Northamptonis Hampshire'i maakonnas Massachusettsi osariigis) on Ameerika Ühendriikide kirjanik ja tõlkija.
Ta on õppinud Barnard College'is New Yorgis.
Tema loomingust on eesti keeles ilmunud "Arved klaariks" ("Break It Down") aastal 2015 Loomingu Raamatukogus, inglise keelest tõlkinud Triin Tael.

Isiklikku

Tema isa oli kirjanduskriitik ja inglise keele professor Robert Gorham Davis, ema Hope Hale Davis on lühijuttude autor ja kooliõpetaja. Ta oli aastast 1974 abielus Paul Benjamin Austeriga, abielust sündis poeg. Hiljem nad lahutasid ja ta abiellus Alan Cotega; ka sellest abielust sündis poeg.
JPMorgan Chase

JPMorgan Chase & Co. on Ameerika Ühendriikide päritolu rahvusvaheline pank, mis moodustati aastal 2000 Chase Manhattan Banki ühinemisel John Pierpont Morgani asutatud J.P. Morgan & Co. pangaga.
JPMorgan Chase'i aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil (sümbol JPM), aktsia hind kuulub Dow Jonesi indeksi koosseisu.
Bank of America, Citigroup, Wells Fargo ja JPMorgan Chase moodustavad Ameerika Ühendriikide pankade niinimetatud suure neliku (Big Four). 2009. aastal oli neis neljas pangas kokku 39 protsenti kõigist USA pangaklientide hoiustest.
2008. aasta märtsis ostis JPMorgan Chase raskustesse sattunud investeerimispanga Bear Stearns.
Septembris 2008 sattus raskustesse seni hoiu-laenuühistule kuulunud pank Washington Mutual, mille Ameerika Ühendriikide valitsus üle võttis ja mille pangandusega tegelevad tütarettevõtted JPMorgan Chase'ile müüs.
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelseid artikleid en:JPMorgan Chase, en:Washington Mutual ja en:Big Four ning soomekeelset artiklit fi:JPMorgan Chase seisuga 4. juuli 2011.
Clayton Keller

Clayton Keller (sündinud 29. juulil 1998 Chesterfieldis, Missouriis) on USA jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Arizona Coyotes.
2016. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Coyotesi poolt seitsmenda valikuna. Enne Coyotesiga liitumist mängis ta ühe hooaja Bostoni Ülikooli meeskonnas. 2017. aasta märtsis sõlmis ta Coyotesiga kolmeaastase lepingu ning pidas järgmine päev oma esimese mängu NHL-is.
2017. aasta oktoobris nimetati ta NHL-i kuu uustulnukaks, kui viskas esimese Coyotesi uustulnukana pärast Teemu Selänned (1993) ühes kuus üheksa väravat. Samal hooajal sai Keller Coyotesi ajaloo edukaimaks uustulnukaks, kui kogus 65 punkti.
2019. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.
2017. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta on kuulunud USA jäähokikoondisse 2017. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
Universaalne loogikalülitus

Universaalne loogikalülitus on mitmeotstarbeline loogikalülitus, mille abil realiseeritakse suvalisi binaarloogika funktsioone.
Universaalseteks loogikalülitusteks on kommutaatorid, programmeeritavad loogilised maatriksid ja mälud. Ühetaolise ja korrapärase ehituse tõttu nimetatakse neid ka homogeenseteks pooljuhtstruktuurideks. Üldjuhul nimetatakse homogeenseks polüfunktsionaalsetest elementidest koosnevat ühesuguste korduvate sidemetega struktuuri. Polüfunktsionaalseteks (mitmeotstarbeliseks) nimetatakse elemente, mis realiseerivad mitmeid loogikafunktsioone. Soovitava funktsiooni valikuks peab polüfunktsionaalset elementi saama häälestada. Häälestamine toimub mitmeti: nii vajalike elementidevaheliste ühenduste lisamisega kui ka olemasolevate ühenduste katkestamisega.
Hektaritagavara

