google/wiki40b huggingface dataset:
Mart Raud

Mart Raud (õieti Martin Raud; 14. september 1903 Paistu kihelkond, Viljandimaa– 6. juuli 1980 Tallinn) oli eesti luuletaja ning proosa- ja näitekirjanik. 
Ta tegi 1923. aastal eksternina gümnaasiumi lõpueksamid Tallinnas. Ta õppis aastatel 1923–1924 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit ning oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vabakuulaja.

Looming ja kirjandustegevus

Ta debüteeris luuletajana 1919. aastal. Esimesed värsikogud "Kangastused" (1924) ja "Äitsmik" (1925) sisaldavad murdekeelt ja esitlevad autorit romantiliselt igatseva luulelaadi viljelejana. Lüürikueeldusi tõendasid looduspiltide plastilisus ja sõnaleidlikkus. Kogus "Rusemed" (1927) leidub groteskseid pilte, on märgata autori liikumist sotsiaalsema luule suunas. 1920. aastatel alustas ta paralleelselt värsiloominguga ka lühiproosa avaldamist, järjejuttudena ajalehtedes ilmusid asunikuromaanid "Metsa Manni" (1924) ja "Uued inimesed" (1925), "Videvikust varavalgeni" (1927) ja "Tuulte teedel" (1928, pseud. Villem Sarapik). Samal perioodil katsetas arvustajana.
19. oktoobril 1931 mõisteti Mart Raud Tallinna-Haapsalu Rahukogus Mart Raua, Ilmar Reimanni ja Nikolai Jürissoni allkirjade võltsimise eest vekslitel kolmeks aastaks vangiroodu iseäraliste õiguste kaotamisega. Ta oli eelmisel aastal põgenenud Soome, kus ta Eesti võimude nõudel kinni võeti ja Tallinna toodi. Enne Teist maailmasõda kirjutas Raud veel satiirilised romaanid "Kirves ja kuu" (1935) ja "Turg" (1937). 
Raud astus 1941. aastal hävituspataljoni.
Hilisemal perioodil kirjutas rohkem jutustusi, novelle, näidendeid ja publitsistikat, lisaks on tõlkinud eesti keelde Ivan Krõlovi valmid. 1946. aastal Jüriöö ülestõusu 600. aastapäeval ilmus Mart Raua "Jüriöö tuled", mille illustratsioonid valmistas graafik Paul Luhtein. 16 linoollõiketehnikas illustratsiooniga kaunistatud raamatut trükiti vaid 1200 eksemplari.
Ta on üks neist eesti luuletajatest, kes on oma loomingus Leninit kiitnud.

Mälestuse jäädvustamine

Mart Raua kauaaegses elupaigas Raudna Kääriku talus Viljandi lähistel on tema abikaasa Valda Raua eestvõttel loodud kirjaniku memoriaaltuba.

Isiklikku

Mart Raud oli Eno Raua, Annus Raua ja Anu Raua isa ning Rein Raua, Jaanus Raua, Piret Raua ja Mihkel Raua vanaisa.
Kopsutüvi

Kopsutüveks (ladina keeles  truncus pulmonalis) nimetatakse paljude suletud kardiovaskulaarsüsteemiga loomade südames paiknevat ja südamevatsakesest lähtuvat arterit. Kopsutüvi loetakse väikese vereringe arteriks.
Kopsutüve areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Madudel

Madude südamevatsakeste arvus pole lõplikult selgusele jõutud kuid vatsakesest väljub paaritu kopsutüvi. Kopsutüvi annab 2 haru: parem kopsuarter suundub paremasse kopsu ja vasak vasakusse kopsu, kopsuarterid moodustavad rohkelt anastomoose.
L. D. Brongersma uurimuse kohaselt annab parem kopsuarter boalastel, rullmadulastel, kiirikmadulastel, Colubridae ja mürknastiklastel harusid ka vasakusse kopsu.

