google/wiki40b huggingface dataset:
Mart Ustav

Mart Ustav (sündinud 16. juulil 1949 Tšerlaki külas Omski oblastis Vene NFSV-s) on eesti teadlane, biomeditsiinitehnoloog.

Elukäik ja haridus

Mart Ustavi vanemad küüditati Venemaale. Perekond naasis kodumaale 1956. aastal, seega pääses Mart Ustav õppima juba Eesti kooli. Ta lõpetas Tartu  5. Keskkooli keemiaklassi ning 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. 1979. aastal kaitses ta Ukraina Teaduste Akadeemia molekulaarbioloogia ja geneetika instituudi nõukogu juures keemiakandidaadi kraadi.

Töökäik

1974. aastal asus Ustav tööle vaneminsenerina ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis. Aastatel 1976–1982 töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis vaneminseneri, nooremteaduri ja vanemteadurina. 1982–1985 stažeeris Uppsala Ülikooli meditsiinigeneetika instituudis ning 1985–1989 jätkas Tartu Riiklikus Ülikoolis onkogeneesi labori juhatajana. 
Aastatel 1989–1992 oli Mart Ustav külalisteadur Cold Spring Harbour Laboratory's Ameerika Ühendriikides. Naasnud kodumaale, oli ta 1992–2002 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna molekulaar- ja rakubioloogia instituudi mikrobioloogia ja viroloogia õppetooli juhataja ja korraline professor, 1996–1999 sama instituudi juhataja ja 2002–2007 Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi direktor. Alates 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi biomeditsiinitehnoloogia professor. 2012. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli rektoriks.
Ta on geenitehnoloogiaettevõtte Icosagen Grupi asutaja ja tegevjuht. Ettevõte tegeleb biokeemiliste, immuunanalüüsi, molekulaar- ja rakubioloogiliste toodete ning teenuste arenduse, tootmise ja müügiga.

Teadustöö

Tema teadustöö peasuunad on olnud papilloomiviiruse uurimine, sh selle sümbioos peremeesrakuga ja molekulaarbioloogiaga, geenivektorite episomaalse püsimise molekulaarne alus uue põlvkonna ohutute DNA vaktsiinide loomisel ning viiruste ja viirusvektorite konstrueerimine.

Teoseid

Ta on avaldanud sadakond teaduspublikatsiooni.

Isiklikku

Lõõgastava hobina vastukaaluks teadustööle on Mart Ustav nimetanud huvi aianduse vastu.
Ta on abielus ning tal on kolm tütart ja poeg.
Juozas Tūbelis

Juozas Tūbelis (9. aprill 1882 Ilgalaukiai – 30. september 1939 Kaunas) oli Leedu poliitik.
Ta oli 23. septembrist 1929 kuni 12. juunini 1934 Leedu peaminister.
1932 anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.
Aleksei Tõranov

Aleksei Vassiljevitš Tõranov (vene Алексей Васильевич Тыранов; 1810 Bežetsk – 3. august 1859) oli vene maalikunstnik, portretist.
Paelöölane

Paelöölane (Catocala) on öölaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi.
Perekonda kuulub umbes 250 liiki.
Luulupe mõis

Luulupe mõis (saksa keeles Lulupae) oli rüütlimõis Karja kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanikud olid Güldenstubbed.
Toompea tulekahju

