google/wiki40b huggingface dataset:
Kodanikuaktiivsus

Kodanikuaktiivsus Eestis

Eestis üks tähtsamaid kodanikuaktiivsuse protsesse on Arvamus festival kus inimesetel on võimalik avalikult välja öelda mis neile ei meeldi ja mida tuleks muuta. Läbi kodanikuaktiivsuse on Eestist välja arenenud mitmeid organisatsioone mis hõlmavad ühiskonna muutmist paremaks kõigijaoks. Üks tuntumaid Eesti organisatsioone on Teeme ära, mis tegeleb inimeste kodukoha koristamis talgutega. Teeme ära on väikse aja jooksul arenenud väiksest Eestist ülemaailmseks. Eestis on loodud kodanikualgatuse korral naabrivalve MTÜ mille eesmärk on tõsta elanike turvalisust kodudes ja nende lähemas ümbruskonnas elanike endi aktiivse tegutsemise tulemusel. Eestis on loodud ka lehekülg vabatahtlikud.ee kus inimesed saavad end vabatahtlikuks registreeruda ja sellega olla aktiivne kodanik.

Kodanikuaktiivsuse tunnustamine Eestis

Eesti Vabariigis tunnustatakse kodanikuaktiivsust 26. novembril kodanikupäevana. Kodanikupäev on pühendatud Eesti kodanikule, tema õigustele ja kohustustele. Kodanikupäev on pühendatud kõigile Eestis elavatele inimestele. Eesmärgiks on teadvustada kodanikustaatust ja ühtlasi tõsta kodanikuuhkust. See aitab ühes iseseisvuspäeva ja võidupühaga kaasa isamaalisuse ja riikluse hoidmisele Eesti elanikkonna hulgas. Sellel päeval on saanud traditsiooniks tunnustada vastutustundelisi ja kaasinimeste suhtes hoolivana silma paistnud Eesti kodanikke. Kodanikupäeva ürituste raames tunnustatakse kodanikuaumärgiga inimesi, kes on andnud märkimisväärse panuse ühiskonna elu ja kodanikukasvatuse edendamisse. Lisaks aumärgi väljaandmisele valitakse aasta kodanik. Eestis tähistatakse kodanikupäeva juba alates 1998. aastast.
Väinamere saared

Väinamere saared on Väinameres olevad saared. Kõiki neid saari kaitstakse Matsalu rahvuspargi jääva Väinamere saarte sihtkaitsevööndi kaudu.
Väinameres on üle 300 saare. Neid nimetatakse laidudeks, rahudeks ja karedeks. Laiud on suuremad saared, kus taimkattes esinevad peale niitude veel kadastikud, puisniidud ja metsad. Niitudega väiksemad saared on rahud ja väikesed kivised saarekesed on kared.
Väinamere saared on noored, vabanenud mere alt Limneamere staadiumi kestel. Vanimaks saareks on Kesselaid, mille kõrgemad osad tõusid üle merepinna umbes 5000 aastat tagasi. Saarnaki ja Kaevatsi arengulugu on kestnud umbes 2000 aastat.
Otseliin Vladimir Putiniga

Saate formaat

Saade saab teoks mobiilsete televisiooni-ülekandejaamade abil otselülituste tegemisega Venemaa suurematest linnadest. Vladimir Putinile esitatakse küsimusi tasuta numbril telefonitsi, e-kirja teel või SMS-sõnumiga, viimasel ajal ka Twitteriga, elanike küsimusi vahendavad saatejuhid. Televisiooni otsesaatest osavõtjad läbivad eelnevalt spetsiaalse selektsiooni. Seejärel jagatakse neile välja või kooskõlastatakse küsimused, mida V. Putinile esitada.

