google/wiki40b huggingface dataset:
Rüütli tänav (Haapsalu)

Rüütli tänav on tänav Haapsalus.
Tänav saab alguse Vee tänavalt ja suundub läände. Tänav ristub Linda tänava, Väike-Mere tänava ja Rüütli põiguga ning lõppeb Suur-Mere tänavaga ristumisel, pärast mida jätkab samas sihis F. J. Wiedemanni tänav.
Tänav on ühesuunaline.
Tänav sai nime 1924.
Oletatavasti paiknes keskajal piki praegust Rüütli tänavat Haapsalu linnamüür.
Arhitektuuristiil

Arhitektuuristiil on ühelaadseid vormielemente, sarnaseid materjale ja tehnikaid  kasutav ning kindlapiirilisest terviknägemusest lähtuv kujundusviis arhitektuuris. Stiil sõltub ka ajaperioodist ja piirkonnast, kus teda rakendatakse.
Arhitektuuristiilide eristamine on üks viis, kuidas klassifitseerida arhitektuuri. Stiile on kümneid, kuid tähtsamad neist on niinimetatud ajaloolised stiilid (nt romaanika, gootika, renessanss, barokk), mis hõlmavad tervet epohhi ja kõiki kunstiliike.
Bartimaeuse triloogia

"Golemi silm"

"Samarkandi amuletis" võitis noor võlur Nathaniel au ja kuulsust sellega, et päästis eluga riskides valitsusele kuuluva vägeva juveeli impeeriumi vaenlaste käest. "Golemi silmas" jätkab ta komeedina oma kiiret tõusu ministeeriumiridades.
Ent Londonis külvab hirmu ja hävingut salapärane vastupanuliikumine, ning peagi satuvad hädaohtu nii Nathanieli töökoht kui ka tema elu. Teda ei ohusta mitte ainult tabamatu Kitty ja tema kaaslased vastupanuliikumisest, vaid ka Londonit laastav tundmatu ja hävituslik vägi. Nathanielil tuleb võtta ette ohtlik reis vaenulikku Prahasse ning kutsuda taas välja tülikas, salapärane ja kiire taibuga džinn Bartimaeus.
Saab alguse maagia, seikluste ja poliitiliste mängude kiirelt keerlev karussell, kus Nathanieli, Bartimaeuse ja Kitty saatused ootamatult ühte põimuvad.

"Ptolemaiose värav"

Kaks tuhat aastat on möödunud sest ajast, kui Bartimaeus oma võimete tipul oli – võitmatu lahinguis ja võimsa võluri Ptolemaiose usaldusalune. Nüüd, maal vangis ja oma isand Nathanieli põlglikku suhtumist taluma pidades, taipab Bartimaeus, et tema jõud on otsakorral.
Samal ajal uurib varjunime all Londonis elav Kitty Jones salamahti võlukunsti ja deemoneid, lootes lõpetada džinnide ja inimeste vahelise igavese vastuseisu.
Bartimaeuse triloogia erakordne viimane raamat ühendab endas erinevaid sajandeid ja viib lugejad seni tundmatutesse maailmadesse. Bartimaeuse, Nathanieli ja Kitty saatused ühinevad veel viimast korda. Koos peavad nad võitma reeturist võlurid, paljastama verdtarretamapaneva vandenõu ja astuma vastu kõige suuremale ohule, mida võlumaailm elades näinud on. Ning mis kõige hullem – nad peavad võitlema üksteisega.
Ptolemaios I

