Taktika

Juhtimine

Juhtimine on protsess, kus väejuht kasutab käsuõigust (kas täielikku käsuõigust, operatiivkäsuõigust või taktikalist käsuõigust) ning operatiiv- või taktikalist juhtimisõigust tema alluvusse määratud jõudude tegevuse korraldamiseks, suunamiseks ja koordineerimiseks.
Juhtimine algab käsuandmisega. Kui käsk on antud, siis peab tagama selle elluviimise. Komandör peab isiklikult lahinguväljale vaatama ehk ta peab lahinguplaani tehes valima sellise juhtimispunkti, kust ta näeb lahingutegevust. Vastasele peab jätma ainult halvad valikud. Näiteks, kui vastasele jääb ette miiniväli, on nad sunnitud seisma jääma. See teeb nendest aga head sihtmärgid.
Juhtimiseks on vaja informatsiooni. Näiteks peab nõudma alluvatelt ettekandeid (nt kui palju soomukeid või mitut inimest nähakse) või koguma infot ülemalt, luurelt, naabritelt või isiklikust vaatlusest. Saadud informatsiooni põhjal tehakse järeldusi ja mõeldakse, mida edasi teha ehk kuidas juhtida. Juhi puhul on oluline, et ta teeks tarku otsuseid ja oleks julge (kui langetatakse otsus, tuleb see ellu viia – tagasiteed pole).

Manööver

Manööver on jõudude rakendamine lahinguväljal, kasutades liikumist koos tule või tulevõimalusega, et saavutada vaenlasega võrreldes soodsam positsioon põhiülesande täitmiseks.
Tiibamine: tungitakse peale külje pealt ja vastane ei saa kogu oma jõudu kasutada. Selle mureks on, et see ei mõjuta kõiki. Mingi osa üksustest jääb vabaks, keegi ei ründa. See vähendab võimekust rinnet pidi, samas suurendab ründejõudu mingile osale. 
Haaramine: pealetungimanööver, mille puhul põhirünnakujõud liigub ümber või üle vaenlase peamiste kaitsepositsioonide, et hõivata ründeobjektid vaenlase tagalas ehk rünnatakse rühmituse sügavusse. Need, kes lähevad haarama ja need, kes loovad soodsat olukorda kaotavad omavahel kontakti. Tiibamises on kontakt olemas.
Taandumine': on olemas kahte sorti taandumised – planeeritud ja pealesunnitud. Pealesunnitud taandumise puhul pole muud võimalust, kui taganeda, sest vastasel juhul üksus hävitatakse. Planeeritult taandutakse aga selleks, et saavutada soodsamaid olukordi. Vastane tõmmatakse piirkonda, kus enda üksustel on vastase ees eelised. Sellega võidetakse näiteks aega.
Frontaalrünnak: pealetungimanööver, mille puhul on peamine lahingutegevus suunatud vastasvägede eesliini vastu. Plussiks on kiirus, vastane ei ole valmis rünnakuks (ja võib olla pole ise ka), aga kuna see tuleb üllatusena, siis võib rünnakut edu saata. Selle puhul võiks suured jõud koondada vastase nõrkade vastu ning väiksemad jõud vastase tugevamaid jõude tagasi hoidma.

Lahinguplaan

Lahinguplaan võimaldab lahingutegevuste kiiret elluviimist. Kiirus annab kohese initsiatiivi vastaste ees ja vastane ei saa dikteerida, mis toimub. Samuti tagab lahinguplaani olemasolu tõestusmaterjali hilisemaks. Kui on olemas plaan, siis on ka mõtteselgus ehk teadmine mida teha. Ka alluvad teavad, mida nad tegema peavad, isegi juhul kui juhtimine katkeb.
Lahinguplaan peab samuti vastama küsimusele, mis saab edasi.
Plaanid kestavad tavaliselt kuni esimese kontaktini. Edasi ei kehti nad täpselt nii nagu mõeldud oli, aga üldjoones ikkagi üritatakse neid jälgida isegi, kui asjad ei lähe täpselt nii, nagu oli tahetud.

Reserv

Reserv on jõud, mida hoitakse varus selleks, et tulla toime ettenägemata olukorda või et mõjutada edaspidist lahingutegevust. See ei tohi olla hõivatud mõne teise tegevusega, peab kogu aeg valmis olema lahingusse minemiseks. Reserv on mõeldud paindlikkuse tagamiseks ja kui see läheb käiku, tuleb kohe uus moodustada.