1. otsesaade

Esimene otsesaade toimus 2001. aasta 24. detsembril. Otsesaadet näitasid kaks üleriigilist telekanalit, ORT ja RTR. Telefonitsi ja interneti teel saabunud küsimusi edastasid presidendile kaks saatejuhti. Kaks tundi ja 40 minutit kestnud saate jooksul vastas Venemaa Föderatsiooni president 47 küsimusele.

2. otsesaade

Teine otsesaade toimus 2002. aasta 19. detsembril. Vladimir Putinile esitati 51 küsimust. President märkis muu hulgas ka seda, et mööduval aastal on vene inimesed hakanud elama paremini, riik aga muutunud rikkamaks.

3. otsesaade

Kolmas otsesaade toimus 2003. aasta 18. detsembril. Suurema osa küsimustest esitasid mehed, telefonitsi rääkis riigipeaga ka neli last.
/.../

12. otsesaade

2014. aasta 17. aprillil toimunud otsesaatest võtsid videosilla teel esmakordselt osa annekteeritud Krimmi ja Sevastopoli elanikud. Putin tunnistas esimest korda avalikult, et Krimmi omakaitseüksuste selja taga tegutsesid "korrektselt, kuid otsustavalt ja professionaalselt" Venemaa sõjaväelased, et võimaldada referendumit poolsaarel vabalt läbi viia ning takistada relvade kasutamist tsiviilelanikonna vastu.
Kui varem on Vladimir Putinile küsimusi esitatud telefonitsi või SMS-sõnumiga, siis seekord sai seda teha ka video teel.

13. otsesaade

13. otsesaade toimus 2015. aasta 16. aprillil ning kestis 3 tundi ja 57 minutit. Esitati rekordarv küsimusi, üle 3 miljoni.
Putin kinnitas, et Venemaa hakkab tegema koostööd ükskõik kellega, kelle ameeriklased presidendiks valivad ning lisas, et Venemaa ("meie") ei tee koostööd mitte ühe konkreetse füüsilise isikuga, vaid suurima ja väga mõjuvõimsa riigiga.

14. otsesaade

Neljateistkümnes, Moskvas 2016. aasta 14. aprilli keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 40 minutit, esitati 80 küsimust.

15. otsesaade

Viieteiskümnes, Moskvas 2017. aasta 15. juuni keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 56 minutit, esitati 73 küsimust.

16. otsesaade

Kuueteistkümnes saade edastati vaatajatele 2018. aasta 7. juunil.

17. otsesaade

Seitsmeteistkümnes saade toimus 2019. aasta 20. juunil.
Hino soo

Hino soo on soo Võru maakonnas Rõuge vallas. Soo pindala on 1006 ha.
Soo turbakihi paksus on kuni 4,3 m.
Anu Liivak

Haridus

Anu Liivak lõpetas 1972. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1977. aastal Ilja Repini nimelise Maalikunsti, Skulptuuri ja Arhitektuuri Instituudi Leningradis. 
Aastal 1996 omandas ta magistrikraadi kunstiteaduse alal Tallinna Kunstiülikoolis.

Töökohad

Aastatel 1977–1991 töötas Anu Liivak Eesti Kunstimuuseumis nooremteaduri, teadussekretäri ja teadusdirektorina. 
Alates 1991. aastast oli ta Tallinna Kunstihoone intendant ning aastatel 2002–2008 juhtis Retretti kunstikeskust Soomes.
Alates jaanuarist 2009 kuni oma surmani märtsis 2016 oli Anu Liivak Kumu kunstimuuseumi direktor.
Tilsi mõis

Tilsi mõis (saksa keeles Tilsi) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium Põlva valda Põlva maakonnas.

Ajalugu

Tilsi mõis eraldati Väimela mõisast 1749. aastal. Alates 1833. aastast kuulus mõis Rothidele. Nende omandusse jäi see 1919. aasta võõrandamiseni.

