google/wiki40b huggingface dataset:
Cecilia Malmström

Anna Cecilia Malmström (sündinud 15. mail 1968 Stockholmis) on Rootsi poliitik, alates 1. novembrist 2014 Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik Junckeri komisjonis.
Ta oli 1999–2006 Euroopa Parlamendi liige, 2006–2010 Rootsi Euroopa Liidu asjade minister ning 2010–2014 Euroopa Komisjoni siseasjade volinik. Ta on Liberaalse Rahvapartei liige.
Väike-käosulane

Levila

Väike-käosulane on Kesk-Aasia päritoluga liik. Tema levila on laienenud Euroopa idaossa. Ta on rändlind, talvitab peamiselt Indias.

Eestis

Väike-käosulase pesitsemine tõestati esmakordselt juunis 2002, mil soome linnuhuvilised leidsid Setumaal Obinitsa lähedal Veretinäs laulva väike-käosulase. Sama aasta juuli lõpuks leiti kaks poegi toitvat paari. Väike-käosulase esimesed isendid saabuvad Eestisse mai lõpul-juuni algul.
Väike-käosulane on haruldase haudelinnuna levinud peaaegu vaid maa kaguosas, arvukust on hinnatud 5–20 paarile.

Välimus

Üldpikkus 11,5 cm. Väike-käosulane sarnaneb aed-roolinnuga. Sulestik on keha ülapoolel kollakasruuge või kahkjaspruun, alapoolel kreemjasvalge. Kehaküljed on pruunikama varjundiga.
Väike-käosulase iseloomulikud tunnused on 1) lühike hele kulmutriip, mida toob esile tumedam joon selle ülaservas; 2) äärmiste tüürsulgede kitsas valkjas välisserv; 3) pruunikasroosad, natuke tumedamate varvastega jalad (nende järgi on liik saanud ingliskeelse nime); 4) häälitsused ja laul. Kutsehüüd tžk on lühike ja järsk, meenutab kahe kivi kokkulöömist.
Väike-käosulase hoiatushüüd on trek-k. Ärevushüüd on vaikne tärin tserrrr. Laul on kiire ja sarnaneb pruunselg-põõsalinnu ja aed-põõsalinnu lauluga. Liiki ongi lihtsaim tuvastada laulu järgi.

Elupaik

Väike-käosulane asustab mitmesuguseid võsastikke ja sööte, millele on kasvanud paari meetri kõrgune tiheda alustaimestikuga hõre lehtvõsa.

Pesitsemine

Väike-käosulane rajab pesa maapinnale või maast mõnekümne sentimeetri kõrgusele taimevarte vahele. Kurnas on tavaliselt neli kuni kuus muna.
Eoskott

Eoskott ehk askus (ascus) on kottseente sugulise paljunemise organ, milles kujunevad haploidsed kotteosed.
Eoskotis leiab aset suguline protsess (tuumade liitumine ning meioos), millele järgneb tavaliselt mitoos. Selle tulemusena tekib enamasti kaheksa rakutuuma, millest igaüks koos ümbritseva tsütoplasmaga piiritletakse rakumembraaniga. Kujunenud rakkude ümber moodustub rakukest ning valmib kaheksa kotteost. Sobivate tingimuste saabudes kotteosed idanevad ning areneb haploidne mütseel.
Futuna-aniva keel

Silpide paigutus

Silpide paigutus sõnas on (C) V (C). Esineb ka paigutusi CCV ja CCVV, kuid need on palju haruldasemad.
(C- konsonant, V- vokaal)

Sõnajärg

Futuna-aniva keel kasutab SVO (subjekt-verb-objekt) ning VB (verb-subjekt) sõnajärge.

