google/wiki40b huggingface dataset:
Ludwig van Heyden

Krahv Ludwig Heinrich Sigismund van Heyden (vene keeles Логин Логинович Гейден; 6. jaanuar 1806 Peterburi – 20. juuni 1901 Peterburi) oli hollandi päritolu Venemaa mereväeohvitser (admiral) ja riigitegelane. 
Ludwig van Heyden oli viitseadmirali auastmes Tallinna sadama kõrgeim komandör ja sõjakuberner 1856–1859.
Ludwig van Heyden on maetud Novodevitši kalmistule Peterburis.

Perekond

Ludwig Heinrich Sigismund van Heyden sündis Eestimaa kubermangus elanud ja sel ajal 2. järgu kapteni auastmes Balti laevastikus teeninud riigikrahvi Lodewijk van Heydeni ja Anne-Marie Akeleye pojana.

Sõjaväeteenistus

Pärast Paažikorpuse lõpetamist 14-aastasena anti talle mitšmani auaste ning ta osales noorelt Otto von Kotzebue ümbermaailmareisil fregatil Predprijatije. 1827 osales leitnandina Navarino lahingus, mille eest pälvis 20-aastasena 4. järgu Püha Vladimiri ordeni.
23-aastasena autasustati teda 4. järgu Püha Georgi ordeniga 18-kuulises sõjalaevastiku kampaanias osalemise eest (Vene-Türgi sõda (1828–1829)).
Keiser Nikolai I määras ta pärast keisritroonile tõusmist oma tiibadjutandiks. Aja jooksul teenis van Heyden välja kõik staabiohvitseri auastmed: eskaadri major (эскадр-майор). Keiserliku kõrguse sõjakäigu kantselei juhatajana (staabiülemana) oli ta Sõjamerejõudude Peastaabi valvekindral, Tallinna sadama kõrgeim komandör ja sõjakuberner.
3. aprillil 1849 nimetati ta kindraladjutandiks. 1895 nimetati ta Riiginõukogu liikmeks.

Isiklikku

30. jaanuaril 1835 abiellus ta Aleksandra Hrapovitskajaga (1814–1883), kes oli Peterburi kubermangu tsiviilkuberneri (1826–1835) salanõuniku Ivan Semjonovitš Hrapovitski (1786–1864) tütar.
Juhkentali

Juhkenthali asumi tänavad

Juhkenthali asumis asuvad Filtri tee, Herne tänav, Juhkentali tänav, Järvevana tee, Lastekodu tänav, Masina tänav, Odra tänav, Püssirohu tänav, Staadioni tänav, Tartu maantee, Toonela tee ja Võistluse tänav.

Olulisemad objektid

Juhkentali asumis asuvad Tallinna bussijaam, Kalevi spordihall ja Tallinna spordihall. Asumi territooriumile jäävad Siselinna kalmistu ja Kaitseväe kalmistu ning Poolamäe park.

Haridus ja kultuur

Juhkentali asumis asuvad Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium ja Eesti Rahvusvaheline Kool. Kultuuriasutustest jääb asumi piiresse Eesti Toidu Muuseum ja Vaal galerii.
For Honor

