google/wiki40b huggingface dataset:
Eksliibris

Eksliibris ehk raamatuviit on omanikumärk raamatus.
Eksliibris on eraldi leheke, etikett, mis on graafilistes tehnikates paljundatav (puulõige, vasegravüür, kivitrükk, tsinkograafia) ning sellel olev joonis tõstab esile selle omaniku tegevust, harrastusi, samuti nimest tuletatud kujundust jne. Peale pildi kuulub eksliibrisele ka omaniku nimi ja ladinakeelne väljend ex libris.

Nimetus

Sõna "eksliibris" on tulnud tavaliselt eksliibristel leiduvatest ladinakeelsetest sõnadest ex libris – 'raamatute seast', millele lisatakse omaniku nimi (Ex libris N. N. – "N. N. raamatute seast"). Vahel kasutatakse ka muid sõnu, näiteks "Minu raamat".

Ajalugu

Eksliibriste kasutuselevõtmist ja selle arengut tuleks siduda tõenäoliselt juba trükikunsti leiutamisega. Kuna eksliibriseid tavaliselt ei dateerita, siis on raske piiritleda, millal on ühel või teisel alanud eksliibriste kasutuselevõtt. Üks vanemaid eksemplare on teada 1502. aastast Šveitsist.
Eksliibriste kasutamine muutus kombeks ja raamatuviit sai nimetuse 17. sajandil Prantsusmaal. Seal ka muutus väljend ex libris nimisõnaliseks, tihti kirjutatuna ex-libris või exlibris. Selle kombe levik võttis siiski aega. Näiteks Ameerika Ühendriikides hakkas see levima 19. sajandil, mil see vahetas välja raamaturiimid. 19. sajandi lõpul hakati eksliibriseid koguma, kirjeldama ning nende uurimine võeti eriharuna raamatuteadusse.

Eksliibris Eestis

Eestis on eksliibriste kasutamine olnud erakordselt populaarne. Kaua aega peeti vanimaks eesti eksliibriseks Kristjan Raua oma sõbrale kunstnik Gori Ristile ofordis loodut (1903). Siis aga leiti Udo-Nestor Ivaski oma isale kavandatu (1902). Paul Ambur väidab oma suurteoses «Eesti kunstipärasest eksliibrisest» (1958), et Eesti vanim on Kristjan Raua eksliibris (1900) oma vennale Paul Rauale. Nüüd peetakse siiski vanimaks Udo-Nestor Ivaski oma isale loodut, mis on signeeritud 14. märtsil 1898. 
Eksliibrise populariseerimisel on suur teene kunstiühingul Pallas. 1922. aastal korraldatud raamatunäitusel oli eksliibritele mõeldud juba eraldi osakond. Selle osakonna moodustamisel oli suur roll mängida Udo Ivaskil, kes lubas näitusele osa oma eksliibrite kollektsioonist ning koostas ajaloolise ülevaate kataloogi tarbeks. Pallase graafikanäituselt 1925 leiame juba terve rea eesti eksliibriseid. 
Eesti vanematest kunstnikest on eksliibriseid valmistanud näiteks Aleksander Tassa, Nikolai Triik, Ado Vabbe, Peet Aren, Jaan Vahtra, Eduard Wiiralt jt. Väga viljakas eksliibriste valmistaja oli näiteks kunstnik Arkadio Laigo.
Kronmanni mõis

Kronmanni mõis (Kroņmaņa muiža, ka Kronmaņa muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Voleri asumis, mille peahoone asus Daugava ääres Krēmeri 17a maja lähistel. Saksa keeles Kronmannshof.
Mõisa hooned olid XX sajandi esimesel poolel säilinud, selle maad liideti Riiaga aastal 1924. Teise maailmasõja järel rajati mõisakompleksi kohale tehislik laht, mida kasutavad tänapäeval sadamana AS "Krēmeri" ja teised väiksemad tööstusettevõtted. Mõisa karjamaadele loodi aastal 1992 sealse linnustiku kaitseks Krēmeri hoiuala.
2002 NT7