Inimestel

Inimestel lähtub paaritu kopsutüvi südame paremast vatsakesest ja hargneb paremaks ja  vasakuks kopsuarteriks. 
Parema koja-vatsakese suistiku kohal, kopsutüve alguses, paiknevad kolm poolkuuklapikut.
Juko-Mart Kõlar

Isiklikku

Juko-Mart Kõlar on abielus, peres on neli last. Tema vanemad on helilooja Margo Kõlar ja muusikateadlane Anu Kõlar.
Peeter Rahnel

Elulugu

Lõpetanud Abja Keskkooli (1975) ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo eriala (2011).
Töötanud Abja Tarbijate Kooperatiivis autojuht-ekspediitorina ning Abja Keskkoolis majandusjuhataja ja õpetajana. Töötanud Abja TK Restoranis Karksi ja ühes esimestest toitlustusteenuseid pakkunud eraettevõttes. Töötanud Tallinna LV Omandireformiametis ja ajaleht Kesknädal turundusjuhina.
Osales Sakalamaa Rahvarinde tegemistes ja suurürituste organiseerimises. Kuulub Eesti Keskerakonda ja on selle asutajaliige.
Alates esimestest vabadest valimistest Eestis 1989. aastal valitud esindusorganitesse, algul kohalikku nõukogusse, hiljem juba volikogusse Abja-Paluoja linnas ning Viljandimaa maavolikogus ja Abja vallas.
Valitud kahel korral Mulkide vanemaks, kes esindab Mulgi Kultuuri Instituuti, Mulgi kultuuriruumi ning Mulgimaad.
Lummu tänav

Lummu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis.
Tänav algab Laagna teelt ja lõppeb Jaan Koorti tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 380 m.
Aastatel 1979–1994 kandis tänav Eesti Laskurkorpuse polkovniku August Pusta auks August Pusta tänava nime.
God Save the Queen

Tekst

God Save the Queen (King)
God save our gracious Queen (King),
Long live our noble Queen (King),
God save our Queen (King).
Send her (his) victorious,
Happy and glorious,
Long to reign over us,
God save the Queen (King). 
O lord God arise,
Scatter our enemies,
And make them fall!
Confound their knavish tricks,
Confuse their politics,
On you our hopes we fix,
God save the Queen (King)!
Not in this land alone,
But be God's mercies known,
From shore to shore!
Lord make the nations see,
That men should brothers be,
And form one family,
The wide world ov'er.
From every latent foe,
From the assasins blow,
God save the Queen (King)!
O'er her (his) thine arm extend,
For Britain's sake defend,
Our mother, prince, and friend,
God save the Queen (King)!
Thy choicest gifts in store,
On her (his) be pleased to pour,
Long may she (he) reign!
May she (he) defend our laws,
And ever give us cause,
To sing with heart and voice,
God save the Queen (King)!
Rahvuslipp

Rahvuslipp on rahva (rahvuse) sümboliks olev ja riiklike pühade või perekondlike sündmuste tähistamisel kasutatav lipp. 
Paljudel juhtudel on rahvuslipp samane riigilipu ja tsiviillaevade lipuga, kui tegemist on rahvusriigiga. Kui need on erinevad, siis rahvuslipu erinevus riigilipust seisneb enamasti  riigivapi kujutise puudumises. 
Rahvuslipp võib olla ka rahvastel, kellel oma riiki ei ole.
Nirgi tänav (Tallinn)

Nirgi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.
Nirgi tänav algab Linnu teelt ja lõpeb Mingi tänaval. Selle ulatusega tänav aastast 2017. Varem kuulus tänava koosseisu teelõik Sääse asumis Tildri ja Vaablase tänava vahel.
Nimi võeti kasutusele 1949, aastatel 1930–1949 kandis tänav Metsa tänava nime. Kuni 1958 oli ka tänase Haabersti linnaosa Mustjõe asumis samanimeline tänav, mis nimetati ümber Saarma põiguks. 
Tänava nimi tuleb kärplaste sugukonda kuuluvalt väikselt kiskjalt nirgilt (Mustela nivalis).
Eesti Televisiooni saates "Pealtnägija" (26. märtsil 2008) kajastati teemat, kus selgus, et Nirgi ja Vuti tänava 25 maja elanikest kannatab või kannatas 16 inimest erineva vähi vormi all. Elanikud ise kahtlustasid vähitekitajana majade kohal kõrguvat kõrgepingeliini (Vuti tänava eramute kõrvale rajati 1959 110-kilovoldine kõrgepingeliin). Skeptikud tõdesid: "Kui Vuti tänaval ongi keskmisest rohkem vähki põdevaid inimesi, siis on veel suur hulk muid võimalikke selgitusi, miks sellel ajal sellisel hulgal sellise soodumusega inimesi sellisesse kohta on sattunud."
Pandorin