Mängitavus

"For Honor" on võitlusmäng, mille tegevus toimub fantaasiaelementidega põimitud keskajas (nn pseudokeskajas). 
Mängijad saavad valida kolme erineva fraktsiooni vahel, täpsemalt "The Iron Legion Knights", "The Chosen Samurai" ja "The Warborn Vikings". Kolm fraktsiooni on vastavalt rüütlid, samuraid ja viikingid. 
Kõigil fraktsioonidel oli algselt neli klassi, kuid iga uue "Fraktsioonide sõja" hooaja algul lisatakse kaks klassi juurde. "Vanguardi" klassi peetakse hästi tasakaalustatuks ning suurepäraseks nii ründes kui ka kaitses. "Assassin" klassile on omane kiireloomuline rünnak, kuid see-eest on vähendatud löögijõud. "Heavy" on rünnakutele vastupidav ja sobib seetõttu hästi näiteks vallutavate tsoonide kaitsmiseks, rünnakud on aga aeglased. "Hybrid" on kombinatsioon kahest eelnimetatud klassist ja võimaldab kasutada erioskusi.
Kõikides klassides on ainulaadsed (st ainult neile omased) relvad, oskused ja võitlusstiilid. Mängijad võitlevad vastaste (nii teised mängijad kui arvuti poolt kontrollitud vastased) vastu oma klassile omaste lähivõitlusrelvadega. Tappes mitu vaenlast korraga, saavad mängijad tasuna võimaluse end ravida või määrata sihtmärk katapuldile või vibulaskjatele.
Allalaaditavaid sisusid on 12. Mängijad võitlevad vastastega oma klassispetsiifiliste relvadega. Kui mängijad täidavad kindlad eesmärgid, näiteks tappes järjest mitu vaenlast, saavad nad hüvesid (ingl perks). Hüved võimaldavad koguda lisapunkte ja tugevusi, kutsuda noole- või katapuldirünnakuid või paraneda ja elusid juurde saada. Enamikus missioonides on mängijatel kaasas AI kontrollitud järglased, kes on mängija iseloomust oluliselt nõrgemad ega kujuta endast eriti ohtu.
Mängu võitlussüsteem on disainitud eesmärgiga lasta mängijal tunnetada nende kasutavaid relvi, nende liikumist ja raskust. Vastaste ründamiseks ja löökide tõrjumiseks tuleb mängijal jälgida ekraanil kuvatavaid vihjeid ja jälgida nende liikumist. Samuti saavad mängijad valida löögisuunda ja -tugevust ning kasutada mitmesuguseid võitlusvõtteid, näiteks õlaga vaenlasele sissejooksmist või kilbiga löömist.
Kükita vald

Kükita vald (saksa keeles Kikkita) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Kükita vald Mustvee vallaga.
Valla alal asus Kükita mõis.
Hannes Reichelt

Hannes Reichelt (sündinud 5. juulil 1980 Altenmarkt im Pongaus) on Austria mäesuusataja, maailmameister (2015). Hooajal 2007/2008 võitis ta maailma karika ülisuurslaalomis.
Reichelt sai juunioride maailmameistrivõistlustel ülisuurslaalomis Kanadas Mont Sainte-Anne'is 2000 pronksmedali. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos oli ta samal alal kümnes.
Reichelt osales maailma karikavõistlustel 7. detsembril esimest korda 2001. aastal Val-d'Isère'is ülisuurslaalomis. Esimese poodiumikoha sai ta 20. detsembril 2002 Gardenas ülisuurslaalomis, kus ta oli teine. Esimest korda võitis Reichelt MK-etapi 1. detsembril 2005 Beaver Creekis ülisuurslaalomis.
Pühajärve sõjatammik

Pühajärve sõjatammik asub Pühajärvel.
See ligikaudu saja-aastate puudega tammesalu on nime saanud 1841. aastal toimunud Pühajärve mõisniku vastu suunatud talupoegade vastuhaku järgi.
Pühajärve sõjatammik on looduskaitse all.
Tammesalu keskel asub Pühajärve sõja mälestuskivi, mis avati Pühajärve sõja 130. aastapäeval (11. septembril 1971). Monumendi autor on skulptor Lembit Paluteder.
Pesapall

Erinevus soome “pesäpallo” ja “päris” pesapalli vahel

Suurim erinevus on selles, et pall söödetakse lööjale ette vertikaalselt. See teeb palli löömise palju lihtsamaks, mis omakorda annab võimaluse paremini kontrollida palli suunda ja löögijõudu.See jällegi teeb kaitsva võistkonna olukorra keerulisemaks.

Pesapall Eestis

2008. aastal asutati Eesti Pesapalli ja Softpalli Liit, mille eestvedamisel toimuvad Eesti meistrivõistlused. Eestis aktiivselt kasutuses olevad pesapalliväljakud on Tallinnas Hipodroomil, Keilas ja Kostiveres.
Koobas

Koopad Päikesesüsteemis

Koopaid on avastatud lisaks Maale ka Kuul ja Marsil.
Henrik (eesnimi)

Henrik on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Henrik 285 mehel. Henrik oli Eestis leviult 367. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Henrik vanuserühmas 20–24, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,56 ning Tartu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,87. Henrik oli keskmiselt 23 aasta vanune (mediaanvanus oli 22).
Heli Veskus

Heli Veskus (sündinud 2. veebruaril 1969) on eesti ooperilaulja (sopran).
Ta lõpetas 1997. aastal Eesti Muusikaakadeemia Ludmilla Dombrovskaja-Keisi juures ning jätkas õpinguid Sibeliuse Akadeemias Anita Välkki-Aro lauluklassis.
1998. aastal oli ta Con Brio finalist. Rahvusooperis Estonias debüteeris Heli Veskus 1999. aastal.
Terast mis hangund me hinge 10218