Ptolemaios I Soter (Ptolemaios Lunastaja või Päästja, kreeka Πτολεμαίος Α' Σωτήρ; umbes 367 eKr–283 eKr) oli Aleksander Suure väepealik ja Ptolemaioste dünastia asutaja. Temast sai üks tähtsamaid hellenistlikke monarhe.
Aleksander Suure surma ajal oli Ptolemaios Egiptuse asevalitseja ning erinevalt regendiks määratud väepealik Perdikkasest pooldas tema Aleksandri riigi jagamist väepealike ehk diadohhide vahel. Ta lasi Aleksandri põrmu röövida ja Egiptusesse matta ning algatas sellega Diadohhide sõjad, kuna Aleksandri maiseid jäänused Makedooniasse saata tahtnud Perdikkas oli Ptolemaiose käitumise peale sügavalt nördinud ning püüdis Egiptust vallutada. Kuid Perdikkase väepealikud tapsid ta ning tema armeed läksid Ptolemaiose poole üle. Järgnevalt kindlustas Ptolemaios oma võimu Egiptuses, liites sellega ka Kürenaika, ning alistas oma võimule ka Küprose, teisi väiksemaid Vahemere saari ning ka Väike-Aasia lõunaranniku. Samuti alistas ta ajutiselt teisi alasid, näiteks Süüria ja Palestiina.
305 eKr kuulutas Ptolemaios end Egiptuse kuningaks, pannes aluse Ptolemaioste dünastiale ja rajades hellenistliku Egiptuse riigi, mis kestsid kuni aastani 30 eKr, mil Egiptus Rooma riigiga liideti. Ettevaatliku ja kavala poliitikuna silma paistnud Ptolemaios ei ajanud Seleukos I ega Demetrios Poliorketese stiilis poliitikat, millega nood soovisid saada iga hinna eest tugevaimaks hellenistlikuks monarhiks, vaid ta rahuldus Egiptusega ning pühendus kunsti, kirjanduse ja filosoofia soosimisele. Peale Ptolemaios I troonist loobumist sai Egiptuse kuningaks tema noorem poeg Ptolemaios II Philadelphos. 
Ptolemaios Soter suri 84-aastaselt loomulikku surma.
Bantud

Bantud on rühm Aafrika etnilisi gruppe (eri hinnanguil 300–600), kes kõnelevad Bantu keeli ning asuvad alal Kamerunist üle Kesk-Aafrika ja Ida-Aafrika kuni Lõuna-Aafrikani. Vastastikuse mõistetavuse kriteeriumi alusel on bantu keeli umbes 250, ehkki keele ja murde piir jääb tihti segaseks ning "Ethnologue" loetleb 535 bantu keelt.
Bantu rahvad jagunevad sadadeks rühmadeks, millest ükski pole suurem kui mõni miljon inimest (suurim on 10 miljoni kõnelejaga suulu keel). Suahiili keel, mida kõneleb 5–10 miljonit inimest, on laiema tähtsusega, kuna kümned miljonid kõnelevad seda soravalt teise keelena. Bantude hulka kuuluvad nt lubad, makuad, kosad, ruandad, rundid, njandžad, kongod ja kikujud.
Tuui Koort

Tuui Koort (13. aprill 1914 Pariis – 26. juuni 2005 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane.

Haridus

1933. aastal lõpetas ta Elfriede Lenderi tütarlastegümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis kunstiajalugu.

Töö

Alustas töökarjääri Eesti Rahva Muuseumis. Aastatel 1945–1951 ja 1954–1970 töötas Tartu Kunstimuuseumi peavarahoidjana.

Isiklikku

Tema isa oli skulptor ja maalikunstnik Jaan Koort.
Montenegro-albaanlased

Albaanlased (albaania keeles Shqiptarët e Malit të Zi; serbia-horvaadi keeles Albanci ja Crnoj Gor) on suurim mitteslaavi etniline vähemuslik rahvusrühm (4,91% kogurahvastikust) tänase Montenegro Vabariigi piirides. Riigis elas 2011. aasta seisuga 32 671 albaanlast, enamasti riigi kagu- ja idaosas, Albaania piiri lähistel mägismaal. 
Albaanlasi elab enim järgmiste omavalitsuste hulgas: Ulcinj (71% kogu elanikkonnast), Plav (19%), Bar (6%), Podgorica (5%) ja Rožaje (5%). Ulcinj'is asub Albaania Rahvusnõukogu peakorter.
Statistika Keskbüroo (Norra)