Pandorin oli Tallinnas aastatel 1902–1940 tegutsenud kultuuriselts.
Seltsil oli enda laulukoor, näitering ja viiuliansambel. Aastatel 1916–1917 tegi seltsiga koostööd Vanemuisest protesti tõttu lahkunud kutseline teatritrupp (Pandorini Rahvateater).
Ferdinand Endi

Ferdinand Endi (10. september 1876 Tallinn – 29. märts 1945 Tallinn) oli Eesti spordi- ja pangandustegelane.
Aastast 1893 harrastas ta tõstmist, hiljem ka jalgrattasõitu.
Ta on töötanud Eestimaa kubermangu kroonupalatis.
Aastal 1940 oli ta Tallinna Tööstuskaubastu revident-raamatupidaja.
Perekonnanimi

Perekonnanimi (termin "perenimi" pole soovitatav) on inimesele tavaliselt isalt päritav nimi. Perekonnanime järgi võib tuvastada sugulasi.
Perekonnanimi võib pärineda ka emalt, mõnelt vanavanemalt või olla suvaliselt valitud.

Perekonnanimed Eestis

Eestimaal pandi talurahvale perekonnanimed peale 8. hingerevisjoni 1835. aastal, Liivimaal 1826. aasta vaherevisjoni ajal . Seni eesnime (ristinime) ees omastavas käändes kasutatud talu-, elukutse-, isa- või muu lisanime hakati kirjutama eesnime järel nimetavas käändes või võeti täiesti uus, varasema lisanimega mitte seostuv, perekonnanimi. Pärilikke perekonnanimesid ei olnud 19. sajandil ka Alpides ja friisidel. 1930. aastatel, eriti teisel poolel toimus massiline perekonnanimede eestistamine
Haridusselts

Haridusselts on selts, mille eesmärk on elanikkonna seas levitada haridust ja teadmisi.
Aardla linnutorn

Aardla linnutorn on vaatlustorn Aardla järve ääres Tartumaal.
Linnutorn asub Aardla järve kaitsealal Aardla järve idakaldal.
Herioti-Watti ülikool

Herioti-Watti ülikool (inglise keeles Heriot-Watt University) on ülikool Šotimaal Edinburghis, mis sai ülikooli staatuse 1966. aastal. Herioti-Watti ülikool kuulub kümne vanima kõrgkooli hulka Suurbritannias.
Ülikooli eelkäija School of Arts of Edinburgh asutati 1821. aastal. Kool oli esimene mehaanikainstituut maailmas.
School of Arts of Edinburghi nimi muudeti 1852. aastal James Watti mälestuseks. Uus nimi – Watt Institution and School of Arts.
Aastal 1885 kooli nimi muudeti George Herioti mälestuseks – Heriot-Watt College'iks.
Üliõpilaste arv oli 2006/2007 õppeaastal 17 700.
Níkos Dabízas

Nikolaos Dabizas (sündinud 3. augustil 1973 Arnypeos) on endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise kaitsja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis Dabizas 1994–2004 70 korda. Debüüt koondises oli 1994 oktoobris, kui mängiti Soomega.