Mõisaansambel

18. sajandil alustati härrastemaja rajamist. Pikk ühekorruseline puidust peahoone valmis mitmes järgus. 19. sajandi teisel poolel sai hoone oma lõpliku pikkuse ja kuju. Kaks kolmnurkviiludega eenduvat külgrisaliiti ilmestavad Tilsi mõisa peahoone fassaadi. Härrastemaja keskel asuva sissepääsu ees on väike veranda. 1921. aastal asus endises härrastemajas lastekodu. 1978. aastast on hoone seisnud ilma kindla kasutuseta.
Tilsi Pikkjärve ja tee vahelisel alal paiknesid mõisa kõrvalhooned ja väike park. Vanalt Tartu-Võru maanteelt viis Tilsisse 3 kilomeetri pikkune tee. Selle viimased mõnisada meetrit olid kujundatud peahoone keskteljele viiva sirge sihiteena. Härrastemaja ees asus auring ning seda eraldas maanteest tuulelippudega kaunistatud historitsistlik värav.
Säilinud on väravaehitis ja ümberehitatud kujul ka mitu kõrvalhoonet.
EMK Tartu Püha Luuka kogudus

EMK Tartu Püha Luuka kogudus on  Eesti Metodisti Kiriku kogudus Tartus.
Koguduse asutas noor pastor Johannes Karlson 28. oktoobril 1923 .
Koguduse praegune pühakoda, Tartu Püha Luuka kirik, asub Tartus aadressil Vallikraavi tänav 16a.
Krikliniai

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud aastal 1583. Aastal 1781 ehitati sinna esimene kirik, aga aastal 1897 valmis praegune hoone. Algselt kuulus see Pumpėnai kihelkonda. XIX sajandi alguses hakkas kiriku juures tegutsema ka kihelkonnakool.  Knygnešystė ajal tegutses alevis kaks venda-salakaubavedajat.
Krikliniai on katolikukihelkonna keskuseks aastast 1926. Aastal 1930 asutati asulasse meierei. Aastal 1932 lisandusid veski ja saekaater. Krikliniaist sai alev aastal 1931.
Peale Teist maailmasõda tegutsesid Krikliniai ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli asula kohaliku kolhoosi keskuseks.
Alliku–Laagri tee

Alliku–Laagri tee (varem Alliku–Laagri–Hüüru tee, registrinumber 11184) on 3,3 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas.
Tee saab alguse Hüüru–Alliku–Saue tee viiendal kilomeetril Vanamõisa ja Alliku küla piiril. Tee kulgeb piki Vanamõisa ja Alliku küla piiri, läbib Koidu küla ja lõpeb Saku–Laagri tee 7. kilomeetril Laagri aleviku piiril.
Tee ületab Alliku silda üle Vääna jõe tee teisel kilomeetril ja nelja truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teel on asfaltkate. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirang kogu tee pikkusel on 60 km/h. Koidu külas on sõidutee kõrval ka kergliiklustee. Teevalgustus on ainult kergliiklusteel ja ringristmikul.
Enne 2017. aastat ulatus tee Laagrist edasi Hüürusse. Varasema Alliku–Laagri–Hüüru tee pikkus oli 6,9 km. Maanteevõrgu ümberkorraldamise järel on Laagri–Hüüru tee eraldi kõrvalmaantee.
Hemorraagiline palavik

Hemorraagilised palavikud (ka hemorraagilised viiruspalavikud, viiruslikud hemorraagilised palavikud; ladina keeles ainsus febris haemorrhagica, mitmus febres virales haemorrhagicae; lüh VHF) on koondnimetus teatud palavikuga kulgevate viirushaiguste kohta.  
Hemorraagilisi palavikke iseloomustavad väga suur nakatamisvõime, täppverevalumid, veresoonte kahjustumise tagajärjel tekkinud verejooksud, šokk ja suur suremus. 
Hemorraagilise palavikuga kulgevate haiguste põhjustajateks peetakse, harilikult mitmete lülijalgsete või näriliste kaudu inimestele levitatavaid, sugukondadesse Arenaviridae, Bunyaviridae, Filoviridae, Flaviviridae ja Togaviridae liigitatud viiruseliike.
Hemorraagiliste palavike peiteaegades, nakkusteedes ja sümptomites ning ravis esineb varieeruvusi.