"Terast mis hangund me hinge 10218" on Metsatölli teine stuudioalbum, mis ilmus 11. novembril 2005. Albumi tootis Nailboard Records. 
Varasem peaaegu samanimeline album "Terast mis hangund me hinge" ilmus 1999. Aastal 2005 ilmunud albumi laulud on samad, ent uutes seadetes. Arv, täpsemalt aastaarv, "10218" on seotud Läänemere tekkega seotud sündmusega (Billingeni katastroof).
Kickpoksija

Sisukokkuvõte

Tai peaaegu et võitmatuks peetav kikkpoksija Tong Po teeb alatu võttega halvatuks poksitšempioni Eric Sloani. Seepeale pöördub Ericu vend Kurt Tais elava kikkpoksiõpetaja Zioni poole palvega, et viimane aitaks tal Tong Pod alistada.
Sordellina

Levila

Need maod elavad Brasiilias.
FC Wil

FC Wil (ametlikult Fussball Club Wil 1900) on 1900. aastal asutatud Šveitsi jalgpalliklubi, mille kodulinn on Wil ja -väljak Bergholzi staadion.
Ludwig Scotty

Ludwig Derangadage Scotty (sündinud 20. juuni 1948 Anabari ringkonnas) on Nauru poliitik.
29. maist 2003 8. augustini 2003 ja 22. juulist 2004 19. detsembrini 2007 oli ta Nauru president.

Varasem elulugu

Scotty kasvas üles Nauru põhjaosas Anabari ringkonnas.
Aastatel 1960–1964 käis ta keskkoolis. Ta õppis Fidži pealinnas Suvas ülikoolis University of the South Pacific kriminaal- ja eraõigust.
15. märtsil 1983 valiti ta Anabari valimisringkonnast esimest korda Nauru parlamenti.
Parlamendisaadikuna oli ta vahepeal ka Nauru Panga esimees, Nauru Rehabilitation Corporationi esimees ja Air Nauru nõukogu liige.
Anabari valimisringkonnast valitud parlamendisaadikuna oli ta 1990ndate lõpust kuni 2000. aastani parlamendi spiiker.
Bernard Dowiyogo valitsuses (1992–1995) oli ta tervishoiuminister, jaanuaris 2003 ja pärast Dowiyogo surma Derog Gioura valitsuses ka justiitsminister.

Vahepealne tegevus

7. aprillil 2004 astus Scotty spiikri kohalt tagasi, halvates parlamendi töö 46 päevaks.

Teine presidentuur

22. juunil 2004 avaldas parlament president Harrisele umbusaldust, sest finantsminister Clodumar vahetas poolt. Scotty sai jälle presidendiks.
Valitsuse koosseis oli suurelt jaolt sama mis tema esimese presidentuuri ajal.
1. oktoobril 2004 kuulutas Scotty majanduskriiside tõttu välja erakorralise seisukorra ning saatis parlamendi laiali. Uued valimised määras ta 23. oktoobrile. Peale selle vabastas ta ametist spiiker Russell Kuni, et parlament kuni uute valimisteni ei saaks koos käia.
Scotty ja enamik tema liberaalreformistidest poolehoidjaid valiti jälle parlamenti; see oli nende selge võit.
27. oktoobril nimetas Scotty oma valitsuse. David Adeang jäi rahandusministriks, Kieren Keke jäi tervishoiuministriks ja Baron Waqa jäi haridusministriks. Godfrey Thoma sai uueks justiitsministriks ja Frederick Pitcher uueks tööstusministriks.
28. augustil 2007 toimunud presidendivalimistel valiti Scotty presidendiametisse tagasi, kuid sama aasta 19. detsembril avaldas Nauru parlament häältega 10:7 talle umbusaldust ja valis tema asemel uueks presidendiks Marcus Stepheni.
Tatjana Jumaševa

