google/wiki40b huggingface dataset:
Harald Triegel

Harald Ottomar Triegel (23. märts 1901 Tallinn – 8. detsember 1918 Järve küla, Jõhvi kihelkond) oli õppursõdur, kes langes Vabadussõjas.
Triegel oli Tallinna Reaalkooli 5. klassi õpilane ning kuulus Kaitseliitu. Ta saadeti 29. novembril Narvasse. Ta oli rahvaväe 4. polgu 1. pataljoni 4. roodus kuulipildujate komandos.  
Ta osales 8. detsembri hommikul lahingus Järve mõisas. Punased piirasid 150 mehega nende 28-liikmelise üksuse ümber ja kuigi neil õnnestus sealt murda välja, jäi haavatuna maha lipnik Oskar Alveis, kelle järele minnes sai Triegel surma. Alveis langes haavatuna ikkagi punaste kätte vangi ja mõrvati samas.
Triegel maeti algselt Järve mõisas tundmatuna koos Alveisi ning ühe Eesti sõduri ja ühe punasõduriga ühishauda. Seetõttu arvati 1919. aastal, et ta on väejooksik ja sellepärast teadmata kadunud.
Tema isa leidis Haraldi põrmu pärast pikki otsinguid kaheksa kuud hiljem. Harald Triegel maeti 6. augustil 1919 sõjaväeliste austusavaldustega ümber Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.

Mälestuse jäädvustamine

9. mail 2000 pani Reaalkool Harald Triegeli kalmule uue mälestusmärgi. Tema langemise päeval 8. detsembril käib kooli õpilasesindus tema haual ja süütab seal küünla.
Friedrich Kruse

Friedrich Karl Hermann Kruse (21. juuli 1790 Oldenburg – 3. august 1866 Leipzig) oli baltisaksa ajaloolane ning publitsist.
Õppis Leipzigis, õpetas Breslau gümnaasiumis,  1821. aastast oli Halle Ülikooli antiik-ja keskaja ajaloo ning geograafia professor aga aastail 1828—1853 Tartu Ülikooli ajalooprofessor.Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige.
1836. avaldas teooria, et Venemaa valitsejatesoo Rjurikovitšite asutaja Rjurik oli pärit Jüütimaalt.
1840. teostas arheoloogilisi kaevamisi Irboska lähedal Pihkva kubermangus, kus kaevati lahti 5 hauakääbast (kurgaani).
Wesselin

Wesselin (ka Wescelin) oli esimene Revala piiskop (1219/1220–1227).
Taani kuningas Valdemar II määras oma kaplani Wesselini Eestimaa  piiskopiks 1219. aastal, kui senine piiskop Theoderich oli Lindanise lahingus surma saanud. Valdemari konkurent Riia piiskop Albert nimetas samale ametipostile oma venna Hermanni, kes pühitseti Eestimaa piiskopiks Magdeburgi peapiiskopi poolt. Wesselini kinnitas paavst 1220. aasta 19. märtsil Revala piiskopiks (episcopus Revaliensi). Kuigi tema ametinimetust võib tõlkida ka Tallinna piiskopina, osutas see tiitel Enn Tarveli hinnangul sel ajal pigem Revala maakonnale. Kersti Markuse arvates mõeldi selle all tõenäoliselt kogu Põhja-Eestit. Wesselin oli ametis 1227. aastani.
Eichsfeld

Geograafia

Täna moodustab suurem osa Obereichsfeldist Landkreis Eichsfeldi. Teised osad kuuluvad Unstrut-Hainich-Kreis kreisi. Untereichsfeld, hiljem Landkreis Duderstadt, liideti enamuses Göttingeni kreisiga, samas kui Lindau sai Katlenburg-Lindau osaks, mis nüüd on Northeimi kreisi osa. 
Linnad Eichsfeldis on Duderstadt, Heiligenstadt, Leinefelde-Worbis ja Dingelstädt.