Statistika Keskbüroo (norra keeles Statistisk sentralbyrå, lühend SSB) on Norra riigiasutus, mis tegeleb ametlike statistiliste andmete kogumise, töötlemise ja edastamisega.
See asutati iseseisva direktoraadina 1. juulil 1876.
Ta on sõltumatu direktoraat, mis halduslikult allub Norra rahandusministeeriumile (Finansdepartementet). Asutust juhib haldusdirektor (2005. aastast Øystein Olsen).
Büroos töötab umbes 1000 inimest (Kongsvingeris ja Oslos).
Igal aastal avaldab büroo umbes 800 publikatsiooni, mis on loetavad büroo veebilehel. Paljud dokumendid on nii norra- kui ka ingliskeelsed.
Kannada keel

Arvsõnad 1–10

1 – ondhu
2 – yeradu
3 – mooru
4 – naalku
5 – aidhu
6 – aaru
7 – yelu
8 – entu
9 – ombathu
10 – hatthu

Morfoloogia

Kannada keel nagu teisedki draviidi keeled on aglutinatiivne, mis tähendab, et uute sõnade moodustamiseks ja erinevate grammatiliste suhete väljendamiseks liidetakse sõnatüvedele erinevaid sufikseid. Samuti esineb keeles palju liitsõnu, kus kaks või rohkem sõna on kokku liidetud. Seepärast võib keeles esineda väga pikki sõnu. Lisaks kasutatakse tagasõnu, mis liidetakse nimisõnafraasi lõppu, et märkida aega või asukohta.

Sugu

Kannada keeles eristatakse kolme sugu: meessugu, naissugu ja kesksugu. Sõnad, mis viitavad meessoost isikule on meessoost (näiteks arasa – kuningas), naissoost isikule viitavad sõnad on naissoost (näiteks amma – ema) ning kõik ülejäänud sõnad liigitatakse kesksoo alla.

Ainsus ja mitmus

Kannada keeles on kaks arvu: ainsus ja mitmus. Mitmuse tunnuseks on sufiks -glu. Näiteks mane – maja, maneglu – majad.

Käänded

Kannada keeles on kuus käänet: nominatiiv, akusatiiv, genitiiv, daativ, lokatiiv, vokatiiv. Käändemärgistus on nominatiiv-akusatiiv ning käänamine toimub peamiselt sufiksite liitmisega sõnatüvele.

Verbid

Verbid on seondatavad isiku, arvu ja sooga. Tegusõna koosneb verbi tüvest, ajatunnusest ja isiku/arvu/soo tunnusest.
Näiteks "mina lähen"= hoo (minema)+ -tt (oleviku tunnus)+ -iini (ainuse esimese pöörde tunnus) = hoogtini.

Süntaks

Sõnajärg lauses on tavaliselt SOV (subjekt-objekt-verb).
Nt: Tema loeb raamatut –
Avanu pustaka oodtaane
tema raamat loeb

Keelenäide

Tõlge: Kõik inimesed sünnivad vabade ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neil on mõistus ja südametunnistus ning nende suhtumist üksteisesse peaks kandma vendluse vaim.

Kirjaviis

Kannada keelt kirjutatakse kannada kirjas. Kannada kiri pärineb brahmi kirjast ning sarnaneb väga telugu kirjaga. Seda peetakse üle 2000 aasta vanuseks, India vanuselt kolmandaks keeleks pärast sanskriti ja tamili keelt. Iga kirjutatud sümbol vastab ühele silbile ning kiri kulgeb horisontaalselt vasakult paremale. Kannada kirjas ületab kirjutatud sümbolite arv tähestikku kuuluvate märkide arvu, kuna erinevaid märke saab omavahel kombineerida mitmeteks liitsõnadeks, mis teeb kannada kirja küllaltki keeruliseks.
Lähisantarktiline kliima