Tatjana Borissovna Jumaševa, varem (1990–2002) Tatjana Djatšenko, sünninimi Tatjana Jeltsina, (vene keeles Татьяна Борисовна Юмашева; sündinud 17. jaanuaril 1960 Sverdlovskis Vene NFSV-s) on Venemaa ettevõtja, President Jeltsini fondi juht ja endine Venemaa presidendi aparaadi töötaja.
Ta on Venemaa esimese presidendi Boriss Jeltsini fondi direktor ja üks asutajatest 2000. aastal. Koos abikaasa Valentin Jumaševiga on ta ehitusfirma omanik ja kinnisvaraomanik Moskva eliitpiirkonnas. Jumaševitele kuulub 50% Moskva Siti ärikeskuses asuvast moodsast pilvelõhkujast Imperia Tower.
Tatjana Jeltsina lõpetas 1983. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli arvutusliku matemaatika ja küberneetika teaduskonna.
Aastatel 1996–1999 oli Tatjana Djatšenko Venemaa Föderatsiooni presidendi Boriss Jeltsini nõuandja ja 2000–2001 Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni juhi Aleksandr Vološini nõuandja.

Isiklikku

Tatjana Jumaševa on Boriss Jeltsini ja Naina Jeltsina tütar. Tatjana teine abikaasa oli suurärimees Leonid Djatšenko ning kolmas abikaasa – ajakirjanik, hilisem poliitik ja kinnisvaraarendaja Valentin Jumašev (abielu sõlmiti 2002. aastal). Tatjana Jumaševal on kolm last: Boriss Jeltsin (sündinud 1981), Gleb Djatšenko (1995) ja Marija Jumaševa (2002).
2009. aastal said Jumaševid Austria kodakondsuse.
Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituut

Tallinna Ülikooli Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituut (lühend: RASI) on Tallinna Ülikooli struktuuriüksusi.

Ajalugu

RASI asutati 1988 Ajaloo Instituudi (sotsioloogid ja filosoofid) ja Eesti Majanduse Instituudi (õigusteadlased ja politoloogid) baasil.
Aastatel 1988–1989 kandis see nime Eesti NSV TA Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituut, aastatel 1989–1994 Eesti TA Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituut, 1994–1998 Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituut.
Sahhatsirk

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riiklik Tsirkus, ka Sahhatsirk, (vene keeles Государственный цирк Республики Саха (Якутия)) on tsirkus Jakutskis.
Sahha tsirkuse loomise eestvedajad olid Sergei Rastorgujev ja Marfa Kolessova-Rastorgujeva. Sahhatsirk asutati 1994. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi seadlusega. 1994. aastast on tsirkuse direktor ja kunstiline juht Sergei Rastorgujev. 2004. aastal valmis Jakutskis tsirkusehoone.
Sahhatsirk on esinenud paljudel rahvusvahelistel festivalidel: 2007. aasta seisuga oli käidud Rootsis (1992), Prantsusmaal (1994), Moskvas (1995), USA-s (Alaskal 1995, 1996 ja 1997), Šveitsis (1998), Saratovis (1999), Suurbritannias (2001), Monte Carlos (2003), Saksamaal (2003), Itaalias (2004), Ungaris (2004) ja Norras (2005).
Emme

Ajalugu

XVIII sajandi alguses siirdus Mecklenburgis sündinud Friedrich Johann Emme (1699−1767) Venemaale ja astus riigiteenistusse. 1764. aastal omandas ta Püha Rooma keisrilt aadlitiitli (rüütel) ja sai perekonnanimeks Edler von Emme; varem oli ta saanud oma teenistuse kaudu Vene aadlikuks. 1759. aastal immatrikuleeriti ta Eestimaa ja 1761. aastal Liivimaa matriklisse. Tema järeltulijad tegid karjääri Venemaa sõjaväes.
SCARA robot

SCARA robot (ingliskeelse nimetuse Selective Compliant Assembly Robot Arm või Selective Compliant Articulated Robot Arm esitähed) on robot, millel on kaks paralleelset pöörlevat lüli (liidet). 
SCARA robot võeti kasutusele 1979. aastal Jaapanis. SCARA robotid on kiired ja vibratsioonivabad.
Tallinna entsüklopeedia