Bunyaviridae

Inimestel hemorraagilist palavikku põhjustav Bunyaviridae viirus on Severe fever with thrombocytopenia syndrome (SFTS).
Anenina

Anenina (ka Hanenina) on neem (maanina) Saare maakonnas Muhu valla loodeosas.
Neeme koordinaadid on 58° 39′ N, 23° 8′ E.
Liiklusmärk

Liiklusmärk (vananenud termin teemärk) on liikluse korraldamiseks teedele paigaldatav piltmärk.
Rehe allikas

Rehe allikas (ka Ohvriallikas) on ohvriallikas Harju maakonnas Saue vallas Laitse külas.
Allikas jääb Lääne-Eesti vesikonda Harju alamvesikonda. Veekogule on seatud järgmised piirangud: veekaitsevöönd 10 m / 0,03 ha, ehituskeeluvöönd 25 m / 0,19 ha ja piiranguvöönd 50 m / 0,78 ha.
Allikas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Żywieci nõgu

Żywieci nõgu (poola keeles Kotlina Żywiecka) on mägedevaheline ala Poolas. Teda piiravad läänest Sileesia Beskiidid, põhjast Väike-Beskiidid ning idast ja põhjast Żywieci Beskiidid.
Soła jõe veed läbivad Tresna küla kohal paisu ning moodustavad Żywieci järve, mis võtab enda alla nõo põhjaosa. Järvest lõuna pool, nõo keskel on Żywieci linn.
Poola maastikulises liigenduses kuulub Żywieci nõgu Lääne-Beskiidide regiooni, see omakorda Lääne-Välis-Karpaatide allprovintsi, Lääne-Karpaatide provintsi ning megaregiooni, mille nimi on Karpaatide regioon.
Halduslikult kuulub Żywieci nõgu Sileesia vojevoodkonda.
Nõo pindala on 321 km².
Selles artiklis on kasutatud poola vikipeedia artiklit seisuga 29. september 2007.
Theodor Kittelsen

Theodor Severin Kittelsen (27. aprill 1857 Kragerø – 21. jaanuar 1914) oli Norra kunstnik. Oma teostel kujutas ta peamiselt loodust ning norra muinasjuttude ja legendide tegelasi.
Kittelsen sündis Lõuna-Norra rannikulinnas Kragerøs, kus tema isa Johannes oli kaupmees. Ta sündis pere kaheksast lapsest teisena. Isa suri, kui Theodor oli 11-aastane, ning perekond oli sunnitud kasinates oludes läbi ajama. Theodor asus elatise teenimiseks tööle kellassepaabilisena. Vanemaks saades kolis Kittelsen Oslosse. Oslos töötas Kittelsen dekoraatori abilisena, kuid töö raskuse tõttu loobus sellest ning naasis kodulinna.
Kittelsen siirdus Arendali, kus asus taas tööle kellassepaabilisena. Sakslasest kellassepp Stein kiitis Kittelseni kunstioskust ning julgustas teda rohkem kunstiga tegelema. Stein tutvustas Kittelseni töid jõukale kunstihuvilisele Diderich Maria Aallile. Aall saatis Kittelseni Oslo kunstikooli ning tasus tema õppemaksu. 17-aastane Kittelsen asus õppima Wilhelm von Hanno käe all. Samal ajal võttis ta tunde ka Julius Middeltunilt. 
Pärast kaks aastat kestnud õpinguid Oslos jätkas Kittelsen tänu Aalli heldele toetusele õpinguid Münchenis. 1879. aastast ei olnud Aallil enam võimalik noort kunstnikku aidata ning Kittelsen tegi elatise teenimiseks kaastööd mitmele ajalehele ja ajakirjale. Ta naasis Norrasse ning teenis kaks aastat armees. Saanud stipendiumi, siirdus ta õppima tollasesse Euroopa kultuurikeskusse Pariisi. Kittelsen ei olnud sealsete tingimustega rahul ning läks 1883. aastal uuesti Münchenisse.
1881. aastal palkas rahvaluulekoguja Peter Christen Asbjørnsen Kittelseni illustreerima Norra muinasjutte.
Kuna Kittelsen kujutas oma teostel sageli rahvuslikke motiive, on ta Norras üsna tuntud ja lugupeetud.
Norra black metal'i ansambel Burzum on kasutanud Kittelseni teoseid oma albumite kaanepiltidena.
Kiirmale