Lähisantarktiline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik lähisantarktilisele kliimavöötmele. See on levinud Lõuna-Jäämeres ning Vaikse, Atlandi ja India ookeani lõunaosas.  
Talvel valitsevad siin antarktilised õhumassid, mis põhjustavad madalaid õhutemperatuure. Suvel esinevad parasvöötme õhumassid, mis on soojemad ja niiskemad.
Suvised õhutemperatuurid on kogu kliimavöötme ulatuses ühtlased – umbes 0 ˚C. Talvised õhutemperatuurid alanevad kliimavöötme põhjapiirist lõuna poole minnes ning ulatuvad kuni −20 ˚С ja madalamale. Selles piirkonnas esinevad sageli tsüklonite keskused. Selle tõttu on pilvisus päris suur, tihti esineb udu ja sajab.
Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastavad lähisantarktilisele kliimatüübile Dfc, Dwc, Dfd ja Dwd.
Antoniuse kalmistu (Tallinn)

Antoniuse kalmistu oli kalmistu Tõnismäel Tallinnas. 
Tõnismäel oli vähemalt osaliselt linna kasutuses surnuaed olemas juba enne 1348. aastat, seega enne linnasarase jagamist ja Toomsarase teket. Arvatavasti tekkis surnuaed Tõnismäe kõrgemas osas asunud pühaks peetud tammesalu juurde. Kalmistu ulatusest pole kindlaid teateid.
Kalmistul võis juba siis olla mingi kabel, kuid pole teada, kas see algselt oli pühendatud Antoniusele. Varasema kabeli kuju kohta pole mingeid teateid, seal võis kabelihoone asemel ka lihtsalt rist olla. Võimalik, et erinevates kohtades olid erinevad ehitised. 
Ebaselge on Antoniuse ja lähedalasunud Barbara kalmistu kasutamise erinevus. Arvatavasti oli esimene Toomalevi ja ümbruskonna külade kalmistu, teine aga linnaeestlaste ja Tallinnale kuuluvate külade matmispaik.
Tõenäoline on kalmistu kasutamine suurte nälja- ja katkuohvrite matmispaigana: 17. sajandi alguse katku, 1695–1697. aasta ikaldustele järgnenud nälja ning Vene vägede Tallinna vallutamise järel aastatel 1710–1712 taaspuhkenud katku ohvrite jaoks. 
Vene keisrinna Katariina II 1772. ja järgnevate aastate ukaasidega keelati asustuse lähedal olevatele kalmistutele matmine, millega arvatavasti lõppes ka matmine Antoniuse kalmistule. Praegu on kalmistu ala valdavalt hoonestatud.

Väljakaevamised

Antoniuse kalmistu alal (Tõnismäe tänava endise Haridusministeeriumi hoone lõunaküljel) viidi 2003. aastal läbi arheoloogilisi väljakaevamisi Kaarel Jaanitsa juhtimisel.
Gerda-Johanna Raidaru

Gerda-Johanna Raidaru (aastani 1970 Lopp, sündinud 6. aprillil 1945 Pihtla vallas Saaremaal) on Eesti keemik.

Elulugu

Gerda-Johanna Raidaru on talupidaja tütar.
Lõpetas 1963 Kingissepa (Kuressaare) 1. Keskkooli ja 1969 TÜ keemia osakonna; keemiamagister (1995, TÜ), väitekiri "Muskariinse atsetüülkoliini retseptori solubiliseerimine erinevate digitoniini preparaatidega ja solubiliseeritud retseptori moolkaalu määramine". Oli 1969–84 TÜ orgaanilise keemia kateedri insener, 1984–92 orgaanilise keemia kateedri bioorgaanilise labori nooremteadur, 1992–94 TÜ keemilise füüsika instituudi teadur, 1994–2000 keemik, 2000–2001 teadur, 2001–06 orgaanilise ja bioorgaanilise keemia instituudi teadur, aastast 2007 keemia instituudi teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: kõrgrõhu vedelikkromatograafia, looduslike ühendite keemia, adeniin- ja adenosiin-peptiidkonjugaatide süntees ja analüüs. 27 teadustrükist, 1 autoritunnistus.
Püha Martin

Püha Martin (ka Martin Tours'ist; sündinud umbes 316 Savaria – 11. november 397 Candes) oli munk ja piiskop.
Martin rajas Liguges esimese kloostri – Gallia kloostri.
Martin on nii kerjuste kui Prantsuse kuningate kaitsepühak.
Eestis on Martinile pühitsetud Käina kirik, Martna kirik, Türi kirik, Valjala kirik, Vändra kirik ja Rannu kirik.