"Tallinna entsüklopeedia" on 2004. aastal ilmunud kaheköiteline entsüklopeedia, mis kirjeldab Tallinna linna.
Entsüklopeedia toimetas Jaan Tamm, kirjastas Eesti Entsüklopeediakirjastus. Algataja, kontseptsiooni ja märksõnastiku koostaja ning põhiautor oli ajaloolane Robert Nerman, kes kogus pooled ja kirjutas viiendiku artiklitest. Märksõnastiku korrastas Leino Pahtma.
Raamatu märksõnastik hõlmab paljusid valdkondi Tallinna piirkonna geoloogilisest kujunemisest ja tänapäevaste sündmusteni, lähemalt on käsitletud linna kujunemislugu, arhitektuuri, kunsti- ja kultuurilugu. Kokku on märksõnu üle 2300, illustratsioone 1400. Teise köite lõpus on aine- ja isikuregister. Töö "Tallinna entsüklopeediaga" algas 1996. aastal, esimest köidet esitleti Tallinna raekojas 8. detsembril 2004.
Teatmeteose väljaandmist toetas Tallinna linnavalitsus 500 000 krooniga. 2007. aastal leidis linnapea Edgar Savisaar, et 2011. aastaks, mil Tallinn on Euroopa kultuuripealinn, võiks tõlkida "Tallinna entsüklopeedia" põhilistesse Euroopa keeltesse ning luua ka veebiversiooni.
"Tallinna entsüklopeedia" eelkäija oli 1980. aasta Moskva olümpiamängude eel ilmunud 500 artikliga lühientsüklopeedia.
Itteri vald

Vaatamisväärsused

Küla väike kindlus, Itteri loss, oli Teise maailmasõja ajal vanglaks Prantsuse kõrgetele isikutele. Kaks päeva enne sõja lõppu võideldi seal Waffen SS vastu lahingus, ainus juhtum, kui Ameerika ja Saksa väed võitlesid sõjas samal poolel.
Jonathan Edwards (kolmikhüppaja)

Jonathan David Edwards (sündinud 10. mail 1966 Londonis Westminsteris) on Briti kolmikhüppaja, kes esimesena ületas 18 meetrit (1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis 7. augustil; 18.29), 2000. aasta olümpiavõitja.
Edwardsi sportlasetee sai alguse 1984, kui ta sai Suurbritannia koolide meistriks.
1988 osales olümpiamängudel. Võitis 1990 ja 1994 Briti Ühenduse mängude hõbemedali. 1992 võitis maailma karika.
Edwards keeldus algul usuliste veendumuste tõttu pühapäeval võistlemast, mistõttu ta ei osalenud 1988. aasta olümpiamängudel ja 1989. aasta Euroopa karikavõistlustel, mistõttu ta ei saanud osa võtta ka 1991. aasta maailmameistrivõistlustest. Ent 1993 mõtles ta pärast vikaarist isaga nõupidamist ümber, leides, et Jumal on talle ande andnud võistlemiseks, ning ta võitis 1993. aasta maailmameistrivõistlustel (kus kvalifikatsioonivõistlus oli pühapäeval) pronksmedali.
1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis 7. augustil ületas ta 20 minuti jooksul kaks korda omaenda maailmarekordi. See on vist ainus kord, kui kaks maailmarekordit on sündinud sama inimese kahe järjest hüpatud hüppega. Rekordiks jäi lõpuks 18.29. Edwards suutis oma tulemust vaevalt uskuda ja hoidis käsi üleval. Esimese katsega (18.16) oli ta lisanud 18 sentimeetrit oma eelmisele rekordile (Salamancas 18. juulil 1995). Varasem pikim hüpe oli olnud 18.20 (taganttuulega 5,2 m/s); selle oli sooritanud Willie Banks (Ameerika Ühendriigid) 1988 Indianapolises.
1996. aasta olümpiamängudelt sai hõbemedali.
1996. aasta lõppes pahkluuvigastusega.
2000. aasta suveolümpiamängudel võitis Edwards kuldmedali.

Vaated

Sportlasena ei pea Edwards õigeks püüda võitu, vaid anda Jumalale oma parim.
Jumal annab talle enne võistlusi rahu.
Hakkas tegelema kergejõustikuga, sest tundis, et Jumal soovib seda. Selle kaudu saab ta evangeeliumi kuulutada.

Isiklikku

On abielus Allisoniga, kes on samuti pärit rangelt kristlikust perekonnast. Neil on pojad Samuel ja Nathan. Nad elavad Newcastle'is.
Jonathani lemmikraamatud on Piibel ja "Sõrmuste isand", lemmikfilmid "Tähtede sõda" ja "Matrix".
Helga Ast

Helga Ast (neiuna Helga Raag; sündinud 7. juulil 1921 Tartus) on eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1940 Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kus sai õppida aastani 1943.
Aastal 1943 põgenes koos abikaasaga Soome, aastal 1944 Soomest Rootsi, aastal 1948 Rootsist Brasiiliasse (Rio de Janeirosse, kus abikaasa lõpetas ülikooli loomaarstina), kus elasid aastani 1955. Aastast 1955 asusid nad Kanadasse, Montreali, kus ta lõpetas McGilli ülikooli arstiteaduskonna ja õppis edasi psühhiaatriks. Psühhiaatrina töötas ta 20 aastat, kuni pensionile minekuni.
Aastal 1997 elas ta Montrealis.