Hektaritagavara on kasvavate puude tüvemahtude summa hektari kohta. Tagavara määratakse puistuelementide hektaritagavarade summana. Puistuelemendi hektaritagavara arvutatakse puistuelemendi kõrguse ning rinnaspindala (või täiuse) või puude arvu alusel.
Hektaritagavara arvestuse ühikuks on tm/ha ehk m³/ha.
Määratakse ka tagavara juurdekasvu hektari kohta aastas.
Statistilise metsainventeerimise (SMI) andmed hektaritagavara kohta on suuremad kui tavametsakorralduse (metsaregistri) järgi. 2008. aasta SMI järgi on Eesti metsamaa keskmine hektaritagavara 201 tm. 
Hektaritagavara on suurem kaitsealustes metsades ja väiksem majandatavates metsades, kus noorte ja uuenevate metsade osakaal on suurem.
Pimien Pančanka

Pimien Jemialjanavič Pančanka (Пімен Емяльянавіч Панчанка; 23. august 1917 Tallinn – 2. aprill 1995 Minsk) oli valgevene luuletaja.
1973. aastal nimetati ta Valgevene NSV rahvapoeediks (vene keeles Народный поэт БССР). Aastast 1938 oli ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liige. Aastast 1943 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige.
Õitsev Armeenia

Õitsev Armeenia (armeenia keeles Բարգավաճ Հայաստան Կուսակցություն, Bargavatš Hajastan Kusaktshutjun) on Armeenia paremtsentristlik partei, mida juhib Armeenia ärimees Gagik Tsarukjan.
2012. aasta Armeenia parlamendivalimistel tuli Õitsev Armeenia teiseks, saades 30,12% häältest ning 37 kohta 131-kohalises Rahvusassamblees. Erakond kuulub valitsuskoalitsiooni koos valimised võitnud Armeenia Vabariikliku Partei ja neljandale kohale tulnud Seaduse Võimuga. 20-kohalises valitsuses sai Õitsev Armeenia 3 ministriportfelli: tervishoiuministri, linnaarenguministri ning töö- ja sotsiaalministri oma.
Erakond loodi 30. aprillil 2004, selle ametlik ideoloogia on liberaalne konservatism. Õitsev Armeenia seisab rahvuslike ja traditsiooniliste väärtuste eest, mida erakonna jaoks esindavad perekond, kirik ja Armeenia Vabariik. Samuti pooldab partei suhete tihendamist Venemaaga. 2007. aasta parlamendivalimistel sai Õitsev Armeenia 29 ning 2012. aastal 37 kohta. Õitsvale Armeeniale kuulub ka Gjumri linnapea koht.
Munga tänav (Viljandi)

Munga tänav on tänav Viljandi kesklinnas.
Tänav saab alguse Lossi tänavalt, ristub Sepa tänavaga ja lõpeb Pikal tänaval.
Tänava pikkus on 144 m.

Ajalugu

Tänavat on mainitud 1599. aasta Poola nimerevisjonis, 1784. aasta linnaplaanil nimega Kloostri tänav (Klostergasse) ja alates 1804. aastast Munga tänav (Mönchenstrasse, Möchgasse). Tänav kulges tõenäoliselt keskaegselt turuplatsilt (Johan Laidoneri plats) kuni linnamüürini ja oli arvatavalt teisejärguline liiklustee. Nõukogude okupatsiooni ajal kandis tänav Olevi tänava nime.

Arheoloogia

Munga tänavalt leitud varaseimad inimtegevuse jäljed on liigniiskele alale rajatud kuivenduskraavid, mille ääres asus vitspunutistest aed, see on dateeritud ajavahemikku 1290–1410. Vanim ladestunud kultuurkiht tänava olemasolule otseselt ei viita. Arvatakse, et tänava kohale kraavi kaldale oli kujunenud raskesti läbitav tee, mida oli korduvalt täidetud piki tänavat asetsevate puutüvedega. Munakivikatte sai tänav ilmselt alles 16. sajandi keskel, kõige varem sajandi teisel veerandil. 10–15 cm suurused munakivid olid tihedalt laotud 40–70 cm paksuse punase liiva padjale, samuti avastati risti tänavat asunud vee äravoolu renn.
Baiba Skride

Baiba Skride (sündinud 17. märtsil 1981 Riias) on läti viiuldaja.
Baiba Skride sündis Riias muusikute peres. Tema isa on koorijuht, ema ja õde Lauma pianistid, õde Linda vioolamängija.
Ta alustas viiuliõpinguid Riias ning suundus 1995. aastal õppima Rostocki Muusika- ja Teatrikooli (Hochschule für Musik und Theater Rostock).
2001. aastal sai ta esikoha Brüsselis toimunud Kuninganna Elisabethi Rahvusvahelisel Muusikakonkursil.
Baiba Skride on teinud koostööd mitme tuntud dirigendiga, nagu Neeme Järvi, Paavo Järvi, Kirill Petrenko, Vassili Petrenko, Simone Young, Donald Runnicles, Mario Venzago, Thierry Fischer, Andris Nelsons, Cornelius Meister, Jakub Hrůša ja Mikko Franck.
Alates 2010. aasta novembrist mängib Baiba Skride 1734. aastal valmistatud stradivaariusel Ex Baron Feilitzsch, mille ta sai laenuks Gidon Kremerilt.
Hollandi Suursaatkond Tallinnas