2002 NT7 on Maa-lähedane objekt, asteroid, mille avastas 25. juulil 2002 USA-s asuv teleskoop.
See 1,2 km läbimõõduga asteroid, mis liigub otse 
Maa suunas, võis esialgsete arvutuste kohaselt 1. veebruaril 2019 Maaga kokku põrgata.
See oli esimene NASA Maa-lähedaste objektide programmi raames avastatud objekt, mis sai Palermo skaala järgi positiivse hinde.
Vahepeal peeti teda koguni kõige ohtlikumaks seni avastatud kosmoseobjektiks.  Kokkupõrke tõenäosuseks hinnati umbes üks miljondik.
Nüüd seda kokkupõrget enam tõenäoliseks ei peeta. Edasiste vaatlustega on objekti ohtlikkushinnet alandatud. 25. juulil 2002 oli hindeks Palermo skaalal –0,25. Siiski võib sellise objekti avastamist, mille esialgne hinne ületas 0,0, pidada tähtsaks sündmuseks Maa-lähedaste objektide vaatlemise programmis.
1. augustil 2002 objekt kustutati ohtlike objektide nimekirjast vähemalt 100 aastaks.
Sellise asteroidi kokkupõrke plahvatusjõud võrduks 1,2 megatonni trotüüli plahvatusega, 
kokkupõrge hävitaks terve kontinendi ning tooks kaasa suuri kliimamuutusi.
Hermann Gronau

Hermann Gronau (ka Grönau, Gruno; umbes 1480 Saksamaa – 1563 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.
1532. aastal määrati ta Tallinna triviaalkooli rektoriks. 1539. aastal sai ta arvatavasti Narva pastoriks. 1542. aastal sai ta Tallinna Mihkli kiriku koguduse pastoriks. 1553. aastal sai ta Tallinna Oleviste kiriku koguduse pastoriks. Tõenäoliselt aastast 1556 oli ta Tallinna linnaministeeriumi senior (vaimulik juht).
Pill (Tirool)

Geograafia

Pill asub Alam-Inntalis Schwazi lähedal.
Riiklik Katsekoda

Riiklik Katsekoda oli aastal 1923 Tallinna Tehnikumi juures tegevust alustanud asutus. Riiklik Katsekoda moodustati Riigi Kesklaboratooriumi ja Kaubandus-Tööstusministeeriumi haldusalas olnud katsekoja liitmisel.
Katsekoja tegevusala oli lai: tehti keemilisi, füüsikalisi, mehaanilisi jt katseid, samuti normiti ja uuriti mõõteriistu ja masinaid. Katsekojal oli keemia-, mehaanotehniline, elektrotehnika ja soojustehnika osakond.
Aastast 1925 andis katsekoda välja Riiklise Katsekoja Teateid.
Aastatel 1936–1944 (1936 kaotati Tallinna tehnikum) tegutses katsekoda Tallinna tehnikainstituudi (praegune Tallinna Tehnikaülikool) juures. Pärast Nõukogude võimu lõppemist taasavati katsekoda aastal 1993 Tallinna Tehnikaülikooli juures.
Ülemaailmne satelliitnavigatsioonisüsteem