Isiklikku

Ta oli abielus loomaarsti ja viroloogi Orvo Astiga, neil sündis tütar.
Ristiku Põhikool

Ristiku Põhikool on kool Põhja-Tallinnas aadressil Ristiku 69.
Koolihoone on ehitatud aastal 1928 Tallinna 17. Algkooli jaoks, selle projekteeris kunagine Tallinna peaarhitekt Herbert Voldemar Johanson. Aastail 1946–1961 paiknes selles hoones Tallinna 17. Keskkool.
Koolihoonet on kasutatud ajalooainelistes filmides, näiteks filmis "Nimed marmortahvlil".
Tšaptšõlgani nasleg

Tšaptšõlgani nasleg (jakuudi keeles Чапчылҕан нэһилиэгэ; vene keeles Чапчылганский наслег) on külaasundus (3. järgu haldusüksus) Venemaa Sahha Vabariigi Amga ulussis. 
Naslegi rahvaarv oli 2002. aastal 819, 2010. aastal 862 ja 2018. aastal 847 elanikku.
Naslegis on kaks asulat: Promkombinat  (172 elanikku 2010. aastal) ja Tšaptšõlgan (690 elanikku 2010. aastal).
The Moody Blues

The Moody Blues on briti progressiivse roki ja sümfoonilise roki ansambel.
Bänd loodi 1964. aastal Birminghamis Inglismaal.
Wilhelm Gustav Johann Carlblom

Wilhelm Gustav Johann Carlblom (10. detsember 1820 Harju-Madise – 4. oktoober 1875 Moskva) oli Eesti vaimulik.
Ta lõpetas Peterburis Peetri kirikukooli. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1838–1843 õigusteadust, filoloogiat ja usuteadust. Oli 1844–1845 prooviaastal Torma Maarja koguduses Eduard Johann Assmuthi juures. Oli 1844–1845 koduõpetajaks Strykide Pala mõisas ja Stackelbergide Elistvere mõisas. Ordineeriti 12. jaanuaril/24. jaanuaril 1847 Peterburis õpetajaks.
Oli aastatel 1847–1852 luterlikuks vaimulikuks Bessaraabia sakslaste juures Artsizes (praeguse haldusjaotuse järgi Artsize rajoonis, Odessa oblastis), aastatel 1852–1863 oli ta Alatskivi ja Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, olles aastatel 1860–1863 veel Peterburi Kindralkonsistooriumi assessoriks. Aastatel 1863–1875 (introdutseeriti 16. veebruaril/28. veebruaril 1864) oli ta Moskva Konsistooriumi superintendent ja vaimulik asepresident.

Isiklikku

Tema vanavanaisa Jonas Laurentii Carlblom ja vanaisa Gustav Carlblom olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad, teine vanavanaisa Joachim Heinrich Dahl oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vanavanavanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja, vanaonu Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja, isa Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, onu Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, onu Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, onu Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, onu Pauli poeg Oskar Emil Carlblom oli Tahkuranna ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja. Tema äi Andreas Kaspar Friedrich Busch oli Tartu ülikooli usuteaduskonna professor.
Peeter Kint

Peeter Kint (25. september 1899 Taevere vald, Viljandimaa  – 3. märts 1991 Tallinn) oli eesti agronoom.
Tema vanemad olid Hans Kind (1858–1900) ja Mari Kind (sündinud Johanson; 1873–1923). Tema vend oli Tõnis Kint.
Ta õppis 1921–1931 ja 1940–1945 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia liige.
Ta osales 1919–1920 Vabadussõjas. 1924–1927 oli ta Lõuna-Eesti Põllumeeste Keskseltsi instruktor Tartus ja Võrus, 1927–1941 Riigi Statistika Keskbüroo agronoom-statistik, 1941–1944 Statistika Valitsuse põllumajanduse vanemreferent, alates 1944 Riikliku Plaanikomisjoni saagimääramise osakonna juhataja asetäitja.
NSV Liidu merevägi Eestis