Toompea tulekahju oli 6. juunil 1684 Tallinnas Toompeal puhkenud tulekahju, milles sai kannatada suurem osa Toompea hoonetest.
Tulekahju sai 6. juuni hommikul alguse tallmeister Peter Brohmanni majast. Kuna puhus tugev lõunatuul, kandus tuli peatselt lähedalasuvatele puithoonetele. Tugevneva tuule tõttu ei õnnestunud ka põlengule piiri panna, lisaks said peagi veest tühjaks Toompea kaevud.
Tuld võttis ka Toomkiriku puidust torn ning kirik süttis põlema. Ka toomkool, rüütelkonnahoone ja suurem osa ülejäänud Toompea hooneid langesid tuleroaks. Toompea loss jäi siiski terveks. Ära põles ka kaks kolmandikku Eestimaa konsistooriumi arhiivist, ülejäänud suudeti päästa. Toompea tulekahju kogukahjuks hinnati ligemale 300 000 hõbetaalrit.
Sädemeist võtsid tuld ka mõned hooned all-linnas, kuid seal suudeti tulele piir panna.
Tulekahjude kartuses keelas Eestimaa kindralkuberner Toompea elanikel passita isikuid ulualla võtta ning kõiki Toompea ja selle eeslinna elanikke kohustati muretsema endale redeleid, tuletõrjekonkse, käsipritse, veeämbreid ja muid tuletõrjevahendeid. Samuti keelati rangelt ära puithoonete rajamine Toompeale.
Tulekahju järel hakati kohe taastama toomkirikut, mille rahastamiseks viidi mitmel pool Rootsi riigis läbi korjandusi. Paraku ei toonud see erilist tulu. Kiriku toetuseks kehtestas Eestimaa rüütelkond oma liikmetele vastava maksu. Eestimaa konsistoorium laenas Uue Testamendi trükkimiseks ettenähtud rahast 600 hõbetaalrit. Alles kahe ja poole aasta pärast oli Toomkirik sellises korras, et seal sai jälle jumalateenistusi pidada.
Must auk

Omadused ja ehitus

Juustetuse teoreem (no-hair theorem) väidab, et kui must auk on pärast tekkimist jõudnud stabiilsesse olekusse, siis tal on ainult kolm sõltumatut füüsikalist omadust: mass, elektrilaeng ja impulsimoment. Kaks musta auku, millel nende suuruste väärtused langevad kokku, on eristamatud, kui ei rakendata kvantmehaanikat.
Need omadused on erilised, sest need on väljastpoolt musta auku nähtavad. Näiteks tõukub laetud must auk samamärgilistest laengutest nagu iga laetud keha.  Samamoodi võib musta auku sisaldava sfääri sees paikneva kogumassi kaugelt leida Gaussi seaduse gravitatsioonilise analoogi järgi (ADM-mass). Ka impulsimomenti saab kaugelt mõõta, kasutades gravitomagnetvälja Lense-Thirringi efekti.
Kui keha langeb musta auku, siis mis tahes informatsioon keha kuju kohta või laengujaotuse kohta sellel on musta augu sündmuste horisondil ühtlaselt jaotunud ja välisvaatlejate jaoks kadunud.  Horisont käitub selles olukorras nagu dissipatiivne süsteem, mis on üsna analoogne süsteemile, mille moodustab elektrit juhtiv hõõrdumise ja elektritakistusega elastne membraan (membraaniparadigma). See erineb teistest väljateooriatest (näiteks elektromagnetism), kus puudub mikroskoopiline hõõrdumine ja vastupanu, sest nad on pööratavad (T-sümmeetrilised). Et must auk jõuab lõpuks ainult kolme parameetriga stabiilsesse olekusse, siis pole võimalik vältida, et informatsioon algtingimuste kohta läheb kaduma:  musta augu gravitatsiooni- ja elektriväli annab väga vähe informatsiooni selle kohta, mis musta auku sattus.  Kaduma minema informatsiooni hulka kuuluvad kõik suurused, mida ei saa mõõta kaugel musta augu sündmuste horisondist, sealhulgas ligikaudse jäävusega kvantarvud, nagu summaarne barüonarv ja leptonarv. Seda nähtust on hakatud nimetama musta augu infokao paradoksiks.
Borgå Gümnaasium

Borgå Gümnaasium (rootsi keeles Borgå gymnasium; ka Porvoo gümnaasium (soome keeles Porvoon lukio)) on rootsikeelne gümnaasium Soomes Porvoos.
Kool asutati 1641. aastal Viiburis, ent pärast Uusikaupunki rahulepingut (rahulepingu järgi läks Viiburi Venemaa koosseisu) viidi kool 1723. aastal Porvoosse. 
Koolis õpib tänapäeval umbes 330 õpilast.
Kooli raamatukogus on ka haruldasi eestikeelseid raamatuid, mis on välja antud enne 1850. aastat.
Marine Le Pen

Isiklikku

Marine Le Pen on kaks korda abielus olnud. Mõlemad abielud lõppesid lahutusega. Tal on kolm tütart nagu tema vanemailgi. Tema õetütar Marion Maréchal-Le Pen (sündinud 10. detsembril 1989) on 2012. aasta juunis valitud Prantsuse parlamendi noorim liige.
Vesikaare talu kalmistu

Vesikaare talu kalmistu on kalmistu Hanila kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuke külas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas.