Lugu

Martin oli Rooma kaardiväes nekrutiks, kui ühel ööl nägi kerjust. Ta rebis pooleks oma mantli ja andis teise poole külmetavale kerjusele. Järgneval ööl nägi ta unes Jeesus Kristust, kellel oli ümber see pool mantlit, mille ta oli ära andnud. Martinist sai kristlane, ta keeldus sõdimast ja pandi vangi, kuid lõpuks lasti erru.
Üheaastane puju

Botaanilised tunnused

Üheaastane puju on 30 kuni 100 cm kõrguseks kasvav üheaastane rohttaim. 
Üheaastase puju lehed on püstised, punakad.  Õisikute läbimõõt on 2 kuni 2,5 cm ja õied on kollase värvusega.

Levila

Üheaastane puju kasvab Vietnamis, Hiinas, Jaapanis, Põhja-Ameerikas ja Venemaal, tulnukana ka Eestis.

Ravimtaimena

Droogiks on üheaastase puju lehed ja ürt (folia et herba Artemisiae annuae).  
Taimes sisalduv artemisiniin (looduslik) toimib otseselt malaaria plasmoodiumisse. 
Viimasel ajal peetakse tervisele ohtlikuks.

Hiina meditsiinis

Hiina meditsiinis kasutatakse üheaastast puju (Qing Hao) malaariatekitaja vastase vahendina, mis peaks tekitaja suretama.
Raugi vasaku külje poi

Raugi vasaku külje poi (ka Raugi tulepoi) on poi peamise Muhu väina laevatee ääres.

Asukoht

Asub Raugi ülemise ja alumise ning Kessu ülemise ja alumise tulepaagi sihtide ristumiskohal ning tähistab laevatee käänukohta Kumari lee ja Raugi madala vahel.
Poi geograafilised koordinaadid on 58° 40′ 24″ N, 23° 17′ 51″ E.
Poi on nähtav näiteks Üügu pangalt.
Talveks võetakse poi merest välja.

Tule omadused

Tänapäeval vilgub punane tuli pimedal ajal, iga 2,7 sekundi järel 0,3 sekundiks.

Ajalugu

1885. aastal paigaldatud Raugi tulepoi oli Venemaa Keisririigi esimene tulepoi. See oli valge-punasetriibuline poi, mille 4 kellukest helisesid lainetuses.
1927. aastal oli poi tuli 4 meetri kõrgusel. Tuli oli punane nn lühikeplink, mis paistis 8 meremiili kaugusele. Poi oli valget värvi, küljel kiri "E. V. Nr. 78".
Enda Trubok

Enda Trubok on eesti õpetaja.
Ta töötas aastatel 2001–2006 Albu Põhikoolis õpetajana. Oli seejärel Krimmis, Aleksandrovkas eesti keele õpetaja.
Eksimeerlaser

Eksimeerlaser on gaaslaser, mis tekitab ultraviolettkiirgust. Eksimeer (inglise keelest: excited dimer – ergastatud dimeer) on teatav laseraktiivne materjalitüüp. Dimeer koosneb kahest sama aine aatomist (näiteks Ar₂) või molekulist, eksimeerlaseri puhul enamasti väärisgaasi halogeniidist (näiteks krüptoonfluoriid KrF).
Esimese eksimeerlaseri konstrueerisid 1970. aastal Moskva P. N. Lebedevi Füüsikainstituudi teadlased.  Nad kasutasid ksenoondimeeri ja ergastamiseks elektronkiirt.