Balti Laevastiku Tallinna Rannakaitsesektor

27. juunil 1944 moodustati Leningradi oblastis Krasnaja Gorka garnisonis Balti Laevastiku juhataja käskkirjaga Balti Laevastiku Tallinna Rannakaitsesektor, mille komandandiks määrati polkovnik Vladimir Rumjantsev. See loodi Isuri sektori baasil ning sinna kuulus 3 üksikut suurtükiväedivisjoni. Üks neist oli 314. divisjon, mille koosseisus olid 156., 341. ja 380. suurtükipatarei (vastavalt 45, 127 ja 130mm kaliibriga suurtükkidega). Septembri lõpus – oktoobri algul 1944 saabusid patareid Eestisse ning paigutati Aegna saarele.

Mere-raudteesuurtükibrigaad

1944. aasta lõpus toodi lisaks 1. kaardiväe Punalipulise mere-raudteesuurtükibrigaadi 5 divisjoni ja 3 üksikpatareid, mis osalesid sõjategevuses Kuramaal, Klaipeda juures jm, ent suundusid edasi ka Kesk-Euroopasse. Sõja lõppedes toodi osa divisjone tagasi ning üks raudteesuurtükkide divisjon asus ka Paldiskisse. Pakri neemele paigutati üks patarei nelja suurtükitransportööriga TM-1-180 (kaliiber 180mm), mis võis tulistada mistahes raudteelõigult (suurtüki fikseerimiseks oli 8 tugijalga). Üks patarei (Suurtükipatarei nr 294) kolme raudteesuurtükiseadmega TM-3-12 toodi Pakri neemele 1945. aasta jaanuaris Hanko poolsaarelt (end. patarei nr 9). Raudteesuurtüki kaliiber oli 304mm ning vajas meresihtmärkide pihta tulistamiseks spetsiaalselt rajatud betoonaluseid.
Jaapani saed

Jaapani saed (nokogiri) on traditsioonilised jaapani käsisaed. Lääne saagidest eristab neid eelkõige asjaolu, et puitu lõigatakse saagi enda poole tõmmates. Tänu sellele võib saeleht olla märksa väiksema jäikusega ning seetõttu ka õhem. Tulemuseks on kitsam saetee ja väiksem materjalikadu. Et hõõrdumist materjalis vähendada, valmistatakse saag tihti ka selja suunas õheneva saelehega. Sae hambad ei ole sageli üldse räsatud või on väga väikese räsaga.
Jaapani saed on hinnas sellise töö puhul, kus vajatakse suurt täpsust. Sõltuvalt töö iseloomust kasutatakse paljusid erinevaid saetüüpe.
Sirutiškise mõis

Sirutiškise mõis (leedu Sirutiškio dvaras) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Surviliškise valla Sirutiškise külas.

Ajalugu

Algselt kandis mõis Panevėžysi mõisa nime. XVIII sajandil sai mõisa omanikuks Simonas Sirutis; tema järgi sai mõis ka oma nime. Nime Sirutiškise mõis kasutati esimest korda aastal 1760. XIX sajandi lõpus läks mõis Komarowskite suguvõsa valdusesse, kes rajasid ka praeguse mõisakompleksi. Tol perioodil oli ümbruskonnas veel kolm mõisa; esimene neist kuulus Stankiewiczitele, teine Sworonowiczitele, kolmas Macenowiczitele, aga nende ehitised pole tänapäevani säilinud.

Mõisakompleks

Mõisakompleksist on säilinud kahekorruseline neoklassitsistlik peahoone. Seda iseloomustab rikkalik dekoor, ent hoone ise on üsna halvas seisukorras. Risaliit on asümmeetriline, hoone katusel on vaatetorn. Hoone ja mõisakompleksi rajas kruusakarjääri kaldale A. Komarowski. Pärast seda, kui nõukogude võim mõisa oli võõrandanud, asusid hoones põhikool, kultuurimaja, raamatukogu, elektriseadmete tehas ja koduloomuuseum. Hoone omanikuks on tänapäeval Viktor Uspasskihh.
Ülejäänud mõisakompleksist on säilinud vaid üks kuivati ja kuue hektari suurune Nevėžise jõe äärde laskuv park. Pargis kasvavad tammed, saared, vahtrad ja Euroopa lehised. Pargist viib kuuseallee rahulasse, kuhu on maetud mõisa omanikud.