Ajalugu

Kalmistu rajamise idee pärineb Vesikaare talu peremees Villem (Vassili) Nõu vennalt Aleksei Nõult, kes aga ise evakueerus ametikohustuste tõttu oktoobris 1917 Venemaale ning suri Omskis 1920. aastal. 
Kalmistule maeti 1920. aastal Villemi (Vassili) tiisikusse surnud poeg Mihkel (Mihhail) ning 1922. aastal Aleksei Venemaalt tagasijõudnud abikaasa Apollinaria. Nende kalmudele paigaldati pronksplaatidega mälestuskivid, mis kõrvaldati 1990. aastatel. Praegu on nende kalmudel valged puust ristid.
Maksim Karpov

Surm

28. oktoobri 1999 öösel peatas ta koos paarimehega kahtlaselt liikunud taksoplafooniga Ford Scorpio. Karpov läks auto juurde ja küsis dokumente, kuid kurjategija tulistas teda kohe pähe. Karpov kukkus ja Ford kihutas minema. Karpovi paarimees jõudis Fordi ka tulistada, kuid ainult üks lask tabas autot, mis ei peatanud seda. 
Hiljem peeti kinni kaks narkomaani, kes tunnistasid üles, et nad tapsid taksojuhi ja politseiniku. Selgus, et mehed lasid taksojuhi maha selleks, et auto röövida. Karpov lasti maha, ilma et ta oleks jõudnud vastu hakata või teenistusrelva järele haarata. Politsei kahtlustas, et neil võis olla kindel plaan neid kontrollima tulnud politseinik "lihtsalt põnevuse pärast" maha lasta.
Heinrich, Preisi prints

Albert Wilhelm Heinrich, Preisi prints (14. august 1862, Potsdam – 20. aprill 1929, Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli keiserliku Saksamaa sõjaväelane, Saksa mereväe suuradmiral ja keiser Wilhelm II vend.
Esimese maailmasõja alguses määrati ta Balti laevastiku juhiks. Ehkki talle eraldatud ressursid jäid Venemaa Balti laevastiku omadele alla, suutis ta Vene laevastikku kuni 1917. aasta revolutsioonini kaitsepositsioonidel hoida, vältides rünnakuid Saksamaa rannikule. Pärast sõja ja Saksa keisririigi lõppu lahkus Heinrich mereväest.
Keisri vennana oli ta üks (vähem populaarseist) Balti hertsogiriigi troonipretendentidest.
Lalli Suurlaugas

Lalli Suurlaugas (ka Suurlaugas, Palasi järv) on järv Rapla maakonnas Kehtna vallas Palasi külas. Veekogu pindala on 7,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2509 m. Järves on 4 saart.
Margaret Mead

Margaret Mead (16. detsember 1901 Philadelphia – 15. november 1978 New York) oli ameerika kultuuriantropoloog. 
Margaret Mead õppis modernse ameerika antropoloogia looja, Franz Boas'i käe all. Boas ja tema järgijad (sealhulgas Margaret Mead) olid veendunud, et inimloomus on "impulsside vormitu tühjus", mida vormib isiksuseks ühiskond. Nende arvates oli isiksus sotsiaalne konstrukt, mis ei tulene geneetikast, vaid kultuurist. Kultuur oli nende vaate kohaselt justkui mehaaniline press, milles kõiki indiviide vormitakse. Oma vaatega vastandusid nad eugenistidele, kes välistasid keskkonna mõju ning rõhutasid pärilikkuse olulisust.

