google/wiki40b huggingface dataset:
Hiiukirik

Ehitised

Hiiukirikud on tavaliselt nelinurksed maja alusmüüri või koguni kindlust meenutavad kivitarandid. On ka ovaalseid, ümmargusi ja avatud kujundeid. Sageli on teine vall teise sees. Vallid on 2–6 m paksused ja koosnevad tavaliselt pisemaist kividest. Ehitise pikkus võib olla 15–60 m, seinte kõrgus poolest kahe meetrini. Väravaid võib olla 1–5, aga enamasti on neid 2–4 .
Hiiukirikuid on Soomes Pohjois- ja Keski-Pohjanmaal Kokkolast Kemini ning eriti tihedalt Raahe ja Oulu-Liminga kandis. Yli-Ii ja Närpiö vahelisel rannikuribal on neid 40–50: Raahen Kastellile lisaks näiteks Haukipudase Rajakangas, Pesuankangas ja Jäknabacken. Soome Pohjanmaa hiiukirikuiga sarnanevaid ehitisi on hiljem leitud ka Rootsipoolselt põhjarannalt .
Mõne hiiukiriku vallis või ümbruses on sakasteks nimetatud teadmata otstarbega kivikuhjatisi. Hiiukirikuist ja nende lähedusest on leitud ka megaliitilisi kivisambaid ehk menhire näiteks Jäknabackenist ja Ollisbackenist. Mõned menhirid on isegi tänaseni püsinud püsti. Teised on kummuli .
Hiiukirikuid kaardistanud Marianna Ridderstad ja Jari Okkonen väitsid 2009. aasta uurimuses , et ligi pooled ehitistest (ka nende sissepääsud) on ±5 kraadi täpsusega asetsenud olulisemate päiksetõusude ja -loojangute sihis nagu oli tavaks ka Kesk-Euroopa megaliitkultuuris. Pohjanmaa hiiukirikud meenutavad enim Prantsusmaa Carnaci varajasi megaliitehitisi nagu Crucuno, Kermario ja Le Manio. Nood on samuti nelinurksed pööripäevadele suunatud ehitised.
Näiteks Kastelli neli ukseava oli avanenud suvise pööripäeval, vapu ajal ja lõikuspühal koidu ja talvisel pööripäeval nii koidu kui loojangu poole. Teisigi hiiukirikuid oli suunatud taliharja, vapu, kekri ja lõikuspüha päevatõusu või loojaku poole. Ollisbackenis asetsevad kaks menhiri põhja-lõuna sihil .

Ehitajad

Hiiukirikute lähedalt on saadud hilisneoliitilisi leide – muuhulgas Pöljä keraamikat ja kvartstööriistu. Maaviljelust võidi tunda, aga sel polnud elulist tähtsust.
Hiiukirikud ei kuulu samal ajal Lõuna-Soomes valitsenud nöörkeraamika ja venekirveste rahvale. Nende arheoloogiliste kultuuride piir oli kusagil Vaasa kandis. Vaasa ümbrusest on leitud jälgi mõlemast, kuid ilmselt eri aegadest. Hiiukirikuid ehitas asbestisegust Pöljä keraamikat valmistanud rahvastik.
Hiiukirikud on omistatud ka Iijoe suudmes umbes 3500–2000 e.m.a õilmitsenud rikkalikule Kieriki kultuurile.
Pärast ehitamise tippaega 2500. aasta paiku e.m.a hüljati hiiukirikud lühikese aja jooksul umbes 2000–1500 e.m.a, kui inimesed kolisid suurtest keskustest kaugemale.
Mitsubishi L200

Mitsubishi L200 on Mitsubishi pikap. Seda on toodetud 4 põlvkonda.
2014. aastaks on 4. põlvkond turul olnud juba 8 aastat ja seetõttu uuendatakse seda.
Mihkel Maurer

Mihkel Maurer (29. juuni 1882 Käru vald (Vändra kihelkond) – 31. jaanuar 1936) oli Eesti metsavaht.
Ta astus Käru mõisa Saare vahtkonna metsavahiks 1. mail 1911, millises vahtkonnas teenis kuni surmani. Ta kuulus Kaitseliitu ja Eesti Metsateenijate Ühingu Käru osakonda. Mihkel Maurer maeti 8. veebruaril 1936 Käru kalmistule.
Abruka kalmistu

Abruka kalmistu on kalmistu Saare maakonnas Saaremaa vallas Abruka saarel.
Universaalhulk

Universaalhulgaks ehk universaalseks hulgaks nimetatakse hulka, mis sisaldab alamhulkadena kõiki antud probleemis või mõttekäigus vaadeldavaid hulki.
Universaalhulga mõiste abil defineeritakse hulga täiend. Universaalhulga täiendiks on tühi hulk.
Tõenäosusteoorias on universaalhulgaks kõikide vaadeldavas probleemis käsitletavate elementaarsündmuste hulk ning sisaldab seega alamhulkadena kõiki vaadeldavaid sündmuseid. Sealgi sõltub universaalhulga kuju käsitletavast probleemist. Näiteks täringu veeretamisele vastav universaalhulk on {1,2,3,4,5,6}, mis koosneb täringu silmade arvudest.
Victor Crone

Victor Crone (kodanikunimega Victor Fritz-Crone; sündinud 31. jaanuaril 1992 Österåkeri vallas) on Rootsi muusik. Ta võitis lauluvõistluse Eesti Laul 2019 lauluga "Storm" ning sai õiguse esindada Eestit 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tel Avivis Iisraelis, kus ta jõudis finaali ja saavutas 19. koha.