Kiirmale (inglise keeles fast chess) on võistlusmale liike, kus igale mängijale antakse partii mängimiseks 10–60 minutit. 
Kiirmalereeglid on kehtestanud Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Maailmameistrivõistlusi korraldatakse 2012. aastast.
Pudrett

Pudret(t) on fekaalidest valmistatud põlluväetis.
Tartus tegutses 19. sajandi lõpul pudretivabrik (Tartu pudretivabrik).
¡Olé Tormé!: Mel Tormé Goes South of the Border with Billy May

"¡Olé Tormé!: Mel Tormé Goes South of the Border with Billy May" on Mel Tormé stuudioalbum 1959. aastast.
Serpentiin (mineraal)

Serpentiin on magneesiumi ja rauda sisaldavatest sekundaarsetest silikaatsetest mineraalidest koosnev mineraalirühm.
Serpentiinid kuuluvad kivimit moodustavate mineraalide hulka. Nende keemiline valem on Mg₃Si₂O₅(OH)₄. Magneesium võib teatud määral asenduda nikli või rauaga ja räni alumiiniumiga. Serpentiin on alati sekundaarne. See tähendab seda, et ta on tekkinud mõnest teisest mineraalist, näiteks oliviinist või pürokseenist nende hüdrotermaalse muutumise käigus. Seda protsessi nimetatakse serpentiinistumiseks. Esinevad nii tard- kui ka moondekivimite koosseisus. Serpentiinistuvad enamasti ultraaluselised kivimid (näiteks peridotiit), sest nad sisaldavad rohkelt oliviini. Tugevalt serpentiinistunud kivimit nimetatakse serpentiniidiks.
Tähtsamad serpentiinid on krüsotiil, lizardiit ja antigoriit. Krüsotiil on neist tuntuim ja tihti räägitaksegi krüsotiilist kui serpentiinist, ehkki see pole päris korrektne. Krüsotiil on ka tähtsaim asbestide hulka kuuluv mineraal. Serpentiinidel on rasva- või siidiläige. Katsumisel meenutab kiudja krüsotiili libe pind pisut seepi. Serpentiinid esinevad kas massiivsete, teraliste või kiudjate agregaatidena. Värvuselt on serpentiinid rohekad, kollakasrohelised või rohekashallid. Serpentiini erikaal on 2,5–2,6; kõvadus 2,5–5, enamasti 4. Antigoriidil on täiuslik lõhenevus, kuid krüsotiilil lõhenevus puudub.
Krüsotiil on tähtis maavara, sest üle 90% tööstuslikult toodetavast asbestist koosneb krüsotiilikiududest. Tähtsamad leiukohad on Uurali mäestik Venemaal ja Québeci provints Kanadas. Venemaalt tuleb üle poole kogu maailma krüsotiilist. Kolmas tähtis krüsotiilitootja on Lõuna-Aafrika Vabariik.
Kõige laiemalt kasutatav serpentiin on krüsotiil. Krüsotiil on tulekindluse ja halva soojusjuhtivuse tõttu hea isolatsioonimaterjal. Vastupidi üldlevinud arvamusele kujutab krüsotiilne asbest tervisele minimaalset ohtu. Ohtlikumad asbestide hulka kuuluvad mineraalid on ribekiidi erim krokidoliit ja grüneriidi erim amosiit, mis mõlemad kuuluvad amfiboolide hulka. Et kogu maailma asbestist ligikaudu 95% valmistatakse just krüsotiilist, on ka hirm asbesti ees tugevasti liialdatud.
Hárslevelű