Hollandi Suursaatkond Tallinnas on Tallinnas aadressil Rahukohtu tänav 4 asuv Hollandi suursaatkond. Suursaatkonna hoone on arvele võetud kultuurimälestisena.
Aastast 2016 on Hollandi suursaadik Eestis Karen van Stegeren.
Perpetuum mobile (Pärt)

"Perpetuum mobile" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1963. aastal loodud teos sümfooniaorkestrile. Teos on pühendatud Luigi Nonole. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit. Teose kandis esimest korda ette 13. detsembril 1963 Tallinnas Eesti Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi).
Filterpaber

Filterpaber on puhtast tselluloosist valmistatud paber, mida kasutatakse filtreerimisel, s.t. tahke materjali eraldamiseks vedelikust või gaasist.
Filterpaberit valmistatakse väga erinevate parameetritega sõltuvalt vajadustest. Spetsiaalne filterpaber, millest on enamus anorgaanilisi aineid kõrvaldatud ja millel on kindel tuhasisaldus, on kasutatav kvantitatiivses analüüsis. Filterpaberist valmistatakse mitmeid eriotstarbelisi filtreid, nagu õhufiltrid, kohvifiltrid, õlifiltrid jm.
Kert Valdaru

Kert Valdaru (sündinud 17. juunil 1978 Kuressaares) on Eesti haridusjuht.
Ta lõpetas 1996. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja 2001. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna sotsiaaltöö erialal.
Ta on Astangu Kutserehabilitatsiooni Keskuse juht.

Poliitiline tegevus

Ta oli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige 1998–2010. 2014. aastast on ta Reformierakonna liige ning 2018. aasta aprillist novembrini oli ta erakonna peasekretär.
Notsitseptor

Notsitseptorid (ka valuretseptorid) on notsitseptorid, mille ärritamine kutsub tavaliselt esile valuaistingu. Neid on mitut tüüpi ja nad võivad reageerivad mitut tüüpi stiimulitele (keemilised, elektrilised, termilised). Nende funktsioon on teavitada koe kahjustusest või selle ohust.
Notsitseptorid on erilised neuronid, mis paiknevad organismis kohtades (nii nahas kui siseelundites), kus vigastuse tekitamine on organismile potentsiaalselt ohtlik.
Selliseid retseptoreid on leitud nii imetajatest kui ka paljudest teistest loomadest nagu kalad, nematoodid (nt varbussid) ja äädikakärbsed.
Kiin (tööriist)

Kiin (ka lets, vestu) on putkega varre otsa pandud raienuga, mis on pika (15–50 cm) lõiketeraga ja mille lõiketera tippu on tera kaitseks tehtud allapoole minev nokk. Kiini kasutati näiteks hagude ja pliidipuude lõhkumiseks.
Jaan Tiidemann

Jaan Tiidemann (sündinud 21. augustil 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1991–1997.
Aastatel 1996–1999 töötas ta Mai Šeini Arhitektibüroos. Alates 1999. aastast töötab ta omanimelises arhitektibüroos.
Tiidemanni loomingu moodustavad mitmesugused rekonstrueerimisprojektid, eramud, ühiskondlikud hooned, büroohooned, sisekujundused ja planeeringud. Tema tuntumad tööd on Tallinna Golfiklubi Niitväljal ja Veskimöldre lasteaed. Viimane pälvis aasta betoonehitise 2004 valimistel eriauhinna. Tiidemann on üks Noore Arhitekti Preemia 2008 nominentidest. 
Tiidemann on ka Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonna ning disainiteaduskonna õppejõud.
Tiidemann on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1999. aastast.
Võru vald

Moodustamine ja nimi

Esmalt pakuti Lasva, Sõmerpalu ja Võru valla liitumisel tekkiva uue valla nimeks Võhandu vald. Kohanimenõukogu soovitas moodustuva kohaliku omavalitsuse nimetada pigem Võru vallaks.
Lasva Vallavolikogu ei soovinud 2017. aasta haldusreformi käigus moodustatava Võru vallaga vabatahtlikult ühineda ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

Alevikud

Kose, Parksepa, Sõmerpalu, Vastseliina ja Väimela.