Ajalugu

Eichsfeldi on esmakordselt mainitud aastal 897 ja aastal 1022 loetles Mainzi peapiiskopkond oma valdusi piirkonnas, mida suurendati aastani 1573. Ottoonide Untereichsfeld sai Eichsfeldi osaks pärast seda, kui oli aastatel 1342 kuni 1434 olnud Braunschweig-Lüneburgi ja Grubenhageni osa.
Saksa talurahvasõja ajal Vabas riigilinnas Mühlhausenis rüüstati suurem osa kloostritest, kirikutest ja lossidest ning suurem osa Eichsfeldist sai protestantlikuks.  
Aastal 1575 teostasid jesuiidid Eichsfeldis edukalt Vastureformatsiooni. Kolmekümneaastane sõda jõudis Eichsfeldi aastal 1622 ning aastate jooksul rüüstasid piirkonda mitmed armeed (Rootsi, Taani, Tüüringi). Vestfaali rahu kohaselt taastas Mainzi peapiiskopkond katoliikluse piirkonnas, mis oli 2/3 ulatuses rüüstatud ja kaotanud 75% oma elanikkonnast.   
Napoleoni ajastul oli Eichsfeld osa Vestfaali kuningriigist, mis kaotati pärast Napoleon I kaotust Leipzigi lahingus.
Aastatel 1949 kuni 1990 kuulus Obereichsfeld Ida-Saksamaale. Selles ateistlikus riigis säilitasid inimesed oma katoliiklikud juured ja kirikuelu jäi suhteliselt puutumatuks.

Poliitika

Eichsfeldi traditsioonilisuse tagajärjel on CDU valijate osakaal märkimisväärselt suurem kui ümberkaudsetel aladel.
Johannes Mihkelsoni Keskus

Johannes Mihkelsoni Keskus on Eesti mittetulundusühing. Keskus asutati 23. septembril 1993 Tartus. Keskus on nimetatud Eesti juristi ja poliitiku Johannes Mihkelsoni järgi.
Keskuse põhikirja järgi on keskuse eesmärk "aidata kodanikukoolituse ja täiskasvanute koolituse, poliitilise ja õigusalase nõustamise ning kirjastustegevuse kaudu kaasa Eesti ühiskonna tasakaalustatud ja demokraatlikule arengule". Eesmärgi saavutamiseks korraldab keskus nt kursuseid, seminare, konverentse, harrastusringe, vabaharidusõhtuid.
Keskuse juhataja on Tõnu Ints.
Gembloux

Asulad

Valla piirides paiknevad järgmised asulad: Gembloux, Beuzet, Bossière, Bothey, Corroy-le-Château, Ernage, Grand-Leez, Grand-Manil, Isnes, Lonzée, Mazy ja Sauvenière.
Viskosimeeter

Viskosimeeter on riist, millega mõõdetakse vedelike viskoossust.
Viskosimeetreid on palju tüüpe, nt kapillaarviskosimeeter, kuulviskosimeeter, ultraheliviskosimeeter, Engleri viskosimeeter, rotatsioonviskosimeeter.
Bengt Gottfried Forselius

Bengt Gottfried Forselius (1660? – november 1688) oli Eesti haridustegelane ja kirjamees. Ta oli Eestis rahvakooli algataja, kelle pingutuste viljana hakkas taas levima lugemisoskus. 
Ta sündis Harju-Madise pastori, Rootsist pärit Johann Haquinus Forseliuse pojana, õppis Tallinna gümnaasiumis ja sai juristihariduse Wittenbergi ülikoolis (astus sisse 1679 ja õppis arvatavasti kuni 1683. aastani). Pärast Eestimaale naasmist asus ta koos Risti koguduse vaimuliku Gabriel Herliniga viimase asutatud talurahvakoolis Risti kirikumõisas lapsi häälikumeetodil lugema õpetama. Mõjutusi oli ta saanud Jan Amos Komensky omal ajal Euroopas tuntuks saanud uudsetest pedagoogilistest vaadetest (sh lihtsam lugemaõppimise meetod ilma tähenimesid üksikult lugemata).
1684. aastal organiseeris Forselius Tartus Piiskopi mõisas rahvakoolmeistrite seminari (Forseliuse seminari), et ette valmistada eesti maarahva jaoks köstreid ja koolmeistreid (arvatavasti Rootsi riigi toetusel). Kuna ka Lätis organiseeriti taoline õppeasutus, võis nende ettevõtmiste toetajaks olla kindralsuperintendent Fischer. Forselius kasutas seminaris oma aja kohta uudseid õppemeetodeid. Ilmselt oli selleks ajaks olemas ka tema koostatud aabits. Lugema õpetas Forselius häälikute veerimise (häälimise) meetodil. Igast kihelkonnast saadeti Tartusse õppima noormehi. Nelja tegevusaasta jooksul sai seal õpetust umbes 160 eesti poissi, kellest sirgus umbes 50 köstrit ja koolmeistrit, kes omakorda edendasid eesti rahvaharidust. 
Toetust oma tegevusele lootis Forselius saada Rootsi kuningalt. Nii käis ta 1686. aastal koos oma ärksamate kasvandikega Pakri Hansu Jüri ja Ignatsi Jaaguga Rootsis, kus demonstreeris ministritele ja kuningale õppeasutuse saavutusi.
Teist korda viibis Forserius Rootsis 1688. aasta septembris, mil ta määrati kolmeks aastaks maakoolide inspektoriks Eesti- ja Liivimaal. Forselius hukkus tagasiteel tormis Läänemerel.
Teadusraamatukogu