"Hárslevelű" (slovaki keeles "Lipovina", rumeenia keeles "Frunza de tei", saksa keeles "Lindenblättriger" ja prantsuse keeles "Feuille de Tilleul"; nimi tähendab kõigis keeltes pärnalehte) on Ungari ja Slovakkia valge viinamarjasort. Slovakkias registreeriti sort "Lipovina" nime all 1952. aastal. 
Peamiselt kasvatatakse seda Ungari Tokaj-hegyalja veinipiirkonnas ja Slovakkia Tokaj veinipiirkonnas tokaieri valmistamiseks, vähemal määral ka Somló veinipiirkonnas Ungaris, Rumeenias ja Lõuna-Aafrikas. Ukrainas on "Hárslevelű" (ukraina keeles Харшлевею) all umbes 20 hektarit Krimmis ja Karpaatides, kus sellest valmistatakse tokaisarnaseid veine.
"Hárslevelű" vajab sügavat toitainerikast pinnast, kasvab lopsakalt, ei ole kuigi külma- ega põuakindel ning on vastuvõtlik hallitusele. Marjakobarad on pikad, silindrikujulised ja keskmisest hõredamad, marjad ümarad ja keskmise suurusega.
"Hárslevelű" tüüpiliste maitsete hulgas on pärnamesi, aniis ja vürtsid. Slovaki variandid on vähem aromaatsed, tunda on rohkem mineraalseid toone.

Sünonüümid

"Hárslevelű" on tuntud ka paljude muude nimede all: "Budai Goher", "Feuille de Tilleul", "Frunza de Tei", "Frunze de Tei", "Gars Levelyu", "Garsh Levelyu", "Garsleveliu", "Garsz Levelju", "Gorsh Levelyu", "Hachat Lovelin", "Harch Levelu", "Harchlevelu", "Hars Levelu", "Hars Levelü", "Hárs Levelű", "Hars Levelyu", "Harslevele", "Hárslevele", "Harst Leveliu", "Harzevelu", "Hosszúnyelű Fehér", "Kerekes", "Kereklevelű", "Lämmerschwanz", "Lämmerschwanz", "Weisser", "Lidenblättriger", "Lindenblätrige", "Lindenblättrige", "Lindenblättriger", "Lindenblütrige", "Lindener", "Lipolist", "Lipolist Biyali", "Lipovina", "Musztafer", "Nöthab", "Tarpai", "Tokai", "Tokay" ja "Vörös".
Suur jutustus

