Lyalli lehis

Nimi

Lyalli lehise ingliskeelne nimetus alpine larch ehk subalpine larch viitab sellele, et see puu kasvab nii kõrgel mäenõlvadel, kus võiks olla vaid alpiinne tundra.

Levila

Lyalli lehis kasvab kõrgel mägedes (1800–2400 m) Kaljumäestikus USAs ja Kanadas Idaho, Montana, Briti Columbia ja Alberta osariikides. Eraldi populatsioon kasvab samuti Kaskaadides Washingtoni osariigis.
Kaljumäestikus on Lyalli lehis levinud laiuskraadidel alates 45° 28' põhjalaiust kuni 51° 36' põhjalaiust (Salmon River mäestikust Idaho keskosas põhja pool Louise järveni Banffi rahvuspargis. Lisaks on see tavaline Montana lääneosas Bitterrooti, Anaconda-Pintleri, Whitefishi ja Cabinet Rangese kõrgeimates alades. Samuti on seda puud leitud mõnedes muudes mäeahelikes ja mäetippudes Lääne-Montanas ja Põhja-Idahos. Briti Columbias ja Albertas on Lyalli lehis tavaline puu piki mandrilist veelahet (Continental Divide), lähedal asuvates ahelikes ning Purcelli ahelikus ja Selkirki aheliku lõunaosas.
Kaskaadides on Lyalli lehist leitud peamiselt mandrilisest veelahkmest ida pool. See on levinud laiuskraadidel 47° 25' põhjalaiust kuni 49° 12' põhjalaiust alates Wenatchee mäestikust Washingtoni keskosas kuni umbes 21 km kaugusele põhja Briti Columbiasse. Lyalli lehis levib põhjast lõunasse 193 km raadiuses Wenatchee, Chelani ja Okanogani ahelikus.

Kliima

Lyalli lehis kasvab väga külma, lumise ja üldiselt niiske kliimaga alades, kus üle poole aastast on keskmine õhutemperatuur alla nulli kraadi. Vegetatsiooniperiood kestab umbes 90 päeva, suvel võib temperatuur järsult langeda ning võib sadada lund. Leviala juuli keskmine õhutemperatuur on +9 ... +14 °C, jaanuari keskmine õhutemperatuur on −14 °C Albertas kuni −7 °C Kaskaadide põhjaosas. Kõrgeim õhutemperatuur on +27 °C ja madalaim õhutemperatuur on −50 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 800–1900 mm, suurim aastane sademete hulk on Kaskaadide halja lähedal. Umbes 75% sademetest sajab lume ja lörtsi kujul.
Tavaliselt tekib uus lumikate oktoobri lõpus. Aprilliks jõuab selle paksus maksimumini keskmiselt umbes 2,1 m Mandrilise veelahkme lähedal ning 3,0–3,5 m leviala lääneosas. Lumikate püsib juuli alguseni.
Leviala mandriosas esineb sageli põuaperiood, mis kestab mitu nädalat suve teisel poolel. Selle põua mõju on tavaliselt minimaalne, aga mulla kuiv pinnas võib mõnedel aastatel takistada seemikute arengut.
Vihma sajab juulis ja augustis, keskmiselt on sademete hulk Ameerika Ühendriikide osas 25–50 mm kuus, neist suurim osa on seotud äiksetormidega. Kaljumäestiku Kanada osas on sademete hulk suurem, 50–90 mm kuus, neist suurim osa on seotud Vaikse ookeani frontide süsteemiga. Suhteline niiskus suvel Lyalli lehise kasvukohtades on kõrgem, kui madalamates kohtades.
Lyalli lehise kasvukohtade suurimale osale mõjutavad iga aastal tugevad tuuled, mille kiirus jõuab äiksetormide või frontide läbimise ajal orkaani tugevusele (üle 117 km/h). Kõige sagedamini on avatud tugevatele tuultele ahelikute tipud.

Kasvukohad

Lyalli lehis on vastupidav taimeliik, mis võib kasvada väga madala õhutemperatuuri ja kivise mullastikuga tingimustes, selletõttu võib seda puuliiki kohata sageli metsapiiri lähedal. Ometi võib ta kasvada erinevatel muldadel kas varjatud kasvukohas või ilma varjuta avaras kasvukohas, kui mullad on niisked aga hästi dreenutud.
Kuigi muldade arengutase Lyalli lehise kasvukohtades varieerub on muldade suurim osa on välja arenemata. Pleistotseeni ajal oli need piirkonnad kaetud mandrijääga, mis sulas ära vähem kui 12 000 aastat tagasi. Lühikese ja jaheda suve tõttu toimub keemiline murenemine aeglaselt. Madalate mullatemperatuuride ja kõrge happelisuse tõttu on lämmastikku siduvate bakterite ja muude mikroorganismide tegevus piiratud. Selletõttu on mullad toitainete poolest vaesed ja väheviljakad. 
Tavaliselt kasvab Lyalli lehis graniidist ja kvartsiidist rahnadega nõlvades, mille peal ei kasvanud varem soontaimed. Samuti kasvavad nad aluspõhja lõhedes.
Bitterrooti ahelikus on Lyalli lehiseid rohkesti kõrgusel üle 2290 m põhjapoolse ekspositsiooniga nõlvadel. Muudest okaspuudest vabadel rusukaldega nõlvadel levivad nad madalamale. Aga isegi kui niisked avatud rahnatega kaetud nõlvad ulatuvad alla kuni kanjonite põhjani üldkõrgusega 1370 m. Väga harva kasvab Lyalli lehis kõrgusel alla 1980 m.
Anaconda-Pintleri ahelikus Montana edelaosas moodustab Lyalli lehis kitsa vöötme kõrguste vahemikus 2560–2800 m. Metsapiiri kõrgus Kaljumäestikus langeb pidevalt põhja suunas. Montana loodeosas, Albertas ja Briti Columbia kaguosas paiknevad Lyalli lehise kasvukohad 1980 ja 2380 m vahel ning Kaskaadide põhjaosas 1830 ja 2290 m vahel.

Kirjeldus

Kuna Lyalli lehis kasvab metsavöötme ülapiiril, siis on see tavaliselt väikese kõrgusega, aga soodsamates tingimustes võib selle kõrgus ulatuda kuni 29 m. Tal on sirge tüvi läbimõõduga 30–50 (kuni 201) cm ning hõre ja natuke koonusekujuline kroon. Oksad on pikad ja kõverdunud. Okkad on neljanurgelised pikkusega 20–35 mm, nad on 30–40 kaupa kimbus. Värvuselt on nad heledad sinakas-rohelised, sügisel muutuvad nad kuldkollasteks.
Emasõisikud on koonusekujulised pikkusega 2,5–4 cm, nooremas eas on nad punakas-purpursed ja muutuvad tumepruunideks. Nendel on õhukesed soomused ja kitsad tupplehed, mis ulatuvad soomuste tagant välja.
Tüve koor on õhuke ja selle värvus muutub vanusega kollakashallist tume-punakaspruunini. Sügavad lõhed jaotavad koore väikesteks soomuselisteks osakesteks.

Kasutamine

Lyalli lehise puidul ei ole kaubanduslikku väärtust, aga see puuliik pakub huvi ökoloogia seisukohast ja on esteetiliselt atraktiivne. Koor sisaldab tanniini, puit on kõva, raske ja vastupidav.