Adjektiivid

Adjektiiv võib..
a) ...järgneda nimisõnale, mille kohta ta käib

Näiteks

1) Ta fatu sore
Ta- määrav artikkel (nagu "the" inglise keeles)
fatu- kivi
sore- suur

Tõlge: Suur kivi
b) ...järgneda tegusõnale

Näiteks

1)Ta fatu e sore
Ta- artikkel
fatu- kivi
e- on
sore- suur

Tõlge: Kivi on suur.
2) E sore ta fatu
e- on
sore- suur
ta- artikkel
fatu- kivi

Tõlge: Kivi on suur (otsetõlge: on suur (see) kivi)

Tähestik

Futuna-aniva keeles on kasutusel ladina tähestik. 
Tähtede tähestikuline järjekord järgmine: a , e, f, h, i, k, l, m, n, g, o, p, r, s, j, t, u, v

Keelenäited

1. Ta tai e marino- Meri on rahulik
2. Roroveka nei toua ta fare nei- Roroveka ehitas selle maja
3. Avau kan sitokina akoe- Ma aitan sind
4. Pupusi i tagk ifia- ma ei oska seda mängida
Kriimani

Ajalugu

19. sajandi teisel poolel leiti Kriimanist ja Varnjast haruldasi Bütsantsi päritolu hõbenõusid. Kriimani nõu leiti kivivarest, kus täheldati tarandkalmele iseloomulikku kaht paralleelset ja neid ühest otsast ühendavat kivirida. Tarandkalmele osutab ka koos hõbenõuga leitud kinnine pronkssõrmus. Seda tüüpi sõrmused ilmusid Eesti tarandkalmetesse 2. sajandil, olid siinmail soositud ka 3. sajandil ja mõnes piirkonnas ilmselt veel 4. sajandilgi.
Ossinovaja Roštša

Ossinovaja Roštša (vene keeles Осиновая Роща; soome keeles Haapakangas) on ajalooline rajoon (vene keeles исторический район) Peterburi piirkonnas; nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Peterburi põhjaosas Viiburi rajoonis.
Piirkonda (küla) mainitakse esimest korda 1500 (Хабаканка, vigaselt Хапакангас).
Ajalooliselt on piirkond olnud üks Ingeri kihelkondi: Haapakangase kihelkond.
Slytherin

Slytherin on J. K. Rowlingu raamatus "Harry Potter" üks Sigatüüka majadest, kus õpib näiteks Draco Malfoy, samuti on seal õppinud Severus Snape ja Lord Voldemort. Need kolm olid Harry Potteri suurimad vaenlased.
Slytherini maja asutajaliikmeks oli Salazar Slytherin. Tema väärtustas ambitsioonikust ja edasipüüdlikust. Samuti oli Salazar Slytherinile oluline, et tema õpilased oleks puhtaverelised. Just Slytherini eelistuste pärast ja tema kindlast veendumusest, et võluriharidust tohib anda vaid puhastverd õpilastele, tekkiski nelja asutajaliikme vahel tüli. Selle tulemuseks olidki erinevad majad, kuhu siis iga asjutajaliikme eelistust mööda võeti õpilasi. Slytherini majast on tulnud kõige enam halbu võlureid, tuntum neist muidugi Voldemort (Tom Marvolo Riddle), samuti kuulusid sinna majja need, kellest hiljem said Voldemorti käsilased – Surmasööjad. Kuna Slytherinis väärtustati eriti puhtaverelisust siis sinna majja kuulusid puhastverd õpilased.
Slytherini maja sümboliks on madu, värvideks on hõbe ja roheline ning elemendiks on vesi. Majavaimuks on Verine Parun. Majavanemaks on Severus Snape, kes ka ise kuulus kooliajal Slytherini majja. Veel kuulusid Slytherini majja sellised tuntud puhtaverelised perekonnad nagu Malfoy, Black(va Sirius Black) Crabbe ja Goyle.
Kui Harry tuli Sigatüükasse, kaalus sõõlamiskübar tema Slytherini saatmist, kuid otsustas tänu poisi palumisele ta siiski Gryffindori saata. Ka Harry poja, Albus Severus Potteri suurim hirm kooli minnes oli sattuda Slytherini. Lõpuks saatiski Sõõlamiskübar Harry poja, Albus Severus Potteri Slytherini.
Emakeelepäev