Asukoha määramise põhimõte

Satelliitnavigatsioonisüsteem kasutab asukoha määramiseks Maa tehiskaaslaste ‒ satelliitide ‒ kodeeritud signaale. Süsteemi satelliidid saadavad aatomkella järgi fikseeritud hetkedel välja oma asukoha [[geograafilised koordinaadid |geograafiistekoordinaatide andmeid. Vastuvõtuseade teeb vähemalt kolmelt või neljalt satelliidilt vastuvõetud signaalide järgi kindlaks aatomkellade ja oma kella ajavahed, arvutab nende järgi satelliitide kaugused vastuvõtukohast (lähtudes elektromagnetlainete levikiirusest 299 792 458 m/s) ning seejärel arvutab mitme satelliidi asukoha koordinaatide ja kauguste erinevuste põhjal oma geograafilised koordinaadid ja kõrguse (maapinnast). Vastuvõtuseadme kell pole piisavalt täpne, seepärast on satelliitidelt vaja ka ajasignaale, mille abil täpsustatakse vastuvõtja kellaaega. Kõigi nende signaalide järgi määrab vastuvõtuseade asukoha täpsusega kuni 1 meeter (sõjaliseks otstarbeks ‒ mõni sentimeeter). Täpsus oleneb ka satelliitide arvust, mida GPS-seade parajasti „näeb“ ning millise nurga all nad vastuvõtja suhtes paiknevad; korraga võetakse vastu signaale 5 kuni 12 satelliidilt.
Professionaalseks ja sõjaliseks otstarbeks kasutavad riigid mitmeid süsteemitäiustusi. 
DGPS (Differential Global Positioning System) saavutab asukoha määramise suure täpsuse sel teel, et teeb kindlaks erinevuse  (diferentsi) spetsiaalse maajaama tegeliku asukoha ja samas asuva GPS-vastuvõtja poolt määratud asukoha vahel, mille põhjal korrigeerib selle maajaama piirkonnas asuvate DGPS-vastuvõtjate  mõõtetulemusi. Seda erinevust asukohaandmete vahel põhjustab peamiselt asjaolu, et raadiolainete tegelik levikiirus erineb arvutuslikust mitmesuguste atmosfäärinähtuste tõttu.
Euroopa süsteem EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service) kasutab GPSi korrigeerimissignaali saamiseks maajaama asemel geostatsionaarset satelliiti. Korrigeerimissatelliite kasutab ka USA süsteem WAAS (Wide Area Augmentation System), Jaapani  MSAS (Multi-functional Satellite Augmentation System) ja India GAGAN (GPS-Aided Geo-Augmented Navigation).
Satelliitsidesüsteem vajab lisaks satelliitidele maapealseid jälgimis- ja juhtimisjaamu, mis jooksvalt (reaalajas) määravad kindlaks satelliitide paiknemise ja edastavad neile asukohta korrigeerivaid andmed.
Tsooru mõis

Tsooru mõis (saksa keeles Fierenhof) oli Võrumaal Rõuge kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Antsla valda.
Mõisast on teateid alates 1516. aastast.
Hirvo Surva

Hirvo Surva (sündinud 2. juulil 1963 Kohtla-Järvel) on eesti koorijuht.
Hirvo Surva õppis 1979. aastani Kohtla-Järve 1. Keskkoolis. Aastail 1979–1983 õppis Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Silvia Melliku juures, seejärel õppis ta koorijuhtimist Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Ants Üleoja juhendamisel (1983–1990).
Alates 2006. aastast on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud. Samuti on ta rahvusooperi Estonia poistekoori peadirigent (detsembrist 2001), Eesti Meestelaulu Seltsi poistekoori Kalev peadirigent (aastatel 1994–2009), Revalia Kammermeeskoori peadirigent (aastast 1998) ja Eesti Rahvusringhäälingu segakoori dirigent (aastast 2008), on juhatanud ka Teaduste Akadeemia meeskoori. Ta on Eesti Koorijuhtide Liidu ja Eesti Kooriühingu juhatuse esimees.
Hirvo Surva oli 1993. aasta VII noorte laulu- ja tantsupeo poistekooride dirigent, 1994. aasta XXII üldlaulupeo poiste- ja meeskooride dirigent, 1997. aasta VIII noorte laulu- ja tantsupeo kunstiline juht, 1999. aasta XXIII üldlaulupeo poistekooride dirigent, 1997. aasta VIII noorte laulu- ja tantsupeo poistekooride dirigent ning XXIV ja XXV üldlaulupeo üldjuht ja XXVI üldlaulupeo kunstiline juht.