Isiklikku

Nikos Dabizas on 182 cm pikk ja kaalub 74 kg.
EURO 2004 – Kreeka rahvuskoondis
1 Nikopolídis • 2 Seitarídis • 3 Venetídis • 4 Dabízas • 5 Déllas • 6 Basinás • 7 Zagorákis • 8 Giannakópoulos • 9 Charistéas • 10 Tsiártas • 11 Nikolaḯdis • 12 Chalkiás • 13 Katergiannákis • 14 Fýssas • 15 Vrýzas • 16 Kafés • 17 Georgiádis • 18 Goúmas • 19 Kapsís • 20 Karagkoúnis • 21 Katsouránis • 22 Papadópoulos • 23 Lákis • treener Rehhagel
Auruturbiin

Auruturbiin on soojusjõumasin, mis muundab auru potentsiaalse energia kõigepealt kineetiliseks energiaks ja seejärel pöörleva rootori mehaaniliseks energiaks.
Keeletoimetaja

Keeletoimetaja on toimetaja, kes kontrollib ja toimetab teksti keeleliselt, parandades eelkõige õigekirja ja stilistikat ning tagades ühtlase keelekasutuse.
Väiksemates toimetustes võib keeletoimetaja ülesannete hulka kuuluda ka sisuline toimetamine ja faktide kontrollimine (nagu on tavaline Eestis), suuremates on eraldatud üldist head keelekasutust jälgiva keeletoimetaja ja üksnes õigekirjaeksimustele keskenduva korrektori funktsioonid. Mõnes ajakirjandusväljaandes on keelelisest toimetamisest ka loobutud, teisel on liidetud keeletoimetaja ja küljendaja ametikohad.
Traditsiooniliselt töötavad keeletoimetajad ajakirjanduses, (raamatu)kirjastustes ja tõlkebüroodes, uuemal ajal veebiportaalides. Keeletoimetajaid rakendavad ka riigiasutused, mille tööl on kirjalik väljund, samuti Euroopa Liidu institutsioonid. Kõigis neis on keeletoimetaja tööl teatud omapärad, mis on seotud nii töökorraldusega (päevalehe igaõhtused trükitähtajad, pikad ja aeganõudvad raamatutekstid) kui ka sisuga (töö erialaajakirjas eeldab vähemalt põhiteadmisi konkreetsest valdkonnast, tõlketekstide keeletoimetajad peavad üldjuhul valdama tõlke algupärandi keelt). Samuti nõustab keeletoimetaja kolleege keeleküsimustes.
2008. aastal ilmunud raamatus "Talurahva keelest riigikeeleks" kirjeldab Raimo Raag (tsiteerides osalt Lembit Abo raamatut "Käsikiri ja korrektuur", 1966 ja 1975) sedaviisi: "Keeletoimetaja on isik, kelle ülesanne on viia käsikirja keel vastavusse normikeeles kehtivate nõuetega. Selleks parandab ta käsikirja grammatilised vead ja sõnajärjestust, kõrvaldab parasiitsõnad, trafaretseid ja paberlikke väljendeid ja muid stiilihalbusi, kontrollib, et laused oleksid omavahel loogiliselt seotud, ja muudab vajaduse korral sõnastust selgemaks, täpsemaks ja ladusamaks."
Keeletoimetaja elukutse alguseks Eestis loetakse 29. novembrit 1929, mil Akadeemiline Emakeele Selts saatis kõikidele Eesti ajalehtedele üleskutse, "et nad ajalehekeele ühtlustamiseks korraldaksid keelelist eelkorrektuuri".
Eestis õpetatakse keeletoimetajaid Tartu Ülikoolis (magistriõpe avatud ülikoolis, eesti ja soome-ugri keeleteaduse valdkonnas) ja Tallinna Ülikoolis (Eesti Keele ja Kultuuri Instituudis 2002. aastast bakalaureuseõppes referent-toimetaja erialal ning 2004. aastast magistriõppes).
Eesti üks tuntumaid keeletoimetajaid oli pikka aega ajalehtedes Edasi ja Postimees töötanud Helju Vals, kes kirjutas ka arvukalt artikleid õigekeelsuse teemal.
Kuningavärav

Kuningavärav (vene keeles Королевские ворота, rootsi keeles Konungsporten) oli barokne värav Narva kindlustusvööndi põhjaküljel Gloria ja Honori bastioni vahel.
Värav ehitati Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi Narva linna kindlustuse täiendamisel aastatel 1683–1704. Sellest kujundati linna peavärav. 
Kuningavärava viimistlemiseks kasutati Märjamaa lubjakivi ehk nn "märjamaa marmorit".
18. sajandil hakati Kuningaväravat kutsuma Imperaatoriväravaks (Императорские ворота).
19. sajandil värav lammutati.
Clintoni maakond (Iowa)

Ajalugu

Maakond moodustati 21. detsembril 1837.
Dolen

Dolen oli Eestimaa vasallisuguvõsa ja hilisem aadlisuguvõsa. Suguvõsa nimi Dolen tuleneb Riia lähedal asuvast Dohle linnusest.