Emakeelepäev on riiklik tähtpäev, mida tähistatakse 1996. aastast luuletaja Kristian Jaak Petersoni sünniaastapäeval, 14. märtsil. 
Emakeelepäeva jaoks valiti Kristian Jaak Petersoni sünnipäev, kuna Peterson oli üks esimesi eestikeelseid kirjanikke. Ka pööras ta oma oodis "Kuu" tähelepanu just eesti keelele kui kirjanduskeelele.

Ajalugu

1995. aastal alustas Sondas elav emakeeleõpetaja Meinhard Laks allkirjade kogumist emakeele kaitseks. Ta on ise väitnud, et sai innustust 1994. aastal Kadrinas avatud emakeele ausambast.
7. detsembril 1995 andis Meinhard Laks Riigikogu kultuurikomisjoni esimehele üle ettepaneku keelepäeva riiklikuks tähtpäevaks muutmiseks. Ettepaneku lisas oli 185 lehekülge toetuskirju ja -allkirju. Toetusallkirju oli kokku 175. Ettepanekuga aga seal edasi ei tegeletud.
Mitteametlikult tähistati emakeelepäeva mõnes paigus juba 1995. aastal ja veel laiemalt alates 1996. aastast. Ametlik tunnustamine jäi aga tulemata. Kui 1998. aastal võeti Riigikogus arutlusele riigipühade seaduse muutmine ning eesti emakeele ja rahvuskultuuri päeva seal ei olnud, siis esitas Laks sama aasta detsembris Raoul Üksvärava kaudu küsimuse emakeelepäeva riikliku staatuse kohta.
22. detsembril 1998 toetas valitsus esitatud ettepanekut ja 11. veebruaril 1999 kinnitas Riigikogu ühehäälselt emakeele päeva riiklikuks tähtpäevaks. President Lennart Meri kuulutas seaduse välja 17. veebruaril ning see jõustus ametlikult 24. veebruaril. Samal 1999. aastal tähistati emakeelepäeva esmakordselt riikliku tähtpäevana.
1999. aasta sügisel määras UNESCO 21. veebruarile rahvusvahelise emakeelepäeva. Selle eeskujuks oli aga 1952. aasta sündmused Bangladeshis, kus hukkusid mitmed tudengitest meeleavaldajad, kes nõudsid bengali keele üheks Pakistani riigikeeleks kuulutamist.

Sündmused

Emakeelepäeva puhul korraldatakse mitmesuguseid üritusi, näiteks toimub Vikerraadios 2008. aastast e-etteütlus. Samuti antakse sel päeval Haapsalus Wiedemanni Gümnaasiumis välja aasta keeleteo auhind eelmisel aastal eesti keelele enim kasu toonud teo eest. Aastast 2004 toimub Tallinnas Estonia Talveaias koolieelikute etlemiskonkursi "Eesti keele kaunis kõla" lõppvoor.
Order

Order (ladina keeles ordo – 'rida, asetus, kord') on ehituses arhitektuuriliste vahendite ja kompositsioonivõtete süsteem, mis põhineb sammas-talakonstruktsiooni kandvate ja kantavate osade kindlaksmääratud ühendustel ja plastilisel töötlusel.
Sammas-talakonstruktsiooni kandvad osad on näiteks sambad koos kapiteeli, baasi ja vahel ka pjedestaaliga, pilastrid ja piilarid. Kantavad osad on näiteks arhitraav, friis ja karniis.

