google/wiki40b huggingface dataset:
Lorenzo Sotomayor

Päritolu ja nime erikujud

Kuubal sündinud Sotomayori nimi on hispaania keele reeglite järgi kasutatav enamasti koos esimese (isapoolse) perekonnanimega (Sotomayor), millele harva kasutatakse lisaks teist (emapoolset) perekonnanime (Collazo). 
Ta loobus 2012. aastal Kuuba kodakondsusest, et saavutada olümpiamängudele pääsemiseks paremaid võimalusi mõne teise riigi lipu all ning sai Aserbaidžaani kodakondsuse.
Aserbaidžaanis elades on ta hakanud võistlejanimena kasutama Collazo Sotomayor (aserbaidžaani keeles Kollazo Sotomayor).

Kuuba meistrivõistlustel

Ta oli Kuuba meister kergekaalus (kuni 60 kg) 2009. aastal. Ta sai Kuuba meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) ja I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2008–2012 veel kolm medalit.

Aserbaidžaani meistrivõistlustel

Ta oli Aserbaidžaani meister I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2014. aastal.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Fazliddin Gʻoibnazarovile (Usbekistan).
Ta on esimene ja seni ainuke Aserbaidžaani poksija, kes Aserbaidžaani võistlejana on kaasaegsetel olümpiamängudel saanud hõbemedali.

Maailmameistrivõistlustel

Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 19. maailmameistrivõistlustel (Hamburg, 2017), kus kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Isiklikku

Tema lell on endine tuntud Kuuba kergejõustiklane (kõrgushüppaja) Javier Sotomayor.
Kadila seltsimaja

Kadila seltsimaja on kultuurikeskus Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kadila külas. Seltsimaja juhataja on Milvi Tubli.
Queen Bees and Wannabes

"Queen Bees and Wannabes" on Rosalind Wisemani 2002. aastal ilmunud raamat, mille alusel on valminud film "Õelad tüdrukud" (raamatu pealkiri oli ka filmi tööpealkiri).
Raamat räägib teismeliste tüdrukute koolielust, klikkide moodustamisest ja agressiivsest käitumisest.
Marek Kaljumäe

Eesti

1. juuli 2011 pärast AZ Alkmaari lepingu aegumist sõlmis ta kahe-aastase lepingu Eesti kõrgliiga klubiga Tallinna FC Levadia.
Jaanuaris 2015 liitus Kaljumäe JK Narva Transiga.
Märtsis 2016 taasliitus Kaljumäe Levadiaga.

Soome

Jaanuaris 2017 sõlmis Kaljumäe ühe-aastase lepingu soome Veikkausliiga klubiga PS Kemi.

Koondisekarjäär

A-koondise debüüdi tegi Kaljumäe 19. novembril 2017 sõpruskohtumises Fidži vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Deniss Tjapkin, Mark Oliver Roosnupp, Sören Kaldma ja Joseph Saliste.
Rapla maakond

Üldandmed

Rapla maakond (Raplamaa) asub Loode-Eestis. Raplamaa piirneb põhjas Harju, idas Järva, lõunas Pärnu, läänes Lääne maakonnaga.
Sõprusmaakond Kaiserslautern.

Kohalikud omavalitsused

Rapla maakonnas on neli omavalitsusüksust (valda):
Kehtna vald – Kohila vald – Märjamaa vald – Rapla vald

Loodus

Raplamaad hõlmab neli Eesti maastikurajooni. Need on Põhja-Eesti lavamaa, Lääne-Eesti madalik, Kõrvemaa ja Pärnu madalik. Suurima osaga jääb Raplamaa Põhja-Eesti lavamaale. 
Suurem osa Raplamaast on siluri karbonaatsete kivimite avamusalal, maakonna põhjaosas avaneb ka ordoviitsiumi ladestu.
Maakonna kõrgeim koht on Paluküla Hiiemägi.

Veestik

Raplamaal asuv tähtsaim veelahe on Paluküla hiiemägi, kust saavad alguse mitme Eesti vesikonna jõed. 
Rapla maakond on Eesti üks karstirohkemaid piirkondi. Tähtsaim karstiala on rahvusvahelise tähtsusega Kuimetsa karstiala.
Järvi on maakonnas vähe.