Külad

Võru vallas on 182 küla: Alakülä, Alapõdra, Andsumäe, Haamaste, Haava, Haava-Tsäpsi, Haidaku, Halla, Hanikase, Hannuste, Hargi, Heeska, Heinasoo, Hellekunnu, Hinniala, Hinsa, Holsta, Horma, Husari, Hutita, Hänike, Illi, Indra, Jantra, Jeedasküla, Juba, Juraski, Järvere, Kaagu, Kahkva, Kahro, Kaku, Kakusuu, Kamnitsa, Kannu, Kapera, Kasaritsa, Keema, Kerepäälse, Kirikumäe, Kirumpää, Kliima, Kolepi, Koloreino, Kornitsa, Kusma, Kõivsaare, Kõliküla, Kõo, Korgõmõisa, Kurenurme, Kõrgessaare, Kõrve, Kõvera, Käpa, Kärgula, Kärnamäe, Kääpa, Käätso, Kühmamäe, Külaoru, Kündja, Lakovitsa, Lapi, Lasva, Lauga, Lehemetsa, Leiso, Lepassaare, Liinamäe, Liiva, Lilli-Anne, Lindora, Linnamäe, Listaku, Lompka, Loosi, Loosu, Luhte, Luuska, Madi, Madala, Majala, Marga, Meegomäe, Meeliku, Mustassaare, Mustja, Mutsu, Mõisamäe, Mõksi, Mõrgi, Mäe-Kõoküla, Mäekülä, Mäessaare, Möldri, Navi, Noodasküla, Nooska, Nõnova, Oleski, Orava, Oro, Ortuma, Osula, Otsa, Paidra, Palometsa, Paloveere, Pari, Peraküla, Perametsa, Pikakannu, Pikasilla, Pille, Pindi, Piusa, Plessi, Praakmani, Pritsi, Puiga, Pulli, Punakülä, Puusepa, Puutli, Päka, Pääväkese, Raadi, Raiste, Raudsepa, Rauskapalu, Rebasmäe, Riihora, Roosisaare, Pässä, Rummi, Rusima, Rõssa, Räpo, Saarde, Saaremaa, Savioja, Sika, Soe, Soena, Sooküla, Sulbi, Sutte, Suuremetsa, Sõmerpalu, Tabina, Tagaküla, Tallikeste, tamme, Tammsaare, Tellaste, Tiri, Tohkri, Tootsi, Tsolgo, Tsolli, Tuderna, Tüütsmäe, Udsali, Umbsaare, Vaarkali, Vagula, Vana-Nursi, Vana-Saaluse, Vana-Vastseliina, Varese, Vatsa, Verijärve, Viitka, Villa, Vivva, Voki, Voki-Tamme, Võlsi, Võrumõisa, Võrusoo ja Väiso küla.

Loodus

Võru valda läbib Võru-Petseri ürgorund. Orundi lammil asuvad Tamula ning Vagula järved, samuti läbib seda Võhandu jõgi. Üksikute järvedega asub Võru valla põhjaosa Kagu-Eesti lavamaal, lõunaosa jääb aga järsult tõusvale (20-meetrine tõus Võru vallas) Haanja kõrgustiku servale, kus paikneb palju järvi ning kiirevoolulisi ojasid.
Väimela aleviku ja Loosu küla alal paikneb Väimela Mäejärv.
URBACT

Partnerid

URBACTi projektid koondavad enamjaolt linnasid, kuid ka kohalikke omavalitsusi, ülikoole, teadusasutusi ja muidu riigiasutusi, vähemalt kolme liikmesriigi või partnerriigi vahel. Nende hulka kuuluvad mitmed rakenduskavade korraldusasutused (nt piirkonnad, liidumaad jne), kelle osalus linnade kõrvalt on linnaarengu projektide perspektiivis tihti otsustavaks.
Igal URBACTi projektil on juhtpartner, kes vastutab projekti elluviimise ning selle haldus- ja finantsjuhtimise eest.