Ajalugu

Klassikalised kunstiliselt mõtestatud orderid kujunesid välja Vana-Kreekas. Neid hakati nimetama Kreeka piirkondade järgi: dooria, joonia ja korintose order. Need orderite liigid levisid Vana-Roomasse ning selle mõjul kasutati nende orderite tõlgendusi sageli renessansiaja ja klassitsistlikus arhitektuuris. Näiteks dooria orderi Itaalia töötlus on toskaana order. Komposiitorder ehk liitorder ühendab korintose ja joonia orderi elemente.
Samba kõrgus sõltub tema läbimõõdust ja stiilist. Dooria samba kõrgus on läbimõõdust 7 korda suurem, joonia samba kõrgus 8 ja korintose samba kõrgus 9 korda. Kuna sammas ei pruugi olla kogu ulatuses ühesuguse läbimõõduga, tavaliselt on see alt laiem kui ülevalt, siis kasutatakse samba alumist, maapinnalähedast läbimõõtu. Talastiku kõrgus on umbes veerand samba kõrgusest.
Orderit kasutatakse hoonetel ka selleks, et neile kunstipärast ilmet anda. Sageli kasutatakse orderit suure ühiskondliku tähtsusega hoonete, sealhulgas kultusehitiste ideoloogilise tähtsuse esiletoomiseks.
Ainus antiikaja arhitektuuri käsitlev säilinud käsiraamat on Vitruviuse "De architectura", mis avastati 15. sajandil. Seetõttu oli Vitruviusel hiliskeskaja ja uusaja arhitektuurile määratu mõju.
Anu Rank-Soans

Anu Rank-Soans (sündinud 28. oktoober 1941 Keilas) on Eesti keraamik.
Anu Rank lõpetas 1961. aastal Tallinna 7. keskkooli. Anu Rank-Soans lõpetas ERKI keraamika eriala cum laude 1967. aastal ning siirdus tööle Tallinna Ehituskeraamika Tehase Siimusti tsehhi Jõgeval. Seejärel jäigi ta aastakümneteks tööstusesse, töötades Pärnu Ehitusmaterjalide Tehases ja pärast taas Tallinna Ehituskeraamika Tehases, kus töötas pea terve elu tööstuses massitoodangut kujundades. Ta tõi masstootmisesse uudse vormi ja hea proportsiooniga tarbeesemeid, kujundades enamasti dekoorita, ebahariliku siluetiga nõusid ja omavahel komplekteeritavaid tootesarju. Mitmes sarjas rakendas ta moodulsüsteemi, mis lubas vorme omavahel kombineerida, muutes nad samaaegselt dekoratiivseks ja mitmeotstarbeliseks.
Paralleelselt funktsionaalsete tarbevormide kujundamisega on ta loonud ka keraamilisi skulptuure, popkunsti, prügikunsti, monumentaalkunsti ja installatsioone. Kunstnikuna on ta savisse suhtunud suure lugupidamisega ning katsetanud erinevaid savi töötlemise tehnoloogiaid. Mitme oma teosega on ta avardanud moodsa keraamika olemust ja tõstnud tarbekunsti potentsiaali kaasa rääkida olulistel, ka kriitilistel teemadel.

Isiklikku

Anu Rank-Soans on abielus skulptor Jaak Soansiga.
Alfred Pisuke

Elulugu

Alfred Pisuke on talupidaja poeg ja Heiki Pisukese isa.
Lõpetas 1948 Tõrva Keskkooli, 1953 TRÜ õigusteaduskonna ja 1957 kehakultuuriteaduskonna, 1967 aspirantuuri, pedagoogikakandidaat (1967, TRÜ), väitekiri "Mõningaid võimalusi treeningkoormuse doseerimiseks nais- ja meesjooksjail intervallmeetodi kasutamisel".
Oli 1953–58 TRÜ kergejõustikukateedri vanemlaborant, 1958–60 TRÜ spordiklubi kergejõustikutreener, 1960–61 vaneminstruktor, 1961–64 ja 1967–68 kergejõustikukateedri õpetaja, 1968–73 vanemõpetaja, 1973–84 kateedri juhataja, dotsent, 1984–92 dotsent, 1992–95 treeninguõpetuse instituudi dotsent.
Õpetanud kergejõustikku; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: spordipedagoogika ja spordiajalugu. Olnud 7-kordne Eesti meister kergejõustikus, NSVL üliõpilasmeister 800 m jooksus (1953). TÜ spordiklubi juhatuse esimees (1972–74), Eesti NSV Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi liige (1972–81) ja treenerite nõukogu esimees (1972–79). Eesti NSV teeneline treener (1970). Spordiühingu Kalev auliige. Üle 90 teadustrükise, aimeartikleid.
Dietrich Hake