Isiklikku

Tema abikaasa Anneli on samuti koorijuht.
Rise of the Blood Legion: Greatest Hits (Chapter 1)

Taust

Albumis on koos laulud, mis on ilmunud nende neljal albumil koostöös Century Mediaga (nad vahetasid hiljem plaadifirmat). Materjal nende 2014. aasta albumilt "Black Widow" ei ole esindatud. Laulude nimekirja koostas bänd ise. DVD (ainult USA-s ilmunud) sisaldas kõiki nende muusikavideoid, välja arvatud "Call Me". Albumi pealkiri on inspireeritud In This Momenti lojaalsest fännibaasist "The Blood Legion", mis on samuti ka nende 2012. aasta albumi "Blood" 13. laulu pealkiri.
Albumi kaanepilt avaldati 21. märtsil 2015 internetis.
Sandra Kalniete

Sandra Kalniete (sündinud 22. detsembril 1952 Toguris Tomski oblastis) on Läti poliitik ja diplomaat. Ta on Ühtsuse liige.
1981. aastal lõpetas ta Läti Kunstiakadeemia kunstiajaloo ja -teooria erialal. Margistrikraadi kunstiteaduste alal sai 1997. aastal.
Ta on olnud Läti Vabariigi suursaadik ÜRO juures (1993–1997), Prantsusmaal (1997–2002) ja UNESCO juures (2000–2002). Aastail 2002–2004 oli ta Läti välisminister ja 2004. aastal Euroopa Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu volinik. Alates 2009. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige (Euroopa Rahvapartei fraktsioon).
Ta on kirjutanud raamatu "Ar balles kurpēm Sibīrijas sniegos" ("Balletikingadega Siberi lumes", 2001), mis on tõlgitud paljudesse keeltesse.
3. märtsil 2015 ei lubatud Boriss Nemtsovi matustele sõitnud Kalnietet Moskvas Šeremetjevo lennujaamas Venemaale siseneda.
Jakutski linnaringkond

Jakutski linnaringkond (jakuudi keeles Дьокуускай куорат уокуруга; vene keeles Городскoй oкруг "гoрод Якyтск") on munitsipaalmoodustis (linnaringkond) Sahha (Jakuutia) Vabariigis (Sahhas ongi ainult kaks linnaringkonda; teine on Žatai linnaringkond).
Jakutski linnaringkonna pindala on 3600 km². Elanike arv 328, 5 tuhat (2018). Linnaringkonda kuulub 11 asulat: 10 küla ja linnaringkonna keskus Jakutski linn.
Jakutski linnapea ametlik ametinimetus on Jakutski linnaringkonna pea ja ta juhib linnaringkonna administratsiooni aparaati. 2018. aasta septembrist on linnapea ametis Sardana Avksentjeva.
Milvi Pärnamägi

Milvi Pärnamägi (14. juuli 1931 – 15. mai 1998) oli eesti tekstiilikunstnik.
Pärnamägi lõpetas Tartu kunstikooli 1960. aastal ja Tallinna Kunstiülikooli (ERKI) 1966, aastal tekstiilikunstnikuna. 1965–1986 töötas ettevõttes Punane Koit kunstnikuna. Alates 1986. aastast oli vabakutseline kunstnik.
Milvi Pärnamägi alustas loometeed mitmesugustes tehnikates dekoratiivsete kangastega (batika, maal). Alates 1971. aastast lõi kunstnik peamiselt põimetehniks suuremõõtmelisi vaipu. Esimesed vaibad köitsid pilku erksate värvidega, kompositsiooni jõulisuse, dünaamilisuse ja ruumilise efektiga. 1970ndate lõpus muutus vaipade värvilahendus vaoshoitumaks, kompositsioon abstraktsemaks.
1980ndatel lõi kunstnik monumentaalseid ja selge rütmikaga vaipu ("Avarused", 1981 ; "Hommik", 1986). 1990ndate vaibad oli aga uus lehekülg kunstniku loomingus, möödunud aastate dünaamilisuse, jõulise värvi- ja vormimängu delikaatne ja kammerlik meenutus, millele on antud uudselt mõjuv dekoratiivne, oma lihtsuses väärikas ja suurejooneline lahendus ("7 tähte", 1993 ; "Õis", 1994).
Isikunäitused toimusid Kunstihoone salongis (1969), Kiek in de Kökis (1981), Viljandi kultuurihoones (1995), ta osales ülevaatenäitustel nii Eestis kui ka välismaal.
Objektiiv (portaal)