Demograafilised näitajad

Arvestuslikult seisuga 1. jaanuar 2009 oli Rapla maakonnas 36 678 elanikku. Neist 47,63% oli mehed ning 52,37% oli naised. Sündimuse üldkordaja oli 11,04‰, suremuse üldkordaja 12,68‰ ja loomulik iive −1,64‰. 93,34% elanikest oli eestlased ja 3,93% venelased. Alaealisi (vanuses 0–14) oli 15,54%, tööealisi (vanuses 15–64) 68,35% ja pensioniealisi (65 ja vanemad) 16,11%. Töötuse määr oli 9,2%. Elanike tihedus oli 12,3 in/km².

Majandus

Tööstus on Raplamaal oluline majandusharu. Tööstustoodangu maht üle 20 töötajaga ettevõtetes oli 2005. aastal 1,6...2,1 miljardit krooni. 2006. aasta lõpus käivitati Kohila lähedal suur vineerivabrik.
Sündinud 1962

Sellel leheküljel on loetletud 1962. aastal sündinud tuntud inimesi.
Labidakivi

Labidakivi on hiidrahn Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. 
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,4 m, laius 6,0(?) m, kõrgus 3,3 m, ümbermõõt 24,4 m.
Kargi vald

Kargi vald (saksa keeles Karky) oli vald Saaremaal Jämaja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Kargi vald Torgu vallaga.
Valla alal asus Kargi mõis.
Mikk Jürjens

Mikk Jürjens (sündinud 11. jaanuaril 1987 Raplas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIV lennu näitleja erialal ja töötab samast aastast Tallinna Linnateatris.
2010. aastal mängis ta Martti Helde filmis "Külm on".
2012. aasta sügishooajal on ta Laulukarusselli saatejuht.
Mõtleme veel

"Mõtleme veel" oli poliitiline vestlussaade Eesti Televisioonis aastatel 1987–1989.
"Mõtleme veel" saatejuhid olid Hagi Šein, Rein Järlik ja Feliks Undusk, režissöör Vello Reili. "Mõtleme veel" oli otsesaade, mis oli Nõukogude Liidus 1980. aastatel haruldane.
13. aprillil 1988 tegi Edgar Savisaar selles saates ettepaneku moodustada Rahvarinne Perestroika toetuseks.
Heino Kuusik

Heino Kuusik (18. oktoober 1931 Säknalohu küla Mooste vald – 9. veebruar 2007) oli eesti põllumajandustegelane, koolijuht ja omavalitsustegelane.
Õppis Mooste algkoolis. 1957. aastal lõpetas ta Väimela loomakasvatusetehnikumi ja 1970. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnika eriala.
Töökarjääri algaastatel töötas ta Võru TSN TK põllumajandusosakonnas, Võru masina-traktorijaamas, Lembitu kolhoosis ja Rõuge sovhoosis. 1961. aastast töötas Väimelas. Aastatel 1964–1992 oli ta Väimela Näidissovhoostehnikumi direktor.
Aastatel 1979–1984 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadik.
Aastatel 1993–2002 oli ta Võru vallavolikogu esimees.
2016 oktoobris avati Võru vallamaja ees talle mälestuspink.
Anthony Cumia

Anthony Cumia (sündinud 26. aprilll, 1961 Elwoodis New Yorks) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Sookiur

Välimus

Ta on silmatorkamatu välimusega, teistest kiurudest natuke väiksem ja heledam. Tema keha on alla 16 cm pikk ja ta kaalub alla 20 g. Ta on seljalt tumepruun, kõhu alt hele, rinnal tumedate tähnidega. Tal on heleroosad jalad ja väike kitsas nokk.
Sookiuru laul koosneb lühikestest tiksuvatest silpidest, mis lõpupoole muutuvad järjest kiiremateks.

Levila

Sookiur on laialt levinud Euraasia parasvöötmes ja lähisarktikas. Ta on levila suuremas osas rändlind, talvitudes Lõuna-Euroopas, Põhja-Aafrikas, Krimmis, Kaukaasias, Kesk-Aasia lõunaosas, Ees-Aasias ja Lõuna-Aasias. Paikne on sookiur Briti saartel ja Lääne-Euroopa rannikualal.
Eestis on sookiur tavaline ja üsna arvukas haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnati sajandi algul 150–200 tuhandele paarile. Kuid viimase paarikümne aastaga on tema arvukus vähenenud ja tänapäeval on Eestis pesitsevaid sookiure kõigest 50–100 tuhat paari.