Suur jutustus (grand récit) ehk metanarratiiv (métarécit) on keskne mõiste Jean-François Lyotardi ühiskonnateoorias ja teadusfilosoofias.
Jutustus on maailma mõistmise ja teadmiste edasiandmise peamine vahend. Jutustus teeb võimalikuks inimeste vahelise kommunikatsiooni, jutustuste jagamisel põhineb kultuur ja traditsioon. Ühtlasi annab jutustus tähenduse isiklikule kogemusele ja loob indiviidi või rühma identiteedi. Suur jutustus on Lyotard’i järgi ideede ja uskumuste süsteem, mis kehtestab üksikisikust või kogukonnast sõltumatu tõe ja õigluse kujutelma. Suure jutustuse põhjal hakatakse hindama kõiki tõdesid ja teadmisi, üleüldist õiglust, eetilisi ja esteetilisi otsustusi.
Lyotard’i arvates on teadus algselt jutustuste suhtes vaenulik, sest jutustava teadmise legitiimsus ei põhine välisel kriteeriumil, mille järgi objektid peavad olema rekursiivselt leitavad (accessibles récursivement) ja väited peavad olema sõnastatud  ekspertide keeles. Ometi ei saa ka teaduslik teadmine legitiimseks ilma jutustava teadmise abita. "Teaduslik teadmine ei saaks teada ega teatavaks teha, et ta on tõeline teadmine, kui ta ei toetuks ühele teisele teadmisele – jutustusele, mis on tema jaoks küll mitteteadmine, aga mille puudumise korral ta oleks sunnitud eeldama iseennast, s.t ta satuks suletud ringi, eelarvamusse, mille ta ju ise hukka mõistis." Sellepärast pöördubki teadus enda legitimiseerimiseks suurte jutustuste poole, nagu näiteks spekulatiivne dialektika, tähenduse hermeneutika, subjekti emantsipatsioon, majanduse areng jne.
Postmodernsusele on Lyotard’i arvates omane umbusk suurte jutustuste suhtes (incrédulité à l’égard des métarécits). See umbusk on teaduse arenguga otseselt seotud ja tekitab metafüüsilise filosoofia kriisi. Tänapäeva teadus ei saa enam toetuda idealistlikule veendumusele, et teadmine on hüve iseeneses, ega valgustuslikule usule, et teadmine vabastab inimkonna. Sellepärast on teaduse legitimeerimise uueks printsiibiks performatiivsus, olemasoleva majandussüsteemi efektiivsuse tõstmine. "Praegu ja ka edaspidi toodetakse teadmist müügiks, ja teadmist tarbitakse uue toodangu kaudu, mis talle väärtuse annab: mõlemal juhul vahetuse jaoks. Teadmine pole enam iseenese eesmärk, tema "tarbimisväärtus" kaob ära."
Lyotard peab performatiivsust postmodernse ühiskonna suurimaks ohuks, sest kõike peab nüüd hindama efektiivsuse kaudu. Kultuuritooteid hinnatakse läbimüügi järgi, inimesi nende funktsioneerimise tõhususe järgi. Üks võimalus performatiivsusele vastu seista on pöördumine väikeste jutustuste poole (petits récits), mis annavad osalise ja piiratud teadmise, säilitades tundlikkuse ainulisuste suhtes. See on aga raske ülesanne, sest kultuuriline kapitalism on ka ainulisused müügikõlblikuks muutnud. Umbusk suurte jutustuste suhtes ei pruugi seega enam olla piisav tingimus, et performatiivsusest väljapääsu leida.
DuPont

DuPont on USA keemiatööstuse ettevõte. Ettevõttes on välja töötatud paljusid laialt kasutatavaid keemilisi aineid, näiteks teflon, kevlar, nailon, neopreen (inglise keeles neoprene), samuti töötati seal välja ja toodeti freoone.
Ettevõtte peakontorid asuvad USAs Wilmingtonis ja Šveitsis Genfis. Ettevõtte aktsiad on Dow Jonesi indeksi koosseisus. 
Ettevõte asutas 1802 Eleuthère Irénée du Pont. Algul tootis ettevõte püssirohtu. Hiljem on ettevõttes toodetud ka teisi sõjaotstarbelisi asju, nt lõhkeaineid, süütepomme, keemiarelva ja tuumapommi komponente.
Ettevõttes töötab umbes 70 000 inimest (2012).
Taebla valla vapp

Taebla valla vapp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Taebla valla vapp.
Vapp oli kasutusel 5. oktoobrist 2004 kuni 20. oktoobrini 2013, mil ühineti Risti ja Oru vallaga ühtseks Lääne-Nigula vallaks.
Vapi kavandi autor on Agu Kübarsepp.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kuldse välisäärisega vapikilbil on kaks kuldset kujundit – vankriratas ja kahepoolne taluvärav, mis moodustavad ühtse sümboli.