Objektiiv on Sihtasutuse Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks poolt loodud konservatiivne uudiste- ja arvamusportaal, mis alustas tegevust 19. oktoobril 2015.
13. veebruaril 2017 alustas tööd Objektiivi videostuudio.
Objektiivi eelkäija oli aastatel 2010–2015 tegutsenud portaal De Civitate ('Ühiskonnast'), seetõttu on portaalis kättesaadavaks tehtud ka De Civitates ilmunud artiklid.
Objektiiv ei taotle oma tegevuses kasumit, toimetuse sõnul on tegemist "aatelise, missioonilise ja mittetulundusliku ettevõtmisega, mis tugineb, nagu SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks tegevus üldiselt, eraisikute annetustele".
Objektiivi peatoimetaja on Veiko Vihuri, tegevtoimetaja ja kolumnist Varro Vooglaid, uudiste- ja arvamustoimetaja Markus Järvi.
Biomeditsiinilised mõõtmised

Biomeditsiinilised mõõtmised on bioloogiliste ja meditsiiniliste uuringute eesmärgil teostatud mõõtmised. Termini "mõõtmine" kasutamine on mõnedel juhtudel ebatäpne, sest näivalt ainult registreeritakse ajas muutuvaid biomeditsiinilisest seisukohast huvi pakkuvaid (diagnostilisi) suurusi nende muutumises ajas (näiteks EKG). Kuid ka sellistel juhtudel, kui millegi otsest mõõtmist ei toimu, on selleks kasutatava seadmesti iseloomustatavad mõõtetehniliste parameetritega, nagu seda on mõõteulatus (skaala), mõõtetäpsus või mõõteviga (mõõtemääramatus), kiiretoimelisus jms. 
Suur osa biomeditsiinilistest mõõtmistest on biokeemilist laadi (keemiline koostis, keemiline kontsentratsioon jms.). Paljudel juhtudel on mõõtmiste tulemuseks tasapinnaline või ruumiline (3D) kujutis. Huvipakkuvaks suuruseks võib olla ka rõhk (vererõhk, organisisene rõhk) või jõud, mõnel juhul ka asend või liikumise iseloom (kiirus, ühtlus jm.).
Kuid teatav osa bioelektrilistest mõõtmistest on puhtalt elektrilised (EKG, EEG, EOG, EMG jt.) või siis teostatakse neid elektroonsete mõõtevahendite abil (elektriline bioimpedants). Võib isegi öelda, et tänapäeval teostatakse suurem osa selliseid mõõtmisi elektrooniliste vahendite abil, kaasa arvatud biokeemilised analüüsid.
Linda Ojastu

Isiklikku

Ta oli abielus mitmekordse Eesti meistri Eino Ojastuga. Poeg Aivar ja tütar Annely Ojastu on samuti edukad kergejõustiklased.
Jenik Radon

Jenik Radon (sündinud 1960 Berliinis) on USA advokaat.
Radon on Columbia ülikooli professor, aga ta on töötanud lektorina ka näiteks Stanfordi ülikoolis.

Elulugu

Radon on pärit Saksamaalt, kust ta pere emigreerus Ameerika Ühendriikidesse.
Ta omandas bakalaureusekraadi Columbia ülikoolis, magistrikraadi California Ülikoolis Berkeleys ja doktorikraadi Stanfordi ülikoolis.
1980. aastal kaasasutas Radon Afganistani Vabastuskomitee, mis toetas sõjapõgenikke Nõukogude-Afganistani sõjas.
Bakuu–Thbilisi–Ceyhani naftajuhtme rajamise kavandamisel esindas Radon Gruusiat. Selle eest autasustati teda Gruusia kõrgeima riikliku autasuga.
Ta osales ka Nepali rahuprotsessis.