Dietrich Hake (ka Didericus, Diderik, Theodericus Hake; surnud 1498) oli Tartu piiskop aastatel 1485–1498.
Hake pärines Riia kodanikkonna hulgast ja tema õemees oli sealne raehärra Ernst Steven.
1451. aastal immatrikuleeriti Hake Leipzigi ülikooli, kuid järgmisel aastal jätkas õpinguid hoopis Erfurdis. 1454. aastal sai ta samast bakalaureusekraadi. 1456. aastal jätkas Hake õpinguid Greifswaldis, kuid magistrikraadi omandas aasta hiljem siiski Erfurdis.
1465. aastal mainiti Haket esimest korda Tartu toomhärrana, ta tegutses seal meistrina (Meister, mester). Samal aastal loobus ta Pitkejerwe prebendist Jacobus von Wischelli kasuks. Uuesti on Haket Tartu toomhärrana mainitud alles kaheksa aastat hiljem.
1485. aasta esimesel poolel, pärast veebruari lõppu ja enne juulit, valiti Hake Tartu piiskopiks. 18. juulil kinnitas ka paavst, et Hake viibis sel ajal Roomas ja tasus vastavad maksud (servitium communis). 1485. aasta novembris jõudis ta tagasi Liivimaale.
Dietrich Hake suri 1498. aastal, millalgi juuli ja detsembri vahel.
Terrie Moffitt

Haridus ja töö

Moffitt kasvas üles Põhja-Carolinas USA-s ja käis Põhja-Carolina Ülikoolis Chapel Hillis. Seal sai ta 1977. aastal bakalaureusekraadi psühholoogias. Ta jätkas õpinguid kliinilise psühholoogia alal Lõuna-Carolina Ülikoolis, kus ta tegi 1981. aastal magistritöö loomade käitumisest ja omandas doktorikraadi kliinilises psühholoogias 1984. aastal, Ta jätkas tegevust California Ülikoolis Los Angeleses Neuropsühhiaatria Instituudis. 1985. aastal sai Moffittist assisteeriv professor Wisconsin-Madisoni Ülikoolis, kus ta sai professoriks 1995. aastal. Edaspidi on ta olnud õppejõuks King’s College’i Psühhiaatria Instituudis Londonis ja Duke’i Ülikoolis.