Ajalugu

Suguvõsa esiisa oli arvatavasti 1209. aastal mainitud Mõõgavendade ordu teise ordumeistri Volquini kaaslane Gerlacus. Läti Henriku kroonikas mainitakse Johannes Dolenit, kellele 1224. aastal läänistati üks Tartumaa küla.
Lincolni maakond (Kansas)

Lincolni maakond (Lincoln County) on maakond USA-s Kansase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 03′ N, 98° 13′ W
Maakonna halduskeskus on Lincoln Center.
Maakonna pindala on 1865 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3241. Aastal 2000 oli elanike arv 3578.

Ajalugu

Lincolni maakond moodustati 26. veebruaril 1867. aastal. Maakond sai nime kuueteistkümnenda Ameerika Ühendriikide presidendi Abraham Lincolni järgi.
Gudrun Sjödén

Noorpõlv

Sjödén on pärit Södermanlandist, väiksest Julita kihelkonnast. Tema vanemad tegelesid talupidamise ja ettevõtlusega. Gudrun oli kuuest lapsest kolmas. Sjödéni juured ulatuvad Koola poolsaareni, juba varakult puutus ta kokku käsitöö ja saami folklooriga.
Aastatel 1958–1963 õppis ta Stockholmis Konstfacki disainikõrgkoolis tekstiili- ja moekunsti.
1959. aastal kohtus ta fotograaf Björn Sjödéniga ja järgmisel aastal nad abiellusid. 1964. aastal sündis paari ainus laps, poeg Tobias.
Sjödéni esimeseks töökohaks oli noorteleht Bildjournalen, kus ta kirjutas käsitööst. Hiljem töötas ta rõivaste hulgimüügiga tegelevas ettevõttes Ivar Wahl AB.
1969. aastal hakkas ta vabakutseliseks.

Kaubamärgi ajalugu

1974. aastal lõi Sjödén oma nime kandva kaubamärgi.
1976. aastal avas ta Stockholmis Regeringsgatanil oma esimese rõivapoe, kus müüs enda disainitud rõivaid. Algusest peale pani Sjödén suurt rõhku värvidele ja looduslikele materjalidele (puuvill, vill, siid, linane kangas). Tooted said populaarseks raamatukoguhoidjate, sotsiaaltöötajate, kultuuritöötajate ja lasteaiakasvatajate seas, moeinimestele need muljet ei avaldanud.
1978. aastal alustati postimüüki. Fotograafist Björn pildistas kõik vajalikud moefotod ja Gudrun kirjutas oma käega kõik tootetutvustused.
1993. aastal hakkas ettevõte lisaks naisteriietele müüma ka kodutekstiili (linikuid, kardinaid, vaipu, käterätte).
Juba alates 1997. aastast saab Sjödéni rõivaid tellida tema veebipoest. Sjödén oli üks esimesi Rootsi ettevõtjaid, kes hakkas oma kaupu müüma interneti vahendusel. Tänaseks on internet Sjödéni jaoks tähtsaim müügikanal, kõige olulisem turg on Saksamaa.
2011. aastal ulatusid müüginumbrid poole miljardi Rootsi kroonini (~ 52 miljonit euroni) ja ettevõttes töötas 230 inimest.
2015. aastal oli ettevõtte käive 715 miljonit Rootsi krooni (~ 75 miljonit eurot).
2016. aastal ilmus raamat "Mina mönster" / "My Portfolio", milles on juttu Sjödéni brändi ajaloost. Raamatut kaunistavad Sjödéni maalitud akvarellmaalid, teos on saadaval nii rootsi kui ka inglise keeles.
Facebookis jälgivad Sjödéni loomingu austajad lehte Kulturtanten ('kultuuritädi'). Seda hüüdnime kasutatakse nii Sjödéni enda kui ka naiste kohta, kes kannavad tema disainitud, tihti lillelisi, triibulisi ja täpilisi rõivaid. Sjödén on öelnud, et on tänulik noorematele moekunstnikele, kes ei pööra kuigi palju tähelepanu vanematele naistele – nii saab tema üle neljakümneaastaste naiste riietamisega tegeleda. Sjödéni klientide hulka kuuluvad näiteks Taani näitleja Ghita NØrby ja Soome endine president Tarja Halonen.