Ekspert

Iga URBACT-i projekt valib juhtiva eksperdi, kes saadab projekti kogu selle kestuse jooksul. Eksperdid valitakse nende kõrgetasemeliste teadmiste ja reaalsete kogemuste järgi, mis on seotud projekti põhiküsimustega. Nad toetavad projekti nii sisuliselt kui ka pakuvad välja metoodika, ühtlasi aitavad kaasa teemaaruteludele projekti kestmise vältel.

URBACT ja Eesti

URBACT programm võimaldab toetust taotleda üle 20 000 elanikuga linnadel, milleks Eestis on Kohtla-Järve, Viljandi, Narva, Pärnu, Tartu ja Tallinn.
Trehaloos-6,6'-dimükolaat

Trehaloos-6,6'-dimükolaat (cord factor; lüh TDM) on mitmete mükobakterite perekonda liigitatud bakteriliikide, nagu näiteks nakatamisvõimelised tuberkuloosi mükobakterid, rakukestas paiknev ja eritatav glükolipiid.
Peremeesorganismides kaitseb molekul bakteriosakesi makrofaagide poolt "ära söömise" eest.
Lipiide sisaldavatel rakupindadel toimub aktiveerumine ja trehaloos-6,6'-dimükolaat (cord factor) muutub antigeenseks ning tõsiselt toksiliseks.
Primaarsele tuberkuloosile iseloomulike tuberkuloosikollete (granuloomide) sees formeeruvad kaseoossed granuloomid TDM-i ja lipiidide interaktsioonide toimel.
Infektsioossed tuberkuloosi mükobakterid eritavad kasvades märkimisväärsetes kogustes TDMi.
Karl Tihase

Karl Tihase (27. mai 1914 Koltsovka küla, Mariinski maakond, Tomski kubermang – 16. november 2005 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane.
Karl Tihase on maetud Metsakalmistule.

Haridus

Alghariduse omandas kohalikus eesti algkoolis; õppis Tomski Raudteetehnikumis 1931–1932, lõpetas Novosibirski Arhitektuuri ja Ehitusinseneride Instituudi arhitektuuri erialal 1945 (cum laude). Täiendas end Moskva Kõrgemas Tööstuskunsti Koolis 1972, Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis 1979 ja 1985.

Teaduskraad ja kutse

Arhitektuurikandidaat 1953 (NSV Liidu Arhitektuuriakadeemia, Moskva "Народное жилище Эстонии"); dotsent 1963; kunstiteaduste doktor 1974 (NSV Liidu Kunstiakadeemia Ilja Repini nimeline maali-, skulptuuri- ja arhitektuuriinstituut, Leningrad "Эстонское народное зодчество", kinnitus 1976); professor 1977,

Teenistus

Mariinski Keskkooli 1933–1936 ja Tomski Keskkooli joonistamise ja joonestamise õpetaja 1938–1940; Novosibirski Arhitektuuri ja Ehitusinseneride Instituudi kunsti ja graafika kateedri õppejõud 1945–1947.TTÜs 1948–2005: arhitektuuri ja arhitektuuriliste konstruktsioonide kateedri vanemõpetaja 1948–1952; graafika kateedri vanemõpetaja 1952–1956, kateedrijuhataja kohusetäitjat 1952–1955, dotsendi kohusetäitja 1954–1956, dotsent 1956–1975, kateedrijuhataja 1955–1986, professor 1975–1990; arhitektuuri ja ehitusmaterjalide kateedri professor 1990–1992, konsultantprofessor; ehitiste projekteerimise instituudi emeriitprofessor 1994–2005.

Teadustöö põhisuunad

Eesti rehielamud, maa-arhitektuuri areng ja rahvakunst. Ligi 30 aastat tegi uurimisretki Eesti taluehitistega tutvumiseks, nende ülemõõtmiseks, pildistamiseks või sulejoonistena jäädvustamiseks. Avaldanud arvukalt publikatsioone, joonistamis- ja joonestamiskäsiraamatuid, illustreeris ise oma raamatuid. Osales mahukate teoste "Eesti arhitektuuri ajalugu" ja "Eesti kunsti ajalugu" koostamisel.

Teaduskorralduslik tegevus

NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi kujutava geomeetria ja insenerigraafika teaduslik-metoodilise nõukogu liige; Eesti Arhitektide Liidu liige ja maa-arhitektuuri sektsiooni juhataja aastast 1954; Rocca al Mare mõisa maadel tegevust alustanud Eesti Vabaõhumuuseumi rajamise algatajaid ja konsultant 1957 ning teadusliku nõukogu liige 1964–1997; Lahemaa Rahvuspargi teaduslik konsultant; arhitektuuriliste mälestusmärkide rekonstrueerimise teaduslik-metoodilise nõukogu liige; Tallinna Teadlaste Maja liige.