Uurimisvaldkonnad

Terrie Moffitt uurib, kuidas geneetilised ja keskkonnariskid mõjutavad kõrvalekalduvat käitumist ja psüühikahäireid. Eriti on ta huvitatud antisotsiaalsest ja kriminaalsest käitumisest. Uurib ta aga ka depressiooni, psühhoosi, sõltuvust ja kognitiivset vananemist. Ta on litsentsitud kliiniline psühholoog, kes on täiendanud end kliinilise praktikaga UCLA Neuropsühhiaatria Instituudis (1984).
Tema Dunedini multidistsiplinaarne tervise- ja arengu uurimus (Dunedin Multidisciplinary Health and Development Study) Uus-Meremaal on selgitanud nii lähedaste kui ka võõraste vahelist kuritegeliku käitumise mustrit. Samuti on ta selgust toonud naiste rolli kohta vägivalla algatamises. Prof. Moffitt teeb ka mahulist jätku-uuringut Suurbritannia kaksikute seas, et uurida arengu bioloogilisi, psühholoogilisi ja sotsiaalseid mõjutajaid.
Kõige paremini on Moffitt tuntud oma antisotsiaalse käitumise teooria poolest. Selles eristab ta ühiskonnas eksisteerivat kahte tüüpi antisotsiaalset käitumist: noorukieas ja terve elu kestvat. Terve elu kestva antisotsiaalse käitumisega inimesed hakkavad kõrvalekalduvalt käituma juba lapseeas ja muster jätkub ka täiskasvanueas. Oma kriminaalsuse ja inimarengu uurimuse eest pälvis ta ka Stockholmi kriminoloogiaauhinna (Stockholm Prize in Criminology).
Moffitt on tuntud ka geenide ja keskkonna interaktsiooni (GxE) uurijana. Koos oma kolleegi ja partneri Avshalom Caspiga on nad avaldanud Science’is 2 artiklit 2002. ja 2003. aastal. Neid loetakse ühtedeks esimesteks geenide ja keskkonna interaktsioonide uurimise töödeks inimestel. Esimeses uurimuses nad leidsid, et lapsed, kellel esineb polümorfism MAOA geenis, olid antisotsiaalse käitumise arenemisele peale lapseea väärkohtlemist haavatavamad. Tema uurimused geenide ja keskkonna mõjust antisotsiaalse käitumise kujunemisel on viinud laiema diskussioonini kriminaalse käitumise ennetamise osas väärkoheldud laste seas.
Teine uurimus näitas, et inimesed, kellel esineb s/s alleel serotoniini transporter geen SLC6A4-s, on pärast stressi tekitavaid elusündmusi depressiooni väljakujunemisele haavatavamad. Artikkel on tekitanud palju vastuolusid, mis on viinud mitmete metaanalüüside avaldamiseni psühhiaatria ja meditsiini ajakirjades 2009. ja 2011. aastal. Need on toetanud originaalartikli tulemusi, kuid arvamused teadlaste seas jäävad siiski erinevateks.
Pjotr Aven

Pjotr Olegovitš Aven (vene keeles Пётр Олегович Авен; sündinud 16. märtsil 1955 Moskvas) on läti päritolu Venemaa ettevõtja.

Elulugu

Pjotri ema oli juudi rahvusest ja isa oli lätlane, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik Oleg Aven (1927-1992). Pärast keskkooli lõpetamist astus Pjotr Aven Moskva Riiklikku Ülikooli majandusteaduskonda, mille lõpetas 1977. aastal. Seejärel õppis ta aspirantuuris Stanislav Šatalini juures ja 1980. aastal kaitses kandidaadiväitekirja. Pjotr Aven töötas Alfa panga presidendina (aastail 1994–2011). Tema varanduse väärtus oli 2007. aasta märtsis 3,6 miljardit USA dollarit.

Eraelu

Pjotr Aven oli abielus Jelenaga, kellega tal on kaks last.
When I Come Around

"When I Come Around" on USA rokkansambli Green Day 10. lugu ning neljas singel albumilt "Dookie".
Singel anti välja 31. jaanuaril 1995, selle pikkus on 2:58. Tegemist on Green Day kõige kuulsama varajase loominguga. 2010. aasta augusti seisuga on singlit müüdud 639 000 eksemplari.

Muusikavideo

Videos on näha bändi öösel hulkumas eri paigus, näiteks Mission Districtis ja Powell Street Stationis. Taustal on näha tavalisi inimesi, kes teevad oma tavapäraseid toimetusi. Üks video algusstseene kordub ka lõpus. Bändi tulevane kitarrist Jason White oli videos oma tolleaegse tüdruksõbraga.