Etnograafiline uurimus Samoa saare noortest

Mead käis ekspeditsioonil Polüneesias asuvatel Samoa saartel, kus ta uuris kohalikke noori. Välitöödel pani ta kirja oma vaated isiksuse ja kultuuri seoste kohta, millest järeldus, et erinevates kultuurides toimub inimese areng erinevalt, see ei ole universaalne. Mead täheldas, et samoa noortel ei esinenud teismeea probleeme ning järeldas, et tormiline murdeiga on lääne kultuuri leiutis. Avalikkust enim köitvam tähelepanek seisnes samoalaste seksuaalkäitumises – Meadi kirjelduste järgi pidasid nad seksuaalakti kunstiks, seadmata piiranguid soole või suhtestaatusele. Armukadedus oli nende jaoks patt ning abieluvälised kõrvalhüpped lubatud.
Meadi etnograafiline uurimus aitas 1920. aastatel lahendada geenid-keskkond vaidlust, jättes peale keskkonna olulisuse. Samuti tõstis Meadi töö esile kujutluse seksuaalse vabaduse ja ideaalse õnne utoopiast, mis taaselustati aastakümneid hiljem 1960. aastatel, mil Meadist oli saanud antropoloogia elav ikoon. Keskkonnale keskendumine inimese arengus mõjutas muuhulgas ka psühholoogide rolli, kasvatuse ja ühiskonna mõjukust arvestades ja uurides sai psühholoogidest keskne lüli uue ühiskonna rajamisel.

Tunnustused

Margaret Mead valiti 1977. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Isiklikku

Margaret Mead oli abielus Luther Cressmaniga (1923–1928), Reo Fortune'iga (1928–1935) ja Gregory Batesoniga (1936–1950).

Viide

Leahey, T. H. (1997). A history of psychology: Main currents in psychological thought (lk 366-368). Englewood Cliffs, NJ: Prentice-Hall.
Emilijan Stanev

Emilijan Stanev (Емилиян Станев, pärisnimega Nikola Stojan Stanev; 28. veebruar 1907 Veliko Tărnovo – 15. märts 1979 Sofia) oli bulgaaria kirjanik.
Ta on avaldanud romaane, jutustusi, laste- ja noortekirjandust.
Veliko Tărnovos asub tema majamuuseum.
Noored Püüded

Noored Püüded (täispealkirjaga Noored Püüded : Eesti õppiva noorsoo ajakiri) oli 1916 ilmunud noorsoole suunatud ajakiri. Pole teada, kus ajakiri ilmus ja kes oli selle väljaandja. Ajakirja ilmus 4 numbrit.
Karu tänav (Tallinn)

Karu tänav (Medwedjewstraße) on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Sadama asumis. Ühendab Jõe tänavat Tuukri põiguga.
Seal asuvad Tallinna sünagoog, Eesti Juudi Kogukond, Tallinna Juudi kool ja Tallinna Ülikooli ühiselamud.

Ajalugu

Karu tänava esimene nimi oli selle piirkonna kinnisvaraomaniku Pjotr Medvedjevi järgi Medvedjevi tänav ehk saksapäraselt Medwedjewstraße, eesti keeles Medvedjevi tänav (Medvedi uulits, Medveesi tänav); praegune tänavanimi on pandud linnavolikogu otsusega 17. jaanuarist 1923. Aastatel 1940–1941 (linnavalitsuse otsus 30. augustist 1940) kandis tänav Viktor Kingissepa tänava nime. Saksa okupatsiooni ajal (1942) on tänavat nimetatud Bärenstraße.
Koerakuiv

Koerakuiv on Saaremaa läänerannikul Vilsandi rahvuspargis asuv 1 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 596 meetrit.
Saar asub Atla poolsaarest 100 meetri kaugusel.
Saar on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega.
Saare koordinaadid on 58° 19′ N, 21° 50′ E.
Alar Pikkorainen

Alar Pikkorainen (sündinud 8. veebruaril 1968) on Eesti karikaturist, luuletaja, koomiksi- ja reklaamikunstnik. 
Lõpetanud Tallinna Polütehnikumi raadioside ning Tallinna Pedagoogikaülikooli joonestamise, kunstiõpetuse ja skulptuuri erialal. Tema loodud tuntuim koomiks on 1994. aastal alustatud "Kosmosemutid" ("Suburban Hags") ja tuntuim kaubamärk Rimi "Tudish-Piip".