Põhjendus

Vankriratas sümboliseerib tööd ja liikumist. Kahepoolne taluvärav sümboliseerib kodu ning neid ümbritsev väliseääris viitab hea töö ja ilusa kodu omavahelisele seotusele. Roheline värv vapil viitab valla pidevale arengule, kuldne on küpsuse ja jõukuse värv.
Ester Luiga

Ester Luiga (sündinud Käppa; 23. oktoober 1928 Haapsalu – 9. aprill 2009 Tallinn) oli Eesti arst (meditsiinikandidaat) ja purjesportlane.
Ta õppis aastatel 1942–1944 Haapsalu 1. Keskkoolis ja lõpetas aastal 1947 Tallinna 8. Keskkooli. Aastal 1953 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, aastal 1966 kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja.
Maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

Isiklikku

Tema abikaasa Peeter Luiga oli Eesti keemik, keemiateaduste kandidaat. Tema ema Erika Käppa, isa Eduard Käppa ja vend Albert Käppa olid purjesportlased.
Olemus

Olemus (vanakreeka keeles ousia, ladina keeles essentia, saksa keeles Wesen) on filosoofias enamasti see, mis jääb asja muutudes samaks, olles asjale olemuslikuks.
Enamasti leitakse filosoofias, et olemus ei ole tabatav puhtalt meeltetaju abil.
Olemus saab esimest korda keskseks mõisteks Platoni filosoofias. Skolastikas kasutatav ladinakeelne termin essentia ('olev-us') on moodustatud Platonil ja Aristotelesel kasutusel olnud termini ousia ('olev-us') eeskujul. (See sõna on skolastikas siiski enamasti tõlgitud ladina sõnaga substantia 'substants'.) Enamik sõna "olemus" tähendusi filosoofia ajaloos lähtub nendest mõistetest. 
Olemus on ontoloogiliselt see, mis põhistab asja olemist iseeneses (das Selbst-Sein), sellele kõige omasemat, muutumatut loomust, eristades seda aegruumiliselt määratud muutlikust eksisteerimisest (Dasein, existentia). Asja olemus peab olema loogiliselt see, mille tõttu tema peale mõeldakse (worauf es für die Zwecke des Denkens ankommt), mis pannakse paika, säilitatakse ja rõhutatakse asja mõiste puhul (was man im Begriffe der Sache festlegen, festhalten, betonen will, muß). Olemus määratakse kindlaks ja määratletakse metoodilse otsustamise abil mõistena. Olemus on teadusliku mõiste objektiivne korrelaat. Tunnetuse suhtelisuse ja mittetäielikkuse tõttu on asja olemus ainult suhteliselt ja osaliselt (relativ-partiell), mitte aga absoluutselt ja tervikuna (absolut-total) kättesaadav. Olemuslik (wesentlich, ousiôdês, essentialis) on see, mis on vajalik mõiste moodustamiseks, mis kuulub asja koosseisu, mis on asja mõistest loogiliselt lahutamatu (näiteks olemuslik omadus). 
Olemus võib olla ka üksik substants (Einzelsubstanz), üksik asi (Einzelding). 
Asja olemuseni võib jõuda kogemuse üle metoodiliselt mõeldes.
Jonna Tervomaa

Jonna Marika Tervomaa (sündinud 7. jaanuaril 1973) on soome laulja ja laulukirjutaja. Ta sai tuntuks kümneaastasena, kui võitis lauluvõistluse "Syksyn Sävel" lauluga "Minttu sekä Ville". Täiskasvanuna alustas ta oma karjääri aastal 1998 omanimelise albumiga.
Tervomaa hittide hulka kuuluvad "Suljettu sydän" (1998), "Yhtä en saa" (1999), "Rakkauden haudalla" (2003), "Myöhemmin" (2004), "Se ei kuulu mulle" (2004).