Muhu kollektsioon

Aastate jooksul on Sjödén loomingus kasutanud eri rahvastele omaseid elemente, teda on mõjutanud reisid Indiasse, Aafrika riikidesse ja Lõuna-Ameerikasse. 2013. aasta talvekollektsioon oli inspireeritud Muhu rahvarõivastest. Muhu rahvariided avastas Sjödén 2012. aasta sügisel New Yorgis, kui tema kätte sattus üks Eesti saari ja Muhumaad tutvustav ohtra pildimaterjaliga raamat. 2014. aasta 28. augustist kuni 7. septembrini said huvilised kollektsiooni näha Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis.
Vallikraavi sild

Vallikraavi sild on pöördsild Pärnus. See on pööramisega avatav kahes osas jalakäijate sild üle Pärnu vallikraavi suudme. Kui sild on lahti, siis saavad sealt veesõidukid läbi sõita. Sild avati 2008.
Aktsia

Aktsia (inglise keeles share, stock) on väärtpaber, mis esindab proportsionaalset osalust aktsiaseltsi aktsiakapitalis ning annab selle omanikule ehk aktsionärile mitmeid õigusi. 
Näide. Kui aktsionäril on 10 aktsiat ja ettevõtte aktsiate koguhulk on 1000 aktsiat, siis on aktsionäril õigus 1% ettevõtte varale.

Lihtaktsia

Lihtaktsia (inglise keeles common stock) on tavaline hääleõigusega aktsia. Aktsionär saab tulu aktsiahinna tõusust ja ettevõtte makstavatest dividendidest. Et lihtaktsiaid on oluliselt rohkem kui eelisaktsiaid, siis on lihtaktsiate likviidsus ja päevakäive oluliselt suuremad kui eelisaktsial.

Eelisaktsia

Eelisaktsia (inglise keeles preferred stock) on aktsionäride koosolekul hääleõiguseta või piiratud hääleõigusega aktsia. Eelisaktsia omanik ei saa ettevõtte juhtimises osaleda, kuid see-eest annavad eelisaktsiad eesõiguse võrreldes lihtaktsiate omanikuga dividendide jaotamisel ja aktsiaseltsi lõpetamisel alles jääva vara jaotamisel. Sellest tuleneb ka eelisaktsia nimi. Tavaliselt on eelisaktsiatele määratud fikseeritud dividendimäär, näiteks 100 eurot aastas. Seetõttu on eelisaktsia põhimõtteliselt nagu võlakiri. Kui aktsiaseltsil ei ole jaotatavat kasumit või sellest ei piisa, võib eelisaktsia omanikele dividendi täielikult või osaliselt maksmata jätta. Maksmata osa liidetakse järgmisel aastal makstava dividendiga, arvestades juurde intressi seaduses sätestatud suuruses. Mõnikord on eelisaktsiatel siiski ka hääleõigus. Selle eesmärk on jätta juhtimisõigus piiratud grupi isikute kätte. Näiteks on A-klassi aktsial 10 häält, B-klassi aktsial 5 häält ja C-klassi aktsial 1 hääl.