Kasutamine

KRF- ja ArF-eksimeerlasereid kasutatakse alates 1990. aastate keskpaigast fotolitograafia protsessis pooljuhtseadiste valmistamisel, samuti saab nende abil töödelda mitmesugustest materjalidest ‒ keraamika, metallid, plast ‒ detaile ja pindasid, mille suurust mõõdetakse mikro- või nanomeetrites.
Laialdaselt rakendatakse eksimeerlaserit meditsiinis, näiteks silmakirurgias ja mitme nahahaiguse ravimisel. Kudede lõikamisel kasutatakse madala sagedusega (impulsisagedus 100‒200 Hz) pulseerivat ultraviolettkiirt, mistõttu ümbritsevad koed ei soojene. Iga impulsiga eemaldatakse umbes 2 µm jagu kude.
Eksimeerlaserite tootmisega on Eestis tegeletud Teaduste Akadeemia Spetsiaalses Konstrueerimisbüroos.
Niobrara maakond

Niobrara maakond (Niobrara County) on maakond USA-s Wyomingi osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Lusk.
Maakonna pindala on 6806 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 2542. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 2484. Asustustihedus on 0,37 in/km². See on elanike arvult osariigi väikseim maakond.

Ajalugu

Maakond moodustati 21. veebruaril 1911 Converse'i maakonna osast ja organiseeriti 1913. aastal. Maakond on saanud nime Niobrara jõe järgi, mille läte asub Luski linna lähedal.
Kaeluseirenis

Levila

Nad on levinud Aserbaidžaanis, Bulgaarias, Gruusias, Iraanis, Liibanonis, Venemaa aladel (Musta mere ja Kaspia mere piirkonnas), Türgis ja Armeenias.
Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armaviri, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori, Sjunikhi ja Tavuši maakonnas.

Kirjeldus

Keha seljasoomused võivad olla kas oliivikaspruuni, pruunikaspunakat värvi. Pea taga kaela piirkonnas paikneb neil 4 kuni 6 soomuserea laiune musta  värvi ristvööt ehk kaelus.   
Kaeluseirenisel on 2n= 36 kromosoomi.
Johannes Peter Müller

Johannes Peter Müller (14. juuli 1801 Koblenz – 28. aprill 1858 Berliin) oli Saksa füsioloog, anatoom, ihtüoloog ja herpetoloog.
Ta avaldas publikatsioone meeleelundite füsioloogia, onkoloogia, selgroogsete embrüoloogia, protozooloogia, füsioloogilise keemia (biokeemia) jm vallas. 
Mitmete tol ajal levinud elundkondade kirjeldustele ja/või nende osadele olid tal, oma eelkäijate ja omaenda vaatlustele ja katsetele tuginedes, omad seletused, nii ei lugenud ta kopsuvereringet 'tõeliseks tsirkulatsiooniks', kuna see ei ulatu tsirkulatsiooni alguskohta südames – paremasse südamevatsakesse.
Ta kirjeldas ka mitmeid maoliike.
Tema autorilühend on J.P.Müller (ka J. P. Müller).

Hariduseluga seotut

J. P. Müller sündis Koblenzis. 
18-aastaselt (1819) asus ta Bonni ülikoolis meditsiini õppima ja omandas meditsiinidoktori kraadi.
Seejärel õppis ta Berliini Humboldti Ülikoolis. Arvatakse, et teda mõjutasid Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Karl Rudolphi ja Johann Wolfgang von Goethe.
Aastast 1830 töötas ta professorina Bonni ülikoolis ja aastast 1833 Berliini ülikoolis, kus töötas surmani (surma põhjus teadmata).
1847–1848 töötas Müller Berliini ülikooli rektorina.