Ühiskondlik tegevus

Eesti NSV Ülemkohtu 1950–1955 ja NSV Liidu Ülemkohtu 1957–1962 rahvakaasistuja; Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu rahvasaadik 1955–1957.

Tunnustused

Nõukogude Eesti preemia 1967 (kollektiiv, Eesti arhitektuuri ajalugu. Tallinn, 1965), 1977 (Eesti talurahvaarhitektuur. Tallinn, 1974); Eesti kultuuripreemia elutöö eest 1994; mälestusmärk Eesti Vabaõhumuuseumis 2007.
Karin Göring

Karin Göring (ka Carin Göring; sünninimi paruness von Fock, esimeses abielus Kantzow; 21. oktoober 1888 Stockholm – 17. oktoober 1931 Stockholm) oli Kolmanda Riigi kõrge riigitegelase Hermann Göringi esimene abikaasa.
Karin Göring oli sakslasest Rootsi ohvitseri tütar. 
Enne kõrgelt autasustatud sõjalenduri ja lennufirma Svenska Lufttrafiku juhtpiloodi Hermann Göringuga tutvumist 1920. aasta veebruaris Rockelstadti lossis (David Irving, 42:1989
) oli Karin alates 1910. aastast abielus Rootsi ohvitseri Nils von Kantzow'ga. Göring aga olevat temasse ära armunud. Sama aasta suvest alustasid nad kooselu. 1920. aasta suvest elasid Hermann ja Karin Saksamaal. Seal hakkas Karin NSDAP huvides tegema propagandat. (Eberle ja Uhl, 431:2006; David Irving, 52:1989).
3. veebruaril 1923 (teise allika kohaselt jaanuaris) Hermann Ja Karin abiellusid. 
Göringi biograafia kohaselt kirjutanud Göring Karini emale ja palunud tema eest hoolt kanda: "She is everything to me." ning (Irving, 1983) von Fock vastanud, saates Göringile 20 gold crowns ("Karinilt") ja söögipaki, milles või ja kohv. (Irving, 64:1983)
Samal aastal põgenesid koos Austriasse ja edasi Rootsi. 
Berliini naastes oli ta juba raskelt haige, kuid täitis vaatamata sellele seltskondlikke kohustusi. 
Karinil ja Nils von Kantzow'l sündis 1912. aastal üks poeg Thomas († 1973), kes jäi Rootsi, kuid oli emaga kirjavahetuses (Irving, 1983).
Karini esimese abikaasa rahadega omandas perek Göring Müncheni lähedal väikese villa. Karin põdes rinnaangiini (Angina Pectoris), astmat ja reumat.
1931. aasta suvel reisis perekond Göring Rootsi, kuna 25. septembril oli ootamatult surnud Karini ema. Ema matustel oli ta saanud kopsunakkuse ja pöördus tagasi Stockholmi, kus ta südameprobleemide tõttu pöördus Vita Kors Nursing Home'i Brunkeberstorgis. (Irving, 64:1983) Tuberkuloosist nõrgestatuna suri oma ema matustele järgnenud päeval, 17. oktoobril 1931 tuberkuloosi, teise allika kohaselt infarkti ning kolmanda allika kohaselt südamepuudulikkusse.

Karin teisest abikaasast

Karinit tema esimese abikaasa Nilsi, kes nimetas Karinit veel aastaid hiljemgi "lost treasure'iks", hilised õhkamised ei kõigutanud.  
Karini teine abielu muutis ta elu, vaimustunult kirjutas ta sõbrale: "God!". "How wonderful it is to have a husband who doesn’t take two days to see the point of a joke." (Irving, 60:1983)
Lepalind (folkloor)

Lepalind on eesti folklooris nii linnu- kui ka putukanimetus. Lepalinnuks kutsutakse punaka sulestikuga värvulisi, nt. metsvinti (Fringilla coelebs), lepalindu (Phoenicurus phoenicurus), punarinda (Erithacus rubecula) jt. Putukatest on selline rahvapärane nimetus seitsetäpp-lepatriinul (Coccinella septempunctata).
Nii linnunimetus 'lepalind' kui ka punaka puiduga puuliigi nimetus 'lepp' lähtuvad ühisest läänemeresoome sõnatüvest, mis tähendab verd. Legendis on punane värvus saadud heateo eest Kristuse ristil. Tekkemuistendi järgi on punarind punase kurgualuse saanud Jeesuse verest, kui püüdis tema ihust ristinaelu välja nokkida.
Hiiumaa ajalugu

Hiiumaa ajalugu on ülevaade Hiiumaa ajaloost.