Aktsiatega kauplemine

Vabalt kaubeldavad aktsiad on noteeritud aktsiabörsidel. Avalikul börsil mittekaubeldavate aktsiate ostmiseks või müümiseks tuleb ise osapooled leida. Selleks, et noteerida aktsiat avalikul börsil, peavad olema täidetud selle börsi seatud nõuded. Nende täitmist kontrollitakse nii enne noteerimist kui ka jooksvalt ajal, mil aktsia on noteeritud. Seega saab noteerida ainult aktsiat, mis vastab nõuetele praegu ja ka tulevikus.

Aktsiaseltsi likvideerimine

Füüsiline isik ei ole aktsiaid omades kohustatud millekski. Kui ettevõte läheb pankrotti, esitatakse kõik nõuded ettevõttele. Aktsionärid midagi juurde maksma ei pea, kuid pankroti korral kaotavad oma investeeritud raha. Füüsiline isik peab maksma tulumaksu seaduses sätestatud korras. Ettevõtte likvideerimisel rahuldatakse esmajärjekorras kreeditoride nõuded, siis jagatakse eelisaktsiate omanikele kuuluv vara ja lõpuks lihtaktsia omanikele ülejääv vara.
Tauno Otto

Tauno Otto (sündinud 4. septembril 1967 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Tauno Otto on elektriku ja pedagoogi poeg.
Lõpetas 1985 Keila 1. Keskkooli, 1990 TTÜ mehaanikainsenerina, tehnikamagister (2001, TTÜ), väitekiri "Lõikeriistade püsivusaja kriteeriumid, püsivusaja määramise metoodika ja aparatuur", 2001–06 TTÜ doktorant, tehnikadoktor (2006, TTÜ), väitekiri "Models for monitoring technological processes and production systems" (Tallinn, 2006). Täiendas end 1995 De Montforti Ülikoolis ja 2004–05 Helsingi Tehnikaülikoolis. Oli 1990–2001 TTÜ masinaehituse instituudi assistent, 2001–2006 lektor, 2007–2010 dotsent.
2005 nimetati Otto mehaanikateaduskonna teadusarendusprodekaaniks ja 2010 valiti tootmistehnika professoriks ning seejärel ka mehaanikateaduskonna dekaaniks.
Loengukursused: automatiseerimistehnoloogia, tootmisseadmete projekteerimine.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: tootmissüsteemide monitooringumudelid. Esinenud konverentsidel, olnud mitme rahvusvahelise konverentsi korraldajaid. Euroopa ja Eesti patendivolinik (aastast 2003). Üle 20 teadustrükise.
Grady McWhiney

Grady McWhiney (15. juuli 1928 – 18. aprill 2006) oli ameerika ajaloolane. Ta uuris Lõunaosariikide ja USA kodusõja ajalugu.
Katharévousa

Katharévousa (kreeka keeles Καθαρεύουσα, 'puhastav (keel)') on 19. sajandi alguses kujunenud kaasaegse kreeka keele konservatiivne vorm, mis oli kompromiss vanakreeka ja rahvakreeka keele (δημοτική dēmotikē) vahel. Algselt kasutati seda laialdaselt nii kirjandus- kui ka ametliku keelena, kuid harva igapäevases suhtluses. 20. sajandil hakati seda üha enam tarvitama ametliku keelena, kuni haridusminister Geórgios Rállis tunnistas 1976. aastal rahvakreeka keele Kreeka ametlikuks keeleks. 1982. aastal kaotati peaminister Andréas Papandréou korraldusega nii rahva- kui ka puhastatud kreeka keele polütooniline ortograafia.
Katharévousa't kujundas intellektuaalne ja revolutsiooniline juhtfiguur Adamántios Koraís (1748–1833). Montpellier' Ülikooli lõpetanud Koraís veetis suurema osa oma elust Pariisis pagenduses. Olles klassikaliste keelte ja kultuuri õpetlane, tundis ta vastikust bütsantslike väärtushinnangute ja nende hilisemate mõjude vastu kreeka ühiskonnas. Ta oli Osmanite riigile alluva vaimulikkonna raevukas kriitik. Ta oli veendunud, et haridus on Kreeka vabastamise eeltingimus.
Osa katharévousa eesmärgist oli vahendada arhaistide võitlust modernistidega; esimesed eelistasid täielikku tagasipöördumist arhailiste keelevormide juurde.