Looming

Pikkoraineni koomikseid ja karikatuure on avaldanud näiteks ajakirjandusväljaanded Eesti Ekspress, Äripäev, Post, Spordileht, Pikker, Ilta-Sanomat, Pahkasika jt. Luuletanud peamiselt lasteajakirjale Täheke, ent tema värsid on jõudnud mitmesse ajalehte, õpikusse ja luulevalimikku. Disaineri, AD ja copywriter'ina töötanud reklaamiagentuurides io, indigo, indigo bates, Age McCann, Pead ja Tabasco.
Pikkorainen on esinenud karikatuuridega isikunäitustel, graafikaga Eesti kunsti ülevaatenäitusel ning basskitarriga mõnel Eesti laval (ansamblites Big Bang, Koer, Vaiko Eplik ja Eliit, Alar and the Flaiers.
Langevoja

Langevoja on lühike oja Narva-Jõesuu linnas.
Ta suubub Langevoja joast umbes 300 m allavoolu Sõtke jõkke.
Emily J

Lapsepõlv

Emili Jürgensi pere on palju kolinud ning Emili on õppinud paljudes koolides (Sõmeru Põhikool, Tudu kool, Vaida põhikool, Jüri Gümnaasium, Rakvere Gümnaasium).
Jürgensil on kolm vanemat ja üks noorem õde.
Juba koolipõlves võitis Emili häid kohti lauluvõistlustel, näiteks Rakvere muusikakooli noorte lauluvõistlusel. Ta on osalenud ka "Laulukarusselli" noorte lauljate võistlusel.
Ta on õppinud Rakveres Muusika- ja Kunstikoolis KAUR 2 aastat viiulit.

Karjäär

Emily J alustas muusika tegemist Emili & Alexi duos. Koos tegid nad kavereid tuntud lugudest nagu Adele'i "Hello", Ed Sheerani "One" ja Justin Bieberi "Sorry". Emily võitis Õhtulehe ja Smilersi konkursi kaverdatud looga "Tantsin sinuga taevas" ning esines koos Smilersiga Kloogaranna Festivalil. Emili & Alexi ning Andrei Zevakini koostööst sündinud Ed Sheerani loo "Shape Of You" kaverit on vaadatud Youtube'is üle miljoni korra. Emily J ja Zevakin on koostööd teinud ka "Havana" kaveriga, millel on Youtube'is üle paarisaja tuhande vaatamise. Emili & Alexi duo lõpetas tegevuse 2017. aastal ning Emily alustas soolokarjääri. Pool aastat hiljem ilmus edukas "My Love 2 U".

Hobid

Emily J on tegelenud alates 7. eluaastast nii võistlustantsuga kui ka Free Flow Studios džäss-funki erialal.
Läti Rahvarinne

Läti Rahvarinne (läti keeles Latvijas Tautas fronte, lühend LTF; vene keeles Народный фронт Латвии, lühend НФЛ) oli poliitiline organisatsioon, mis juhtis 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul Läti taasiseseisvumist. Läti Rahvarinne loodi 1988. aastal ning tegutses 1993. aastani. 1989–1992 andis see läti ja vene keeles välja ajalehte Atmoda ("Ärkamine"). LTF tegi koostööd Eesti Rahvarinde ja Leedu Sąjūdisega
1993. aasta juunis toimunud Läti Seimi valimistel kogus Läti Rahvarinne 2,62% hääli ning ei ületanud valimiskünnist. Seejärel reorganiseeriti see kristlik-demokraatlikuks parteiks nimega Kristīgā Tautas partija (Kristlik Rahvapartei), mis liitus hiljem Kristlik-Demokraatliku Liiduga (Kristīgi demokratiskā savienība). Paljud endised Läti Rahvarinde liikmed on tänini Lätis olulised poliitikud.
Riias aadressil Vecpilsētas iela 13/15 tegutseb Läti Rahvarinde muuseum.
Must Mart

Must Mart (ka Must-Mart) on Muhu vägilasmuistendi kangelane.
Üleskutse Musta Mardi lugude kogumiseks ilmus koos paari rahvasuust kuuldud looga 1934. aastal ajalehes Meie Maa.