Teadusraamatukogu (ka teaduslik raamatukogu, akadeemiline raamatukogu) on teadustööd ja teadustöötajaid teenindav raamatukogu. Teadusraamatukogu sisaldab põhjalikke kogusid ühes või mitmes teadusvaldkonnas.
Mitmed teadusraamatukogud on samaaegselt ka kõrgkooliraamatukogud või erialaraamatukogud. Raamatute kasutamise viisi ja kasutajaskonna osas teadusraamatukogul määratlusest tulenevaid piiranguid ei ole – seda tüüpi raamatukogud võivad pakkuda nii kohalkasutuse kui ka kojulaenutuse teenust, teenindada ainult piiratud kasutajate rühmasid või kogu elanikkonda.

Teadusraamatukogud Eestis

Eestis reguleerib teadusraamatukogu staatust ja ülesandeid teadus- ja arendustegevuse korralduse seadus. Selle kohaselt nimetatakse teadusraamatukoguks avalikku teenust osutavat raamatukogu, mille ülesanne on teadusinformatsiooni kogumine, säilitamine, töötlemine ja kättesaadavaks tegemine.
Eesti teadusraamatukogud kuuluvad Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse, alates 2003. aastast nõustab ministeeriumit nendega seotud küsimustes Teadusraamatukogude Nõukogu.
Teadusraamatukogu staatuse omistab haridus- ja teadusminister oma määrusega, ettepanekud nimekirja lülitatavate asutuste kohta teeb teadusraamatukogu ja arhiivraamatukogu nimetamise komisjon. Kuni 31. detsembrini 2016 on Eestis teadusraamatukogudeks nimetatud Eesti Kunstiakadeemia Raamatukogu, Eesti Maaülikooli Raamatukogu,  Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Raamatukogu, Tallinna Ülikooli Akadeemiline Raamatukogu,  Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu ja Tartu Ülikooli Raamatukogu .
Oskar Luppe

Oskar Luppe (23. mai 1894 Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 6. mai 1967 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
LISREL

LISREL on statistiline tarkvarapakett, mida kasutatakse structural equation modeling (SEM) jaoks. LISRELi arendas 1970-ndatel välja Karl Jöreskog, kes siis Princetonis Educational Testing Serviceis teadlasena töötas, ja Dag Sörbom, kes hiljem mõlemad Rootsis Uppsala Ülikooli professoriteks said. Viimane versioon 2012 jaanuari seisuga on LISREL 8.8.
Samuel Greigh

Elulugu

1764. aastal siirdus Greigh briti laevastikust Vene laevastikku 1. järgu kapteni auastmes. Paistis silma mitmes merelahingus. Vene-Türgi sõja (1768–1774) ajal kuulus laevadega admiral Grigori Spiridovi eskaadri koosseisu ja krahv Aleksei Orlovi nõunikuna osales vahetult laevastiku juhina Çeşme lahingus. Edukate lahingute eest Türgi laevastiku vastu autasustati kontradmiral Greighi Püha Georgi 2. klassi ordeniga.
Alates 1775 oli S. Greigh Balti laevastiku Kroonlinna sadama kõrgeim komandör, aastast 1782 admiral. Juhtis Vene-Rootsi sõjas (1788–1790) Vene laevastikku ja saavutas Suursaare lahingus (17. juulil 1788) tähtsa võidu, mille eest autasustati teda Püha Andrease ordeniga.