Eesti Vabariik

Hiiumaa kuulus Eesti Vabariigi ajal Läänemaa koosseisu. Saarel elas umbes 16 000 inimest.
Ainukeseks suurtööstusettevõtteks Hiiumaal oli Kärdla kalevivabrik umbes 400 töötajaga. Tähtsaks sissetulekuallikaks oli purjelaevandus.
1920. aastal sai Kärdlast alev. 1938. aastal sai Kärdla kolmanda astme linnaks.
1. aprillil asutati seniste valdade asemele Emmaste, Kõrgesaare, Käina ja Pühalepa vald.
Saar kuulus Riigivolikogu 23. valimisringkonda, kust valiti I Riigivolikogu liikmeks Karl Kaups.
Saare jagunes Käina ja Kärdla põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonna vahel.
24. juunil 1926 peeti Kärdlas Hiiumaa I laulupäev.
Hatškar

Kirjeldus

Kõige tavalisemaks sümboliks hatškaril on rosetti või päikest kujutava kettaga ümbritsetud rist. Ülejäänud pind kivil on tihti täidetud oskuslikult viimistletud viinamarja- või granaatõunalehtedest mustrite ja lindikujuliste läbipõimuvate mustritega. Vahel on hatškar ümbritsetud karniisiga, millelt võib leida figuure Piiblist pärinevatest või teistest pühakutest.
Kõige varasemaid hatškare püstitati veel elavatele või juba lahkunud isikutele usuga, et need on hinge lunastuseks. Hiljem on neid püstitatud tähistamaks sõjalist võitu, kirikute valmimist või usuga, et hatškarid pakuvad kaitset loodusõnnetuste eest.
Kõige varasemaid hatškare püstitati tavaliselt surnuaedadesse. Kuid Armeenia hauakivid on siiski enamasti teise kujuga ning hatškare on nende seas vähe.

Hatškarid tänapäeval

Praegusel ajal on hatškarikunst kui Armeenia kultuuri sümbol tõusulainel. Pärast Teist maailmasõda on Poola Armeenia Rahvusühing püstitanud hatškare Armeenia genotsiidi ohvrite mälestuseks Poola linnadesse Wrocławisse, Krakówisse ja Elblągi. Samalaadne armeenia genotsiidi ohvreid mälestav hatškar asub ka Eestis Tallinnas. Hatškaride populaarsust tõstis ka Armeenia vabanemine Nõukogude võimu alt.

Ohustatus

Suur hulk hatškare, mis on loodud ajaloolises Armeenias ja ümbritsevates regioonides, jäävad praegusajal Türgi, Aserbaidžaani, Gruusia ning Iraani valdustesse. Türgis on hatškaride süsteemse hävitamise tulemusel praeguseks säilinud vaid väheseid näiteid ning kahjuks pole needki korralikult dokumenteeritud. Üks dokumenteeritud rüüstamine toimus Jugha armeenia surnuaias.
Üks allikas väidab, et hatškare lõhutakse, hüljatakse või viiakse Armeeniasse. Põhjused, miks hatškare ümber paigutatakse, on kaunistamise eesmärk, et luua uusi pühapaiku või teha ruumi uutele matmiskohtadele.

Amenaprkitš

Amenaprkitš (Ամէնափրկիչ, 'Püha Lunastaja' või 'Püha Päästja') on hatškaride tüüp, millel on ristil kujutatud ristilöödud Kristust. Selliseid on teada ainult mõned, enamik neist pärineb 13. sajandi lõpust.
Kalmetumägi

Kalmetumägi (võru keeles Kalmõtumüür) on paljand Piusa jõel. 
Paljandis on kuni 9 m kõrguses näha keskdevoni Gauja lademe Lode kihistiku läbilõiget.
Paljandis on ka kaks u 5 m laiusega koobast. 
Kalmetumägi kui paljand ja selles olevad koopad on arvele võetud ürglooduse objektidena.