Kontsertesitused

Esimene kontsertesitus oli 29. augustil 1992 Gilman Streetil. Esitus oli robustne ning sõnad olid teistsugused. 1994. aastal esitati laulu nii, et esimene salm oli ainult elektrikitarri saatel, teised pillid lisandusid esimese refrääni ajal. 15. septembril 2012 Irving Plazas sõimas solist Billie Joe Armstrong naljaviluks bassist Mike Dirnti, muutes ära laulurea, nii et tulemuseks oli "I heard it all before, Mike Dirnt's a dirty whore" ('Ma kuulsin seda juba enne, et Mike Dirnt on räpane libu') ning ta jättis naerukrampide tõttu mitu takti vokaali vahele.
Akershus

Loodus

Maakonnas on üle 2000 järve ja palju jõgesid. Kõrgeim tipp on 812 m kõrgune Fjellsjøkampen.
Biotehnoloogia

Biotehnoloogia on rakendusliku bioloogia valdkond, mis kasutab elusorganisme ja nende saadusi inimese tervise ja elukeskkonna parandamisel. Biotehnoloogia on tänapäevane viis lahendada keerukaid probleeme odavalt ja keskkonda säästvalt. 
Biotehnoloogias on ühendatud geneetika, rakubioloogia, embrüoloogia ja mikrobioloogia teadmised. Seejuures põhinevad biotehnoloogia teadmised geenide, valkude, rakkude ja isegi tervete elusorganismidega manipuleerimisel. Biotehnoloogia abil otsitakse lahendusi probleemidele agrikultuuris, bioenergeetikas, materjaliteaduses, nanotehnoloogias, meditsiinis ja regeneratiivses meditsiinis. Biomeditsiin kasutab biotehnoloogilisi teadmisi muteerunud geenide, denatureerunud ja funktsiooni kaotanud valkude ja patoloogiliste kudede eristamisel. Biotehnoloogilised saavutused võimaldavad seejuures kiiremat diagnoosi, paremat ravi ja haigusi ennetavat praktikat.
Biotehnoloogia alustala on DNA ja valdav osa manipulatsioone viiakse läbi nukleiinhapete tasandil. DNA olulisus põhineb molekuli universaalsusel. Kõik elusorganismid ükskõik kui varieeruvad kodeerivad eluks vajalikku teavet DNA molekuli kujul. Seetõttu on võimalik manipuleerida näiteks pärmirakku tootma inimese insuliini molekule. Biotehnoloogia hõlmab lisaks palju varieeruvaid tehnikaid ja manipulatsioone. Esmased võtted biotehnoloogia valdkonnas ilmnesid loomade kodustamisel ja algse põlluharimise käigus. Võtted nagu selektiivne paljundamine ja kunstlik valik. Maailma suurenenud nõudlus energia järgi on põhjustanud bioenergeetika valdkonna laienemist, sealjuures eriti biokütuste kasutamise vallas. Biokütuste tootmine toimub üha enam GMO-taimede baasil. USA valitsus on seadnud eesmärgiks suurendada aastaks 2017 bioetanooli tootmist 35 miljardi gallonini aastas. USA naftapõhine energiasektor kasutab bioetanooli mootorikütuse lisandina, seejuures väheneb sõltuvus välismaisest naftast.
Kapu

Ajalugu

Esmamainimine 1253. aastal (Kappeliz). 17. sajandil rajati siia mõis (Kappo, 1798. aasta atlases Kappe).

Objektid

Külas asub Eesti kõrgeim ehitis Koeru telemast.
Aurustumissoojus

Aurustumissoojuseks nimetatakse soojushulka, mille peab andma keemistemperatuuril oleva vedeliku massiühikule, et muuta see sama temperatuuriga auruks.
Aurustumissoojuse mõõtühik on üks džaul kilogrammi kohta (1 J/kg). Keemias kasutatakse sageli mõõtühikut 1 kJ/kg.
Aurustumissoojus sõltub temperatuurist ja väheneb temperatuuri tõustes ning kaob aine kriitilisel temperatuuril. Reeglina määratakse aurustumissoojus aine keemistemperatuuril normaalrõhul (nimetatakse ka keemissoojuseks).
Kondensatsioonisoojus ehk -entalpia on arvuliselt võrdne aurustumissoojuse ehk -entalpiaga, kuid vastupidise märgiga: aurustumissoojus on alati positiivne (aine neelab soojust) ja kondensatsioonisoojus on negatiivne (protsessis eraldub soojust).
Šeduva