Mälestuse jäädvustamine

Tallinna Toomkiriku põhjalöövis asub tema muinsuskaitsealune klassitsistlikus stiilis marmorist hauamonument, mille on kavandatud Venemaal tegutsenud itaalia arhitekt Giacomo Quarenghi. Skulptuursed osad valmistas Itaalias Carraras Giuseppe Luciani. Hauamonumendi laskis püstitada Vene keisrinna Katariina II, kelle soosik Greigh oli. Toomkirikusse matmisel tehti Greighile erand, sest 1773. aastast oli Katariina II enda käsul kirikutesse matmine Venemaal keelatud.
Lisaks kinkis Katariina II 13. märtsil 1791 tema lesk Sara Greighile ja nende lastele Suure-Konguta mõisa (Groß-Congota).

Perekond

Tema poeg Alexis Greigh (1775–1845) oli Vene-Türgi sõja sangar, Vene Musta mere laevastiku ülem, Pulkovo observatooriumi rajaja.
Pojapoeg Samuel Aleksejevitš Greigh (1827–1887) oli Venemaa rahandusminister 1878–1880.
Paistu põrgu

Paistu põrgu (ka: Loodi põrgu) on koobas Viljandi maakonnas Paistu ürgorus.
Paljandi kohal on ürgoru kallas 17 m kõrgune. Seal paljanduvad u 37 m pikkusel orulõigul Devoni liivakivimid (Paistu põrgu paljand).
Hiire-händhein

Hiire-händhein (Vulpia myuros) on händheina perekonda kuuluv liik kõrrelisi.
Eestis haruldane tulnuktaim, leiti esmakordselt Kitseküla raudteejaama lähedalt 2017. aastal. 
Hiire-händhein on invasiivne paljudes maailma regioonides.
Broad Peak Central

Broad Peak Central (hiina keeles: Zhongyang) on mäetipp Broad Peaki mäel Gasherbrumi mäemassiivis Karakoramis. 
Tipp jääb Jammu ja Kashmiri (India) ja Xinjiangi (Hiina) territooriumile.
Laia tipuharjaga Broad Peaki mäe kaks tippu on üle 8000 meetri kõrgused: peatipp Broad Peak ja Broad Peak Central ('Broad Peaki kesktipp'). Viimane asub peatipust (8051 m) 840 m põhjaloodes.
Tipu kõrgus on 8011 m. Väikese suhtelise kõrguse tõttu ei klassifitseeru see mäeks (tema topograafiline prominents on vaid 196 m). Vahel vaieldakse selle üle, kas Broad Peak Central ei peaks olema 15. kaheksatuhandeline . Vahel lülitatakse see tipp maailma mägede ja peatippude kõrgusjärjestuse tabelitesse võrdluseks, kuid jäetakse järjestuse koht täitmata.

Esmatõus

Esmatõusu tippu tegid 28. juulil 1975 Poola ekspeditsiooni mägironijad. Tipputõusu III laagrist (kõrguselt 7200 m) alustasid Roman Bebak, Kazimierz Głazek, Marek Kęsicki, Janusz Kuliś, Bohdan Nowaczyk ja Andrzej Sikorski. Viis neist (kõik peale Bebaki) jõudsid tippu. Traagiliselt lõppenud ekspeditsioonist jäid tipust laskumisel ellu vaid kaks (Głazek ja Kuliś).
Astrophysical Journal

The Astrophysical Journal on üks juhtivaid rahvusvahelisi astronoomiaajakirju. Ajakiri hakkas ilmuma 1895. aastal.
Višnieva

Ajalugu

Višnievat mainitakse esimest korda XIV sajandil, toona allus asula Krevale. Alates XV sajandist on küla omanikeks olnud Słuszkad, Astikased, Sanguzkod ja Pacid. Seoses administratiivse reformiga hakkas Višnieva kuuluma Vilniuse vojevoodkonda ja Ašmiany maakonda, ühtlasi sai asulast alev.
Esimene katoliku kirik rajati külla juba aastal 1421, aga praegune hoone pärineb XVII sajandi keskpaigast. Aastal 1775 hakkas alevis tegutsema keskkool. Aastal 1780 ehitati Višnievasse metallurgiatehas, kus asus Valgevene esimene kõrgahi. Tehas tegutses aastani 1870. Tehase juures olid valukoda, laohoone ja sepikoda, nädalas tootis see 600 puuda rauda. Tehases oli ka valtsmasin, haamreid panid tööle vesirattad. Külas olid ka vesiveski, telliselööv ja piiritusevabrik, seal valmistati klaasi ja toodeti keraamikat. Kaks korda aastas toimusid alevis laadad.
Poola jagamisel sai aastal 1793 Višnieva endale Venemaa. Kuni 1917. aastani oli Višnieva Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Aastal 1940 muudeti alev külaks.
1907. aastal elas Višnievas 2 650 elanikku, neist 1863 olid juudid. 30. augustil 1942 mõrvasid Saksa okupandid umbes 1100 kohalikku  juuti, kes olid jäänud natsliku võimu kätte.
Višnievas sündis Iisraeli president Shim'on Peres.
Haide-Ene Rebassoo