Elupaik ja eluviis

Sookiur asustab niisket avamaastikku: niite, loopealseid, karjamaid, soid ja rabasid.
Ehkki ta ei ela kultuurmaastikul, arvatakse ta soodsas seisundis liikide hulka.
Sookiur tegutseb maapinnal, aga ärevuses võib ta ka põõsa otsa lennata.
Ta lendab peamiselt madalalt ja kiirete tiivalöökidega.

Pesitsemine

Pesitsusajal kohtab sookiuru mängulendu. Lind tõuseb astmeliste järkudena järjest kõrgemale ja laulab kogu lennu jooksul oma katkendlikku laulu. Harvem laulab sookiur maas, veel harvem puu otsas.
Pesa ehitab sookiur mättale või kuivemale kõrgemale kohale rohu sisse lohukesse. Pesa asub mulluse kulu varjus ja mõnikord isegi selle all, mõnikord mätta serva sees.
Enamikus levilast on sookiurul kaks kurna aastas: esimeses umbes 5, teises umbes 4 muna.
Esimesed sookiurud saabuvad Eestisse märtsi lõpul või aprilli algul. Suur osa neist rändab edasi põhja poole. Esimene kurn munetakse mai algul, teine juuli algul. Äralend algab augusti teisel poolel, on kõige intensiivsem septembri keskel ja kestab novembri alguseni.
Sookiur kasvatab sageli üles käopoegi.

Toitumine

Sookiur sööb peamiselt putukaid, keda otsib maapinnalt. Ta eelistab mardikaid ja liblikate röövikuid. Tema toiduobjektid on peamiselt taimekahjurid ja nende hävitajana toob sookiur kasu.
Kunstirühmitus F.F.F.F.

Kunstirühmitus F.F.F.F (Fun For Five Female) on aastatel 1996-2005 tegutsenud viie Eesti Kunstiakadeemia metallikunsti osakonna lõpetanu (Kristi Paap, Ketli Tiitsar, Berit Teeäär, Kaire Rannik ja Maria Valdma) asutatud rühmitus.
Rühmitus eksponeeris ehtekunstitöid, installatsioone ja töid, kus oli kasutatud fotosid.
Rühmituse näitusi eksponeeriti ka  mitmes välisriigis, näiteks Belgias, Jugoslaavias, Hollandis.
Koonga kool

Koonga kool on kool Pärnu maakonnas Lääneranna vallas (varem Koonga vallas) Koonga külas.
Kool asutati 1919 Koonga kõrgema algkoolina. Kool on kandnud ka Koonga põhikooli nime.
Carl Theodor Knüpffer

Carl Theodor Knüpffer (12. november/24. november 1823 Väike-Maarja – 27. november/9. detsember 1871 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai Knüpffer kodust, õppis seejärel aastatel 1836–1842 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1843–1846. Oli seejärel prooviaastal Väike-Maarja koguduses. Ordineeriti 9. novembril/21. novembril 1847 õpetajaks.
Oli aastatel 1847–1852 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Sai sama koguduse õpetajaks 20. oktoobril/2. novembril 1852. Konsistooriumi assessoriks sai 11. augustil/23. augustil 1865. Haigestus aastal 1868 ja võttis endale abiks adjunktõpetaja. Oli oma asutatud abipiibliseltsi (1848 aastal) juhataja.
Knüpffer pidas aastal 1869 Tartus I üldlaulupeol peojutluse, mille sisuks oli 50 aastat talurahva pärisorjusest vabastamist; avaldatud Tartus: Juubeli jutto 1819–1869. Algatas tegevuse Väike-Maarja kihelkonnakooli taasavamiseks (kool avati aastal 1873).

Isiklikku

Tema isa Georg Magnus Knüpffer oli Väike-Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, onu Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Tema äi Dietrich Martin Luther oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajakirjandustegelane, poeg Georg Martin Knüpffer oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, teine poeg Theodor Robert Wilhelm Knüpffer oli naistearst.
Harilik tõlkjas

Levila ja kasvukoht

Tõlkjas pärineb Ees-Aasiast, kus kasvab poolkõrbetes ja steppides. Tänapäeval on tõlkjas levinud peaaegu kogu Euroopas.
Harilik tõlkjas on Eestis tavaline umbrohi. Sagedamini leidub teda Põhja-Eestis. 
Ta kasvab valgusküllastes paikades, eriti jäätmaadel, põldudel ja teeäärtel.