Lugusid Mustast Mardist

Tammiski nukil asub suur rändrahn – Musta Mardi kivi ehk Tammiski mustkivi. Kivi olevat toonud Mart Soome panga küljest ajujääga. Kivi all olevat peidus Musta Mardi varandus.
Must Mart olevat tahtnud Muhust laevateed läbi kaevata. Sellest kaevamisest on muuhulgas tekkinud Igaküla karjamaale Musta Mardi mägi.
Keemiaravi

Eakate onkoteraapia

Eakate vähiravis on oluline geriaatriline hindamine, et välja selgitada ka kaasuvad haigused. Vältimaks nende süvenemist tuleks eakatel kasutada tsütotoksilise kemoteraapia aineid väiksemates annustes. 
Eakatel vähihaigetel võib kemoteraapia mõjutada kognitiivseid funktsioone, tasakaalu, nägemist, kuulmist, põie ja pärasoole funktsioone, meeleolu. 
Eakatel vähihaigetel võivad kemoteraapia tüsistused, nagu neutropeenia, aneemia, veritsus, mukosiit, kardiaalne toksilisus, neurotoksilisus, halvendada funktsionaalset sõltumatust.

Keemiaravi ajalugu

31. augustil 1909. aastal katsetas nobelist Paul Ehrlich esimest korda keemiaravi. Terminit kemoteraapia kasutas ta tähistamaks haiguslike seisundite raviks kasutatavaid kemikaale – tema võttis ravimina kasutusele süüfilisevastase preparaadi 606 ehk Salvarsaani.
Keemiaravi vähktõve korral (tõenduspõhise meditsiini mõttes) kasutati eeldatavasti aastal 1942, mil Louis Goodman ja Alfred Gilman kasutasid nitrogen mustard-it mitte-Hodgkini lümfoomi raviks.
2008. aasta suveolümpiamängude medalitabel

2008. aasta suveolümpiamängude medalitabel. Riikide järjestus on selline, et esiteks on kuldmedalite arvu järgi, siis hõbe- ja pronksmedalite arvu järgi. Kui selle järel on riikidel erinevate medalite arv sama, siis jäävad nad kohta jagama tähestikulises järjekorras. Sellist järjestust kasutavad ROK ja IAAF.
John Tungal

John Tungal (22. juuli 1924 Tallinnas – 6. märts 2010) oli eesti muusikateadlane, koorijuht ja pedagoog.
Tungal lõpetas 1961 Leningradi Konservatooriumi. Ta töötas 1947–1959 koori- ja orkestrijuhina Kirovis ja 1959–1981 muusikaõpetajana Tallinna 19. Keskkoolis. 1947. aastast oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi harmoonia-, dirigeerimis- ja koolimetoodika õppejõud, 1987. aastast dotsent. Tungal asutas 1974. aastal Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni Vene Koorikapelli ja oli 1981. aastani selle dirigent.
Tungal oli 1965., 1969., 1975. ja 1980. aasta üldlaulupeol ning 1967., 1972. ja 1977. aastal noorte laulupeol vene kooride üldjuht. Kirjutanud lavamuusikat, koorilaule ja –töötlusi, avaldanud artikleid ja arvustusi.

Isiklikku

Ta oli Livia Tungla abikaasa ja Olga Tungla isa.
Beyşehiri järv

Beyşehiri järv (türgi Beyşehir Gölü) on järv Türgis Tauruse lääneosas Isparta ja Konya provintsis.
Järve pindala on 650 km² ja see asub 1123 m kõrgusel merepinnast. Veetaseme kõrgus ja pindala sõltuvad aastaajast ja sademetest. Järve laius on põhjast lõunasse 45 km ja idast läände 20 km. Beyşehiri järv on suuruselt Türgi kolmas järv ja suurim mageveejärv.
Suurim sügavus on 10 m. Järves on palju saari, suuremad neist on İğdeli, Akburun, Kızkulesi, Mada, Yılanlı ja Külbent. Mõnel saarel on säilinud Bütsantsi-aegsete kloostrite varemed. Läheduses on mitmed üle 2000 m kõrgused mäetipud. Järve toidab 27 jõge ja oja.
Beyşehiri järv on kalarikas. Järvel pesitseb ka mitmeid linnuliike, teiste seas käharpelikan, kääbuskormoran, hüüp ja koldhaigur. Järv ja selle ümbrus moodustavad rahvuspargi.
Järve vett kasutatakse põldude niisutamiseks.
Järve kagukaldal asub Beyşehiri linn. Idakalda lähedal asub hetiitide allikatempel Eflatun Pınar.
Alicudi