Eraelulist

1827. aasta aprillis abiellus Nanny Zeilleriga, hiljem sündisid tütar Maria ja poeg Max.
Mülleri tervislikku seisundit võisid mõjutada aastaid kestnud unetus ja tihedate loomeperioodide vaheldumine madalseisuperioodidega, kus ta ei olnud kuude kaupa töövõimeline – esimene depressiooniperiood sai alguse 1827 aasta suvel.
Isanti maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1857. aastal.
Tartu Soome kogudus

EELK Tartu Soome kogudus on luterlik kogudus Tartus.
Kogudus kuulub Tartu praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Eenok Haamer ja abiõpetaja Urmas Oras. Juhatuse esimees on Hilda Kruustük.
Jumalateenistused on iga kuu 1. ja 3. pühapäeval algusega kell 15.00 Tartu Ingeri majas (Veski 35).
Allelopaatia

Allelopaatia on eri liiki taimede vastastikune mõjutamine keemiliste ühenditega; allelokeemia erijuht.
Allelopaatia võib mõjutada taimekoosluste liigilist koosseisu ning suktsessioonide kulgu.
Allelopaatiliste mõjudega arvestamine võib olla oluline nt segakultuuride kasvatamisel.
Trinidadi ja Tobago kuninganna

Trinidadi ja Tobago kuninganna (inglise keeles alates 2. novembrist 1962: By the Grace of God, Queen of Trinidad and Tobago and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Trinidadi ja Tobago riigipea 31. augustist 1962 kuni 1. augustini 1976.
Ainus kuninganna oli Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner. Elizabeth II külastas oma valitsusajal Trinidadi ja Tobagot 7.–9. veebruarini 1966; hiljem on ta seda teinud veel 1985. ja 2009. aastal.
Francysk Skaryna

Francysk Skaryna (valgevene Францыск Скарына või Францішак Скарына (Francišak Skaryna); 1490 Połack – 1551 Praha) oli renessansiajastu valgevene ja idaslaavi esmatrükkal, teadlane, valgustaja, tõlkija, kirjanik ja graafik.
Ta sündis kaupmehe perekonnas. Ta astus 1504 Krakówi ülikooli ja lõpetas selle 1506 "vabade kunstide" bakalaureusena, hiljem kaitses doktorikraadi "vabades kunstides". 1512 kaitses Skaryna Padova ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi.
1517 asutas ta Prahas trükikoja ja andis välja vanavalgevenekeelse psaltri. 1519. aastani trükkis ta 23 eksemplari Piiblit. 1520 sõitis ta Vilniusse ja asutas esimese trükikoja Leedu suurvürstiriigis. Töötas Vilniuse piiskopi arsti ja sekretärina. Ta viibis muuhulgas Saksamaal, kus kohtus Martin Lutheriga. 1530 rajas Skaryna kohaliku hertsogi palvel trükikoja Königsbergis.
1520. aastate teisel poolel abiellus ta oma sponsori Juri Odverniku lese Margaritaga, kuid rahalist sõltumatust see ei taganud. Kui tema vend Jan suri, polnud Skarynal raha tema võlgade tasumiseks ja võlausaldajad saavutasid 5. veebruaril tema viimise võlavanglasse. 21. novembril 1532 vabastas Poola kuningas Zygmunt I Skaryna vangistusest ja andis välja ukaasi, millega Skaryna sai mitmesuguseid soodustusi.
1534 kolis Skaryna Moskva suurvürstiriiki, kuid sealt aeti ta katoliiklasena välja ja tema raamatud põletati. Umbes järgmisel aastal kolis ta Prahasse, kus töötas kuningalossis arsti ja aednikuna. Tema surmaaeg on teadmata, kuid üldiselt oletatakse, et see juhtus 1551, sest 1552 sõitis tema poeg Simeon Prahasse päranduse järele.
Sally Sedgwick

Sally Sedgwick on USA filosoof, kes uurib Immanuel Kanti ja Georg Wilhelm Friedrich Hegeli filosoofiat.
Ta sai doktorikraadi Chicago Ülikoolist Manley Thompsoni juhendamisel.
Sedgwick on Illinoisi Ülikooli (Chicago) professor.
Diana Taalfeld

Diana Taalfeld (sündinud 14. aprillil 1979 Võrus) on eesti arhitekt.
Ta lõpetas Tallinna Tehnikakõrgkooli rakendusarhitektuuri eriala (2009). 2007 asutas OÜ NU arhitektuuri.
Ta on projekteerinud eramuid, kortermaju, kauplusi, tööstushooneid, koolimaju ning teinud ka sisekujundusi.