Kirjeldus

Ta on 25–120 cm kõrge. Peajuur ulatub kuni 1,5 m sügavusele. Peajuure vigastamise korral muutub taim mitmepealiseks ja võtab põõsa kuju. Õied moodustavad pöörise. Õielehed on kollased, 5–8 mm pikad. Vili on 7–17 mm pikkune kupar, milles on üks-kaks 5–15 mm pikkust tiibadeta seemet.

Paljunemine

Tõlkjas on putuktolmleja, esineb ka isetolmlemist. Õitseb maist augustini. Paljuneb hästi ka vegetatiivselt, seetõttu on temast keeruline vabaneda.

Kasutamine

Noori, alla aasta vanuseid tõlkjaid võib korjata ja neist salatit teha, samuti keeta ja supi sisse panna. Teisel eluaastal on taimed juba puitunud.
Tõlkjas on hea meetaim. Kui ta õitseb, siis ta lõhnab magusalt.

Ajalugu

17. sajandil jõudis ta üle Kaukasuse Euroopasse. Tõlkjas levis koos Vene sõjaväega, sest esines lisandina hobusesöödas. Näiteks Pariisi ümbrusse jõudis ta 1812, Eestisse koos kasakatega Krimmi sõja ajal 1853–1856. Kõigepealt levis ta Rakvere ümbruses, millest ka tema rahvapärane nimetus. 
1939. aastal antud määruse kohaselt kuulus tõlkjas Eestis hävitamisele.
Moniteau maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1845. aastal.
Litvinova balletistuudio

Litvinova balletistuudio oli aastatel 1918-1939 Tallinnas töötanud balletikool.
Balletikooli asutas Jevgenia Litvinova (eesnimi ka: Eugenia), kes ise oli varem õppinud Peterburi Maria Teatris.
Ta korraldas õpilaste balletiõhtuid, esines nendega ka Riias ja Stockholmis. Tema õpilasteks olid Lilian Looring, Emmy Holz, Rahel Olbrei, Robert Rood, Nadežda Taarna, Anna Ekston, Alja Elbing, E. Sadde, Jelena Izerovitš, Liia Leetmaa ja Ada Ahi.
Eduard Tuppits

Eduard Tuppits (21. aprill 1885 Viljandi – 10. veebruar 1938 Narva) oli eesti seltskonnategelane.
Ta oli Keila-Joal vürst Volkonski koduarst, teenis raudteel Tallinnas ja Narvas (raudteeambulantsi velsker).
Eduard Tuppits oli raudteelaste hoolekandeseltsi Narva osakonna esimees, Narva riigiteenijate ühingu esimees, Narva teatri direktor ja Narva linnavolinik.
Ta maeti Tallinna Rahumäe kalmistule.
Sam Vokes

Samuel Michael Vokes (sündinud 21. oktoobril 1989 Southamptonis Inglismaal) on Walesi jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Stoke City ja Walesi jalgpallikoondises.
Ta on vmänginud kogu klubikarjääri Inglismaal. 2005. aastal liitus ta AFC Bournemouthiga ning tegi hooajal 2006–07 debüüdi klubi põhimeeskonnas Inglismaa kolmandas liigas League One. 2008. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Hooajal 2008–09 tuli ta klubiga Inglismaa esiliiga võitjaks. Järgmised kolm hooaega mängis klubi Inglismaa kõrgliigas, kuid Vokes veetis need hooajad põhiliselt laenul Inglismaa esiliiga klubides.
2012. aasta juulis sõlmis ta püsiva lepingu Inglismaa esiliigasse kuuluva Burnleyga. Hooajal 2013–14 lõi ta liigas 20 väravat. Samal hooajal sai Burnley liigas teise koha ja tõusis kõrgliigasse. Hooaeg 2014–2015 kujunes nii Vokesi kui ka kogu klubi jaoks pettumuseks, kui Vokes ei löönud liigas ühtegi väravat ja Burnley jäi liigas eelviimaseks, langedes tagasi esiliigasse. Hooajal 2015–16 tuli ta Burnleyga esiliiga võitjaks. Vokes lõi sel hooajal liigas 15 väravat. Hooaeg 2016–2017 oli Vokesi esimene edukas hooaeg Premier League'is, kui ta lõi liigas 10 väravat. Burnley sai liigas 16. koha ja jäi kõrgliigasse püsima.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Stoke Cityga.
Walesi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 28. mail 2008 sõprusmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 6. septembril MM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste veerandfinaalis lõi ta värava Belgia vastu, kindlustas sellega Walesi 3:1 ja edasipääsu poolfinaali.
Ruslan Provodnikov