Haide-Ene Rebassoo (25. jaanuar 1935 Tallinn – 27. detsember 2018) oli eesti botaanik.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1958 botaanikuna. Bioloogiakandidaadi väitekiri oli Hiiumaa floorast ja selle geneesist.
1988. aastal kaitses Rebassoo Leningradis doktoriväitekirja, mille aluseks oli 1987. aastal ilmunud monograafia "Läänemere idaosa saarte biotsönoosid, nende koosseis, klassifikatsioon ja kaitse" (I, II; eesti ja vene keeles).
Töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1960–1979 ja 1983–1993).
Ta uuris Hiiumaa ja Eesti väikesaarte floorat.
Orava mõis (Nõo)

Orava mõis (saksa keeles Orrawa) oli Luke mõisa karjamõis Nõo kihelkonnas Tartumaal.
Rooma kuuria

Rooma kuuria (Curia Romana) on paavsti kuuria ehk õukond, mis koondab paavsti tähtsamaid abilisi; ka administratiivaparaat, mis korraldab kiriku valitsemist.
Josef Smrkovský

Josef Smrkovský (26. veebruar 1911 Velenka – 15. jaanuar 1974 Praha) oli Tšehhoslovakkia poliitik ja riigitegelane.
Josef Smrkovský oli pärit talupoja perekonnast. Ta töötas pagarina. 1930–1932 oli ta Punaste Ametiühingute sekretär. 1933. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse ja õppis seejärel Nõukogude Liidus parteikoolis. Kodumaale tagasipöördumise järel oli ta 1937–1938 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Brno piirkonnaorganisatsiooni sekretär. Teise maailmasõja ajal osales ta põrandaaluses vastupanuliikumises ja 1944–1945 oli ta Tšehhoslovakkia KP illegaalse Keskkomitee liige.
1945–1948 oli ta Tšehhoslovakkia Maafondi esimees. 1948. aasta kommunistide võimuhaaramise ajal oli ta Rahvamiilitsa juhataja. 1949–1951 oli ta põllumajandusministri asetäitja.
1951. aastal ta arreteeriti vandenõus osalemise süüdistusega seoses Rudolf Slánský kohtuasjaga. Vanglast vabanes ta 1955. aastal ja rehabiliteeriti täielikult 1963. aastal.
1956–1963 töötas ta ühe põllumajandusliku kooperatiivi juhatajana. 1963–1965 oli ta rahvakontrolli ministri asetäitja, 1965–1967 Veemajanduse Keskvalitsuse juhataja, 1967–1968 metsa- ja veemajanduse minister.
1966–1969 oli Smrkovský Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liige, 1968. aasta märtsist kuni 1969. aasta aprillini Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee presiidiumi liige.
Alates 1964. aastast oli Josef Smrkovský Tšehhoslovakkia Rahvakogu liige ja 1968. aasta aprillis valiti ta Tšehhoslovakkia Rahvakogu juhatajaks. Ta pooldas reformiliikumist ja demokratiseerimist, kuigi jäi kommunistliku ideoloogia pooldajaks.
Pärast Nõukogude vägede sissetungi arreteeriti Josef Smrkovský 21. augustil 1968 ja viidi Moskvasse, kus ta oli koos mitme teise Tšehhoslovakkia juhtiva poliitikuga sunnitud alla kirjutama Moskva protokollile. Esialgu jäi ta küll oma ametikohtadele edasi, kuid 1969. aastal vabastati kõigist ametitest ja 1970. aastal visati Tšehhoslovakkia Kommunistlikust Parteist välja.
Igamine

Igamine on omandiõiguse tekkimine teisele isikule kuuluva asja pikaajalise, vahetpidamatu ja heauskse valdamise tagajärjel.
Igamist käsitleb asjaõigusseaduse 3. osa 2. peatüki 1. jao 6. jaotis (§ 110–114¹).
Pärnu ATP