Alicudi on saar Türreeni meres, üks Lipari saartest.
Pindala 520 ha. Saar on mägine, kõrgus kuni 675 m.
Kuulub Itaaliale.
Youngi-Helmholtzi värvitaju teooria

Youngi-Helmholtzi värvitaju teooria pärineb 19. sajandist ja põhineb Thomas Youngi ja Hermann von Helmholtzi seisukohtadel värvitaju kohta. Nad eeldasid, et silma võrkkest ehk reetina koosneb kolmest valgustundlikust retseptorist: punasest, rohelisest ja sinisest. Youngi-Helmholtzi teooria ehk trikromaatiline värvitajuteooria seletab, kuidas fotoretseptorid silmas võimaldavad inimestel ja teistel primaatidel tajuda värve. 1802. aastal postuleeris Young kolme fotoretseptori (tuntud ka kui kolvikesed) olemasolu silmas, igaüks tundlik teatud nähtava valguse vahemikule.
Hermann von Helmholtz arendas 1850. aastal seda teooriat edasi. Kolme tüüpi fotoretseptoreid võib liigitada lainepikkuste eelistamise alusel: lühikesi eelistav (sinine), keskmisi eelistav (roheline), pikki eelistav (punane). Kolvikeste registreeritud signaalide tugevuse tõlgendab aju nähtavaks värviks.
Kollane valgus kasutab erineval kogusel punast ja rohelist ning vähe sinist. Kõik värvitoonid sõltuvad nende kolme kolvikese (värvusretseptori) segust. Värvuse tugevust saab muuta värvitooni muutmata, tugevus sõltub ajju jõudnud signaalide sagedusest.
Kolmele erinevale lainepikkusele tundlike rakkude olemasolu demonstreeris esimesena 1956. aastal Gunnar Svaetichin. 1983 kinnitati nende olemasolu inimese reetinas.
Ridala muinaskihelkond

Ridala muinaskihelkond oli muinaskihelkond Läänemaal.
Ajalooallikates esineb kaks Ridala muinaskihelkonnaga seostatud nime: Rotalia ja Rotelewic. Enn Tarvel on neid pidanud Ridala paralleelnimedeks, esimest ladina-, teist skandinaaviapäraseks (wic on "laht, merekäär") nimekujuks, tuues samas välja, et nendega on tähistatud ka suuremaid geograafilisi üksusi. Henriku Liivimaa kroonikas on Rotalia tema hinnangul kohati märkinud ka laiemalt Läänemaa põhjaosa ja isegi kogu Läänemaad. Paul Alvre juhib aga tähelepanu Henriku Liivimaa kroonika lausele, mis näib neid kaht nimevarianti mitte samastavat, vaid eristavat: "persequuti sunt eos ad omnes provincias circa latus maris sitas, que Rotelewic et Rotalia vocantur" ("jälitasid nad neid kõigi mere ääres asuvate kihelkondadeni, mida kutsutakse Rotelewic ja Rotalia"), ja leiab, et kuigi need ilmselt siiski polnud eri kihelkonnad, võis Rotelewic tähistada Ridala mereäärset osa. 1224. aasta maadejagamisürik Rotalia nime ei kasuta, vaid mainib kihelkonda Rotelewic. Taani hindamisraamatu väike Eestimaa nimistu tarvitab samuti nimekuju Rotelewich, aga selgelt kogu maakonna tähenduses. Nimekujudest Rotalia ja Rotelewic näib pärinevat kohalikus kõnepruugis kasutatud variant Rõdali (võrdluseks: saksa keeles Röthel).
Ridala muinaskihelkond asus Läänemaa põhjaosas, hõlmates hilisemate Ridala, Lääne-Nigula ja Martna kirikukihelkonna ala. Ulatusliku territooriumiga Ridala koosnes arvatavasti mitmest suhteliselt iseseisvast osast. Tihedamini oli rahvastatud muinaskihelkonna lõunaosa, seevastu Revala maakonnaga külgnev piirkond, samuti Noarootsi, Vormsi ja teised saared olid suuresti asustamata.