Ruslan Provodnikov (sündinud 20. jaanuaril 1984 Berjozovos Berjozovo rajoonis) on mansi rahvusest Venemaa endine poksija.
Harrastajana võitis ta 150 kohtumisest 130.

Elukutselisena

Ta poksis detsembrist 2006 kuni juunini 2016 elukutselisena. Ta pidas kokku 30 kohtumist, millest võitis 25 (neist 18 nokaudiga) ja kaotas 5 kohtumist.
Ta on olnud elukutseliste eri kaalukategooriate ja organisatsioonide maailmameister, sealhulgas WBO maailmameister aastatel 2013–2014.
Ta elab Los Angeleses USA-s.
József Antalli valitsus

József Antalli valitsus tuli Ungaris võimule 21. detsembril 1990 esimeste vabade valimiste järel. Antall suri 12. detsembril 1993, mille järel valitsuse moodustas Péter Boross, viimase valitsus astus ametisse 21. detsembril.
Gianni Rodari

Gianni Rodari [dž'anni rod'aari] (23. oktoober 1920 Omegna – 14. aprill 1980 Rooma) oli itaalia kirjanik ja ajakirjanik, kes on tuntud oma lasteraamatutega, eelkõige teosega "Cipollino seiklused". 1970. aastal sai ta Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia (ta on ainus Itaalia autor, kes on selle auhinna pälvinud).

Elukäik

Rodari sündis Põhja-Itaalias Omegna väikelinnas, mis asub Orta järve ääres. Ta pagarist isa suri 1929. aastal kopsupõletikku ning Giannit ja ta kahte venda kasvatas ema, kes suundus perega elama oma kodukanti Gaviratesse Varese provintsis. 1931–1934 õppis Rodari Seveso katoliiklikus seminaris. Ta huvitus muusikast ning võttis kolm aastat viiulitunde, samuti avastas enda jaoks filosoofide ja poliitiliste mõtlejate teosed (Nietzsche, Schopenhauer, Lenin, Trotski). 1937. aastal sai ta õpetajadiplomi ning andis tunde Varese provintsi maakoolides. 1939. aastal õppis ta põgusalt Milano ülikoolis, ent lahkus sealt pärast mõne eksami sooritamist.
Teise maailmasõja ajal oli ta halva tervise tõttu sõjaväeteenistusest vabastatud. Raske rahalise olukorra tõttu kandideeris ta tööle Casa del Fasciosse ning oli sunnitud liituma fašistliku parteiga. Kui ta oli kaotanud kaks parimat sõpra ning ta vend Cesare oli viidud saksa koonduslaagrisse, astus Rodari 1. mail 1944 Itaalia Kommunistliku Partei liikmeks ning osales Itaalia vastupanuliikumises.
1945. aastal asus Rodari tööle ajakirjanikuna, esmalt väljaandes Cinque punte, seejärel Varese kommunistide häälekandjas L'Ordine Nuovo. 1947. aastal asus ta tööle Milanos ilmuvasse kommunistlikusse väljaandesse L'Unità, kus hakkas hiljem hoolitsema rubriigi "La domenica dei piccoli" ("Pisikeste pühapäev") eest.
1950. aastal suundus ta Milanost Rooma, kus ta juhtis Itaalia pioneeride ajakirja Pioniere, 1953. aastast Itaalia Kommunistliku Noorsooühingu ajakirja Avanguardia. Ta tegi kaastööd paljudele väljaannetele ning hoolitses lasterubriikide sisu eest. 1951. aastal ilmusid Rodari esimesed lasteraamatud, "Il Libro delle Filastrocche" ja "Il Romanzo di Cipollino".
Tarvo Krall