AS Pärnu ATP oli suuruselt teine Eestis asuvatest bussiettevõtetest. Aastal 2007 läks ta GoBusi koosseisu.
Pärnu ATP asutati 1960. 1991 reorganiseeriti ta II tüüpi riiklikuks aktsiaseltsiks RAS Pärnu ATP. 1995 anti ettevõtte aktsiad Pärnumaa omavalitsuste ühisomandisse.
2004. aasta suveni kuulus ettevõte kahele omanikule: Pärnu Linnavalitsus omas 51,4% ja OÜ Maiben 48,6% aktsiatest. Pärast seda omandas 100% Pärnu ATP aktsiatest bussifirma GoBus.
Ettevõtte juhataja on Andrus Kärpuk.
67 (Tallinna bussiliin)

67 on Tallinna bussiliin, mis ühendab Seli asumit Lasnamäel Südalinna asumiga Kesklinnas mõlemas suunas. Liin avati 1996. aastal alternatiivina Lasnamäe kiirtrammile. Enamik marsruudist kulgeb Laagna teel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS (TLT Lasnamäe osakond/3. veokorralduse osakond). Liin töötab iga päev intervalliga ~10 minutit. Peamiselt sõidavad liinil poolhaagisega bussid, kuhu mahub palju reisijaid. Liinil kehtivad tavalised sõidupiletid. Samal marsruudil sõidab ekspressliin 56.

Seli → Estonia

Buss nr 67 alustab oma teekonda Ümera tänaval asuvast Seli puhkepeatusest mööda Ümera tänavat, seejärel sõidab mööda Raadiku ja Mahtra tänavat ning pöörab Laagna teele, peatudes enne Ümera ja Raadikusilla bussipeatuses. Pärast Raadiku silda sõidab liin Laagna teed mööda kesklinna. Kesklinnas pöörab liin Gonsiori tänavale ja läheb ristmikuni Laikmaa tänavaga.

Ümberpööramisring

Gonsiori ja Laikmaa tänava ristmikust algab liinil ümberpööramisring Teatri väljaku ja Rävala puiestee kaudu. Lõpp-peatus on Estonia.

Estonia → Seli

Pärast lõpp-peatusest lahkumist pöörab liin Estonia puiesteele, kust jätkab sõitu Gonsiori tänava lõpuni. Gonsiori-Laagna fooriristmikul pöörab liin Laagna teele, kus sõidab Mustakivi peatuseni. Mustakivi peatusest pöörab liin Mahtra tänava kaudu Raadiku tänavale, kust sõidab Ümera tänavat mööda Seli puhkepeatusse.
Zheng Wanjun

Zheng Wanjun (1904–1983) oli hiina botaanik.
Ta oli tunnustatud paljasseemnetaimede taksonoomia asjatundja.
Ta töötas Nanjingi ülikoolis. Zheng Wanjun oli esimene, kes kirjeldas 1944. aastal Hiinast leitud varem väljasurnuks peetud metasekvoiat.
Tema järgi sai nime kadakas Juniperus chengii.
Zheng Wanjuni kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend W.C.Cheng.
Hümn suurele linnale

"Hümn suurele linnale" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1984. aastal (teine versioon 2004. aastal) loodud teos ansamblile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. Teose kandsid esimest korda ette Joel Sachs (klaver) ja Cheryl Seltzer (klaver) 10. märtsil 1984 New Yorgis Alice Tully Hallis.
Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik

Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik oli ettevõte Viljandi maakonnas Mõisakülas. 
Ettevõte asutati 1926. Tollal kuulus ettevõte aktsiaseltsi Linaprodukt alla. 1940 korraldati ettevõte ümber ja uueks nimeks sai Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik.
Vasalemma marmor

Vasalemma marmor (ka Vasalemma paekivi) on valkjashall hästi töödeldav marmorilaadse struktuuri ja tekstuuriga lubjakivi, mida leidub Vasalemma ja Padise ümbruse maapõues. Seda marmorit on kasutatud ehituskivina ja skulptuuritöödes. Ehituskivina on seda kasutatud nt Padise kloostri ja Keila kiriku ehitamisel.
Normcore