Preemiad

2013- Eesti Kultuurkapitali maastikuarhitektuuri preemia väliekspositsioon "Klooga laager ja holokaust -Mäletame" eest, (kaasautor Mari Rass)
Elysioni väljad

Elysioni väljad (ka: Elüüsiumi väljad, Elüüsioni väljad, Elysiumi väljad, Elysion, Elüüsion, Elüüsium, Elysium) olid vanakreeka mütoloogias osa allmaailmast, vagade ja õiglaste surnute elupaik.
Algselt mõeldi Elysioni väljade all maailma lääneserva piirkonda, kus pärast surma elavad igaveses õndsuses kangelased (näiteks Achilleus ja Menelaos). Valitsejaks on seal Rhadamanthys.
Sosnovski karuputk

Iseloomustus

Taim kasvab tihedate, kohati kuni viie meetri kõrguste kogumikena. Lehelabad on kuni meeter pikad ja umbes sama laiad. Õitsvate taimede varre läbimõõt võib suve lõpus maapinna lähedal ületada 10 cm. Ta on mitmeaastane taim, millel olenevalt kasvutingimustest võib õitsema hakkamiseks kuluda kolm kuni neli aastat, vahel ka kauem. Taim õitseb ja annab seemneid vaid kord elus. Õisi võib olla kuni 160 000, millest võib valmida kuni 100 000 seemet, mis püsivad mullas idanemisvõimelistena 7–10 aastat.

Mõju loomadele

Rohusööjatel üldjuhul mürgistusi ei esine, kuid näiteks koertele ei ole kokkupuude Sosnovski karuputkega ohutu.

Päritolu

Algselt kasvas ta vaid Kaukaasia jõgede ääres ja metsalagendikel. 1950. aastatel võeti taim Nõukogude Liidus kasutusele kui silotaim ja teda kasvatati laialdaselt Karjalast Sahhalini oblastini. Kuna tol ajal oli NSV Liidu juhiks Jossif Stalin, sai taim endale hüüdnimeks "Stalini kättemaks". 1960. aastal näidati Karjalas komandeeringus olnud Eesti botaanikutele seda head silotaime ja mõne aja pärast said Tartu botaanikud postiga kingituseks ka paki seemneid. Seemned külvati maha katseaeda.
Tõenäoliselt on Sosnovski karuputk Eestisse saabunud ka muid teid pidi, eelkõige dekoratiivtaimena.

Levik Eestis

Tänaseks on see taim levinud kogu Eestis ja muutunud raskesti tõrjutavaks umbrohuks. Sosnovski karuputk on naturaliseerunud liik. Need on tulnuk- või kultuurtaimed, mis suudavad ka looduslikes või poollooduslikes kooslustes iseseisvalt paljuneda. 
Põhiliselt kasvab ta asulate läheduses, inimese poolt mõjutatud jäätmaadel ja teede ääres, aga tungib ka jõgede luhtadele, mis on iseloomulik käitumislaad invasiivsele taimele. Ta tõrjub looduslikud rohttaimed välja ja ka puittaimed ei suuda putke kasvualal areneda.

Tõrje

Tõrjet tuleb teha järjepidevalt mitme aasta jooksul, kuni hävitatud on kõik taimed, aga ka mullas peituvad seemned. 
Tõrjevõimalusteks on juurte läbilõikamine/väljakaevamine, niitmine või mürgitamine. Edasise leviku ärahoidmiseks on oluline õisikute äralõikamine ja hävitamine. Tõrjet alustatakse kevadel kohe, kui esimesed võsud tärkavad, ja seda tuleb korrata 2–3 korda suve jooksul.
Tänapäeval kasutatakse Sosnovski karuputke tõrjeks peamiselt herbitsiidi Roundup Gold.