Seotus Eestiga

1980ndate lõpus ja 1990ndate algul sai ta tuttavaks paljude eestlastega ning aitas Eesti taasisesvumise järgselt koostada mitut seadust. Tema juures USAs peatus tuntud eesti inimesi – näiteks Lennart Meri – ning Radon aitas neil USA valitsusametnikega jutule saada.
Ta algatas Columbia ülikoolis Eesti Fellowsi programmi, mille raames käisid sealsed üliõpilased 1990. aastatel Eesti riigiasutustes suve­praktikal. Samuti algatas ta Eesti ja USA vahelise õpilasvahetuse.
Lisaks on ta Tartus tegutseva Domus Dorpatensise kaasasutaja ja nõukogu liige.
Karl Mihkla

Karl Heinrich Mihkla (20. september 1901 Rääma – 10. märts 1980 Tallinn) oli eesti keeleteadlane, ajakirjanik, kirjandusteadlane. Tema pseudonüüm oli K. M.

Isiklikku

Oli kolm korda  abielus ja neist abieludest sündis viis last.
Sander Õigus

Sander Õigus (sündinud 13. novembril 1989) on Tartust  pärit Eesti lavakoomik, kes esineb Comedy Estonia korraldatud stand-up comedy üritustel. Ta on üks eesti stand-up skeene kujundajaid ja teda peetakse eesti parimaks püstijalakoomikuks. 
Sander jutustab pikki ja piinlikke lugusid nii oma lapsepõlvest kui ka igapäevastest tähelepanekutest elust enesest. Tema lood on pikitud rohke enesekriitika ja värvikate sisekaemustega.
Sander Õigus on Eestis tuuritanud nelja täispika sooloetendusega:

Esimesed Triibulised

"Esimesed Triibulised" oli Sander Õiguse 2016. aastal alguse saanud esimene soolotuur, üle Eesti anti 19 etendust ja praegu on see ka internetist leitav. Õigus ise tahtis oma esimeses täispikas etendustesarjaga eesti inimestele eestikeelset stand-up'i tutvustada.

Hoopis Teine Tera

2017. aastaks oli Õigus välja töötanud oma teise täispika show "Hoopis Teine Tera". Erinevalt esimesest tuurist, kus esitamisele tuli pigem pehmem materjal, et Eesti inimesi liiga agressiivse huumoriga mitte ehmatada, läks Õigus seekord peale teadmisega, et inimesed juba teavad, mida nad on kuulama tulnud. Hoopis Teist Tera etendati üle Eesti 28 korda.

Kolmandas Isikus

2018. aastal läks Õigus tuuritama oma kolmanda täispika show'ga, millega esineti vähemalt 20 saalis üle Eesti.

Neljanda Seina Taga

Sander Õiguse neljas sooloturniir on rekordiline, ükski eesti koomik ei ole veel välja töötanud nelja täispikka sooloesitust. Neljanda Seina Taga soolotuur sai alguse 2019. aastal ja tuuritamine käib.
Vaida mõis

Vaida mõis (saksa keeles Wait) oli poolmõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Rae valda.
Mõis asutati 1630. aastatel.
Mõisal oli aegade jooksul palju omanikke.
Kreek (perekonnanimi)

Kreek on eesti perekonnanimi.
Tammela vald

Külad

Heinu, Hevoniemi, Hykkilä, Häiviä, Iittala, Kallio, Kankainen, Kaukjärvi, Kaukola, Keikkala, Kuuslammi, Kytö, Letku, Liesjärvi, Lunkaa, Mustiala, Myllykylä, Ojainen, Orjanhirsi, Pappila, Patamo, Pikonkorpi, Porras, Riihivalkama, Saari, Sauvola, Sukula, Susikas, Taljala, Talpia, Tammela, Teuro, Torajärvi, Torro
Riste Laasberg

Elukäik

Riste Laasberg on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 1996. aastal ja magistriõppe 1998. aastal.
Aastatel 1999–2009 töötas Riste Laasberg Tallinna Kunstikoolis projektijuhina ja 2009–2013 õppealajuhatajana. 2005–2008 oli ta Euroopa koolide koostööprojekti "Europ'art Puzzle" koordinaator. Alates 2013. aastast on ta Lühikese Jala Galerii galerist.