Normcore on rõivastusstiil, mille taotluseks on teadlikult moevoolude nõudeid eirates riietuda võimalikult tavaliselt. Stiil on soost sõltumatu ja selles vastandatakse soovi olla vaba taotlusele olla eriline ja autentne. Stiili nimetus tuleb inglise keele sõnadest normal ('tavaline') ja core ('tuum') ning selle algatajaks peetakse tuulenuusutajate rühmituse K-HOLE rapotit "YOUTH MODE: A Report on Freedom" aastast 2013. Raporti järgi on stiili eesmärgiks sobituda mistahes sotsiaalsesse konteksti ning normcore saab olla ainult see, kes saab aru, et pole sellist asja nagu normaalsus.
Carl Heinrich Constantin Gehewe

Carl Heinrich Constantin Gehewe (ka Carl Heinrich Constantin Geheber; 12. veebruar/23. veebruar 1796 – 2. juuli 1856 Franzensbad) oli Eesti vaimulik, Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja seltsi esimene esimees ning kooliraamatute autor.
Ta lõpetas Tartus gümnaasiumi. Aastatel 1814–1815 ja 1817–1819 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koduõpetajana senaator krahv Manteuffeli juures. Ordineeriti 15. augustil/27. augustil 1820 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1820–1831 (introdutseeriti 5. septembril/17. septembril 1820) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1831–1842 oli ta Tartu Jaani koguduse (eesti pihtkonna) õpetaja, aastatel 1842–1856 Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Gehewe suri aastal 1856 Sudeedimaal, Franzensbadis (tšehhipärase nimetusega Františkovy Lázněs, Chebi ringkonnas, Karlovy Vary maakonnas, Tšehhis. Ta maeti Schönbergi, Saksimaale.
Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja aastatel 1838–1841 seltsi esimene president.
Ta on tõlkinud vaimulikke raamatuid, koostanud õpikuid koolidele ja toimetanud kalendri astronoomilist osa.

Isiklikku

Tema abikaasa Emilie isa Friedrich Gottlieb Moritz oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja; abikaasa onu Johann Christian David Moritz oli Tori- ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, teine onu Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor; abikaasa vend Friedrich Ernst Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Tema kälimees Friedrich Ferdinand Meyer oli Karula, hiljem Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja, teine kälimees Carl Heinrich Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja.
Sandra (laulja)

Sandra Lauer (sünninimega Sandra Ann Lauer, hiljem Sandra Cretu ja Sandra Menges; sündinud 18. mail 1962 Saarbrückenis Saksamaal) on populaarne saksa lauljatar ja laulukirjutaja, kes praegu elab Eivissal (Hispaanias). Pärast mõningast edu esilauljana diskotrios Arabesque alustas Sandra 1984. aastal oma soolokarjääri. Teda võib müstilise naishäälena laulmas kuulda tollase abikaasa Michael Cretu loodud ansamblis Enigma.
Tema meeskonnaliikmeteks on veel Hubert Kemmler (laulja ja laulukirjutaja), Markus Löhr, Klaus Hirschburger, Armand Volker, Frank Peterson, Andy Jonas (laulja) ja Jens Gad (laulukirjutaja, kaasprodutsent).
2. augustil 2014 esines Sandra Pärnu Vallikäärus.
Kioskikaubandus

Ajalugu

Kioskikaubanduse ajalugu ulatub Euroopas 19. sajandisse, mil seni peamiselt kuninglikke parke kaunistanud idamaises stiilis ilu- ja meelelahutusotstarbeliste paviljonide eeskujul hakati püstitama kergeid ehitisi ka kaubandustegevuseks.
Brocki ülikool

Brocki ülikool (inglise keeles Brock University) on ülikool Kanadas Ontario osariigis St. Catharinesi linnas.
Ülikool asutati 1964.
Ülikoolis õpib üle 18 000 üliõpilase.
Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituut

Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituut (lühend PTUI, ka Pedagoogikainstituut) oli aastatel 1959–1991 Tallinnas aadressil Tõnismägi 9 tegutsenud asutus, mis uuris kommunistlikku kasvatust, didaktikat, õppeainete metoodikat ja pedagoogilist psühholoogiat. Tegeleti ka üldhariduskoolidele õppekirjanduse koostamisega.
1979. aasta 1. jaanuari seisuga oli instituudil 15 sektorit ja pedagoogilise psühholoogia laboratoorium, 75 töötajat (nendest 56 teadustöötajat).
Asutuse direktorid olid 1959–1965 Aleksander Valsiner ning 1965–1991 Osvald Nilson.
Ekke Väli

Ekke Väli (sündinud 19. aprillil 1952) on Eesti skulptor.
Ta lõpetas aastal 1979 ERKI skulptorina.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Tema vend on kirurg Toomas Väli.