Tarvo Krall (sündinud 11. aprillil 1969) on eesti näitleja.
1982. aasta telelavastuses "Uus poiss" mängis ta Zaitsevit.
Ta on Tallinna 20. Keskkooli 39. lennu vilistlane aastast 1987. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetas ta 1992. aastal.
Aastatel 1992–1997 oli ta Vanalinnastuudio näitleja, hiljem töötas Vanalinnastuudio turundusdirektorina. 
Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas kandideerinud valimistel.
Ljudmõla Rudenko

Ljudmõla Volodõmõrivna Rudenko (ukraina keeles Людмила Володимирівна Руденко; 27. juuli 1904 Lubnõ, Poltava kubermang – 28. veebruar 1986 Leningrad) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu maletaja, maailmameister (1950–1953), naiste suurmeister (1976).
Rudenko osales 1946. aastal NSV Liidu ja Suurbritannia vahelises male raadiomatšis. Aastavahetusel 1949/1950 mängis ta naiste maailmameistrivõistluste turniiril uue maailmameistri selgitamiseks. 16 osavõtjaga turniiri võitiski Rudenko, edestades teiseks jäänud NSV Liidu 1949. aasta meistrit Olga Rubtsovat. 1953. aastal kaotas ta MM-tiitlimatšis pretendentide turniiri võitnud Jelizaveta Bõkovale. 1955. aastal toimunud pretendentide turniirist (võitis Olga Rubtsova) Rudenko osa ei võtnud. Rubtsova sai võiduga õiguse MM-tiitlimatšile, kuid ootamatult otsustas FIDE teisiti – korraldada  MM-tiitlimatši asemel 1956. aastal matšturniir maailma kolme tugevaima maletaja vahel (Bõkova, Rudenko ja Rubtsova). Selline turniir toimuski, kuid Rudenko jäi seal kolmandaks.
Ta sai FIDE-lt 1950. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja rahvusvahelise meistri ning 1976. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
DeKalbi maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 71 109.
Peeter Perens juunior

Peeter Perens juunior (sündinud 17. novembril 1971 Tallinnas) on eesti koorijuht, 2019. aasta suvel toimunud XXVII üldlaulupeo kunstiline juht.  
Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise erialal professor Kuno Arengu klassis 1995. aastal ning ooperilaulu erialal professor Virgilijus Noreika klassis 2002. aastal. 
1996–2010 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoori dirigendina. Alates 2003 Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskoori peadirigendina. Samuti juhatab ta Eesti Panga Kammerkoori. 
Peeter Perens on osalenud solistina suurvormide ettekannetel. Aastal 2001 osales ta "Europa Cantati" korraldatud I Rahvusvahelisel Euroopa Noorte Koorijuhtide Konkursil Budapestis, kus ta jõudis kuue finalisti hulka ja pälvis ühe eripreemiatest. Peeter Perens on osalenud oma kooridega edukalt mitmel rahvusvahelisel koorikonkursil Euroopas.
Peeter Perens on töötanud 10 aastat Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise õpetajana ja olnud ka koorijuhtimise osakonna juhataja. 
Aastate jooksul on ta olnud seotud väga mitmete kooridega, mille seas on näiteks Estonia Seltsi Segakoor ja segakoor Endla ning ta on juhatanud kontsertidel nii Eesti Rahvusmeeskoori kui ka Eesti Filharmoonia Kammerkoori. 
Laulupidudel on Peeter Perens olnud mitmeid kordi nii sega-, mees- kui ka noormeeste kooride liigijuht. 2017. aasta suvel oli ta XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekooride liigijuht.

Isiklikku

Peeter Perens juuniori isa oli Peeter Perens (1934–1997).
Sol Bamba

Souleymane Bamba (sündinud 13. jaanuaril 1985 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Premier League'i klubis Cardiff City ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Ta alustas karjääri Prantsusmaal Paris Saint-Germainis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1996. aastal.
Enne 2016. aastal Cardiff Cityga liitumist mängis ta Šotimaal Dunfermline Athleticus ja Hibernianis, Türgis Trabzonsporis, Itaalias Palermos ning Leicester Cityga ja Leeds Unitediga Inglismaa esiliigas.
Debüüdi Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Bamba 2008. aasta mais sõprusmängus Iisraeli vastu. Esimese värava koondises lõi Bamba enne 2010. aasta maailmameistrivõistlusi toimunud sõpruskohtumises Rwanda vastu.
Bamba on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning2010., 2012. ja 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Lisaks kuulus ta Elevandiluuranniku meeskonda 2008. aasta suveolümpiamängudel.