Liikmesus

Riste Laasberg kuulub aastast 1998 rühmitusse Vaba Tahe. Ta on aastast 2003 Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige ning alates 2013. aastast kuulub ka liidu juhatusse.
Bletchley Park

Bletchley Park on mõisakompleks Suurbritannias Milton Keynesis. 
Teise maailmasõja ajal asus seal Valitsuse Koodide ja Šifrite Kool (Government Code & Cipher School, GC&CS), mille koodimurdjad dešifreerisid Saksamaa relvajõudude kasutatud Enigma ja Lorenzi šifrid. Ajaloolaste hinnangul aitas Bletchley Parki krüptograafide lahtimurtud salajane informatsioon sõda kahe kuni nelja aasta võrra lühendada, ilma selleta oleks sõja tulemus olnud määramatu. Bletchley Parkis tehtud töö jäi salastatuks paljudeks aastateks; sellest räägiti esmakordselt avalikult alles 1974. aastal, kui ilmus F. W. Winterbothami raamat "The Ultra Secret" ('Ultra saladus').
Tänapäeval asub Bletchley Parkis muuseum.
Transliteratsioon

Transliteratsioon (translitereerimine) (trans- + ladina keeles litera 'täht') on ühes kirjas kirjutatud teksti tähttäheline kirjapanek teises kirjas.
Sageli aetakse seda segi transkriptsiooniga, mis on meetod mingi keele helide üleskirjutamiseks. Üleminek nende vahel on sujuv, kuna enamik transliteratsioone püüab samuti mingil määral hääldust järgida. Lisaks kasutatakse sõna transliteratsioon vahel mõlema, nii kitsas tähenduses transliteratsiooni kui ka transkriptsiooni kohta.
Saku Õlletehas

Saku Õlletehase AS on Sakus asuv Eesti õlle- ja joogitootja.
Tehas on Eesti vanim järjepidevalt tegutsenud õlletehas. Tehase asutajaks oli 1820. aastal Saku mõisnik krahv Karl Friedrich von Rehbinder. Tõenäoliselt valmistati Sakus õlut juba mõned aastad varem. 
Ettevõte ekspordib oma tooteid 20 riiki, peamised eksporditurud on Soome, Läti, Norra ja Rootsi. Samuti on ettevõtte tooteid eksporditud Saksamaale, Islandile ja Tšehhi; eksootilisematest turgudest aga näiteks veel Sierra Leone, Gambia, Seišellid ja Vietnam. 
Saku Õlletehas on Carlsbergi Gruppi kuuluvate Taani, Tšehhi, Belgia, Soome ja Venemaa õllede edasimüüja Eestis. Saku Õlletehase müüdavate õllesortide hulka kuuluvad näiteks Carlsberg, Tuborg, Staropramen, Kronenbourg 1664 Blanc, Baltika, Grimbergen jt.
Saku Õlletehas oli börsiettevõte, mille aktsiad olid alates 27. jaanuarist 1998 vabalt kaubeldavad Tallinna Börsi lisanimekirjas, varem olid Saku Õlletehase aktsiad registreeritud börsi vabaturul, hiljem põhinimekirjas. Viimast päeva olid Saku Õlletehase aktsiad Tallinna börsil noteeritud 19. septembril 2008.
Peale börsilt lahkumist on firma sajaprotsendiline aktsiate omanik rahvusvaheline õllekontsern Carlsberg A/S. 
2013. aastal  töötas Saku Õlletehases keskmiselt 330 inimest. Saku müüs 2013. aastal 104 miljonit liitrit jooke. Ettevõtte tööd juhib alates 2016. aasta lõpust Baltikumi juhtkond.
Saku Õlletehas oli pikka aega korvpalliklubi Tartu Ülikool/Rock nimisponsor ja toetaja. Ettevõte toetab ka Eesti Suusaliitu, Saku Suurhalli, erinevaid muusika- ja kultuuriüritusi. Samuti on ettevõte õla alla pannud õllekultuuri arendamisele ning ka kohaliku  eluolu edendamisele Saku alevikus.
Piibe mõis