Ajalugu

Esimesed kirjalikud teated linna kohta pärinevad aastast 1449, mil seal sündis Kiievi rabi Moše Hagole. Aastast 1529 pärinevad teated sealse kiriku kohta. Aastal 1542 nimetati Šeduva linnaks, Magdeburgi õigused sai see 25. juunil 1654. Algul valitses linn end ise, kui aastal 1775 hakkas see kuuluma Stanisław II-le. Toona kaotasid paljud väiksemad linnad Magdeburgi õigused, kuid aastal 1779 sõlmisid linnaelanikud kuningaga lepingu, mille alusel sai Šeduva omavalitsuse tagasi. Kuigi ametlikult oli sellest ajast peale tegemist aleviga, säilisid asulal linnaõigused ja see oli staatuselt maakonnalinnadega võrdne.
Linn põles korduvalt (1678, 1795 ja 1798 aastal). Peale 1795. aasta tulekahju võeti vastu ehitustöid reguleerivad määrused, mis pidid tagama, et uusehitised ei rikuks turuplatsi ega tõkestaks tänavaid, ka keelati ehitada uusi maju ilma korstnateta. Linnaelanikud, kes ei suutnud ehitada turuplatsi äärde mitmekorruselisi maju, pidid oma krundid maha müüma.
Aastal 1798 ostis Šeduva mõisa parun von Ropp. Ta ei tunnistanud alevi elanike õigust omavalitsusele ja hakkas neilt nõudma teopäevi. Elanikud kaebasid ta peale ja võitsid aastal 1814 Šenatis kõigi oma privileegide tunnustamise.
Peale 1863. aasta ülestõusu mahasurumist muudeti Šeduva raekoda õigeusu kirikuks. Aastal 1879 ehitati kirikule keskväljakule uus hoone, aga aastal 1934 see lammutati.
Aastail 1871-1873 valmis linna läbiv raudtee, mis aitas kaasa kaubanduse arenemisele. Aastal 1897 olid 61 % linna elanikest juudid, kohalik kaubandus oli peaaegu täielikult nende kontrolli all. Aastal 1941 hävitasid Saksa okupatsiooniväed kõik sealsed juudid, põhiliselt lasti neid maha 25. ja 26. augustil, mil tapeti kokku 664 inimest.
3. augustist 1946 on Šeduva taas linn.
Anu Saluäär

Anu Saluäär (sünninimi Anu Vaher; alates 2011. aastast Anu Saluäär-Kall, ent tõlkijanimena endiselt Anu Saluäär; on kasutanud pseudonüümi Anna Ydberg; sündinud 16. septembril 1948) on eesti tõlkija ja toimetaja.

Haridus

Anu Saluäär lõpetas Tartu Ülikooli 1972. aastal eesti filoloogia alal, lisaerialana Skandinaavia keeled.

Töökäik

Aastatel 1972–1975 töötas Anu Saluäär kirjastuses Eesti Raamat korrektorina, 1975–1976 Eesti Teaduste Akadeemia kirjastusosakonna tehnilise toimetajana. Aastail 1976–2018 toimetaja ajakirjas Loomingu Raamatukogu, aastatel 2008–2013 peatoimetaja. Eesti Kirjanike Liidu liige 1992. aastast.
Tõlkijana on Anu Saluäär peamiselt tutvustanud Rootsi ilukirjandust, kuid on tõlkinud ka norra, taani ning vähemal määral saksa, soome ja vene keelest.