Piibe mõis (saksa keeles Piep) oli rüütlimõis Järvamaal Koeru kihelkonnas. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonna Väike-Maarja valda.

Ajalugu

Piibe mõis rajati 17. sajandi keskel, mil ta eraldati Liigvalla mõisast.
18. sajandi esimesel poolel oli mõisa omanik Rudolph Magnus von Stackelberg. 1750. aastatel omandasid mõisa Baerid, kelle kätte see jäi kuni 1919. aastal toimunud võõrandamiseni.
Piibe mõisas on sündinud Eestimaa rüütelkonna peamees Magnus Johann von Baer ja ka tema poeg, maailmakuulus loodus- ja arstiteadlane Karl Ernst von Baer, kellele kuulus Piibe mõis aastail 1834–1866.

Mõisakompleks

Piibe mõisa 19. sajandil rajatud puidust peahoone on hävinud, selle kohal paikneb praegu Karl Ernst von Baeri mälestuskivi.
Säilinud on mõisa park ja mõned ümberehitatud kõrvalhooned. Pärast Teist maailmasõda oli mõisatallis Paala kolhoosi lehmalaut.

Mõisa kalmistu

Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes 1 km kaugusele lääneedelasse.
Taastamise Rahvusliit

Taastamise Rahvusliit (inglise keeles National Alliance for Reconstruction) on Trinidadi ja Tobago erakond, mis asutati 1986. aastal.
Erakond asutati 1986. aastal valitsevast Rahva Rahvusliikumisest lahkunud poliitikute ja mitme opositsioonierakonna ühinemisel. Taastamise Rahvusliit pidi kujunema mitmerassiliseks parteiks, mis esindab nii india kui ka aafrika päritolu trinidadlaste huve. 1986. aasta parlamendivalimistel saavutas Taastamise Rahvusliit 66% valijate toetusel parlamendis absoluutse enamuse ja erakonna juht Arthur Robinson moodustas valitsuse.
Võimule saamise järel tabasid erakonda mitmed tagasilöögid. Rahva hulgas vähendasid selle toetust neoliberaalsed majandusreformid ja ulatuslikud kärped. Sisevõitlus viis 1988. aastal ametiühingujuhi Basdeo Panday ja koos temaga mitmete india päritolu poliitikute lahkumiseni, kes moodustasid 1989. aastal uue erakonna Ühinenud Rahvuskongressi. Lõpliku hoobi andis Taastamise Rahvusliidu valitsusele 1990. aastal aset leidnud neegermuslimite äärmusrühmituse Jamaat al Muslimeen korraldatud riigipöördekatse.
1991. aasta parlamendivalimistel sai Taastamise Rahvusliit parlamendis vaid 2 kohta ja võimule tuli taas Rahva Rahvusliikumine eesotsas Patrick Manningiga. Edaspidi on partei jätkuvalt nõrgenenud ja lõhenenud. Aastatel 1995–2001 kuulus erakond küll veel Ühinenud Rahvuskongressi juhitud valitsuskoalitsiooni, kuid 2001. aasta parlamendivalimistel langes üldse parlamendist välja. Alates 2005. aastast ei ole erakonnal enam esindatust ka kohalike omavalitsuste tasandil.
Benewah' maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1915. aastal.