Elulugu

Victor kasvas üles Österåkeri vallas Rootsis. Tema esiisa, sakslane Heinrich Christian Krone on pärit Goslerist Alam-Saksimaalt. Perekond siirdus sealt Taani ja seejärel Rootsi. Victor Crone esivanemate seas on nii taanlasi kui ka rootslasi. 
Victor oli pikka aega hokimängija, ta mängis aastatel 2008–2014 ründajana klubides IFK Österåker ja IK Waxholm. Ta hakkas juba lapsena õppima ka kitarrimängu ning hiljem läks muusikakallakuga klassi. Keskkooli lõpupoole hakkas ta ise laule kirjutama. Esimene salvestatud laul oli armastuslaul.
Crone siirdus pärast keskkooli elama Ameerika Ühendriikidesse Los Angelesse ja Nashville'i, et kirjutada laule koos tunnustatud artistide Diane Warreni, Desmond Childi ja Eric Bazilianiga. Tollal kandis ta esinejanime Vic Heart.
Erle Kont

Erle Kont (sündinud 8. veebruaril 1995 Tartus) on eesti klarnetist, kes alustas oma haridusteed Tartu 1. Muusikakoolis Tiit Veigeli juhendamisel. Edasised õpingud toimusid Tartu Heino Elleri nimelises Muusikakoolis, kus tema õpetajaks oli Tõnu Kalm. 2014. aastal pälvis ta noore õpetlase stipendiumi õppimaks Sibeliuse Akadeemias klassikalise muusika interpretatsiooni, kus ta oli esmalt professor Harri Mäki ja hiljem tuntuima nüüdismuusika klarnetisti Kari Kriikku klarnetiklassis. 
Kont on samuti mitmete noorte eesti heliloojate teoste esmaesitaja. Ta on esmaettekandnud Marta-Liisa Talveti, Kaisa Kuslapuu, Anni Avi, Gerta Raidma, Saimi-Ester Kortelaineni, Algis Pauljukaitise, Marili Tomingase ning Heidi Hassineni teoseid.
2017. aastal asutas Erle Kont nüüdismuusika organisatsiooni TaHe, mille eesmärgiks on eesti heliloojate muusika tutvustamine kodu- ja välismaal ning kaasaegse muusika kuulajaskonna laiendamine Tartus. TaHe ühendab Tartu piirkonnas tegutsevaid heliloojaid, interpreete ja kaasaegse muusika sõpru.
Alexandra Connaught

Alexandra Victoria Alberta Edwina Louise Connaught (sündinud Duff; 17. mai 1891 Richmond (London) – 26. veebruar 1959 London) oli Briti kuningliku perekonna liige, Edward VII tütretütar. Alexandra ja tema õde Maud Carnegie olid ainsad Briti monarhi tütretütred, kes said Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitli nimetusega 'kõrgus'.

Sünd

Alexandra isa oli Fife'i 1. hertsog Alexander Duff ning ema printsess Louise, kuningas Edward VII ja kuninganna Alexandra vanim tütar. 
Kuninganna Victoria pojatütretütrena ei kuulunud Alexandrale sünni järgi tiitel 'Suurbritannia printsess' ega 'kuninglik kõrgus'. Selle asemel oli ta hertsogi tütrena leedi Alexandra Duff. Sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjestuses 4. kohal.

Printsess Alexandra

1889. aastal oli Alexandra isast saanud Fife'i hertsog ja MacDuffi markii. Kui sai selgeks, et hertsogil ei sünni enam poega, tegi kuninganna Victoria 1900 temast uuesti Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii. Teist hertsogkonda sai pärandada ka naissoost pärijale, kui meessoost pärija puudus. 
5. novembril 1905 sai Alexandra emast kuninglik printsess. Seejärel tegi Edward VII Alexandrast ja tema õest Maudist Suurbritannia ja Iirimaa printsessid tiitliga 'kõrgus'. Sellest hetkest alates oli Alexandra 'Tema Kõrgus Fife'i printsess Alexandra'. Ta oli saanud oma tiitli mitte isalt, vaid valitsevalt monarhilt.

Fife'i hertsoginna

1911. aasta detsembris elasid Duffid Maroko lähedal üle laevaõnnetuse. Ehkki keegi viga ei saanud, haigestus hertsog kopsupõletikku ning suri 22. jaanuaril 1912 Egiptuses Aswānis. Alexandrast sai Fife'i hertsoginna ja MacDuffi krahvinna.

Suhted ja abielu

1910. aasta paiku alustas Alexandra suhet Kreeka printsi Christophorosega, kes oli Alexandra emaema (kuninganna Alexandra) vennapoeg. Kuigi Alexandra ja Christophoros lootsid abielluda, katkestati kihlus, kuna kummagi vanemad polnud abieluga nõus. 
15. oktoobril 1913 abiellus Alexandra prints Arthur Connaughtiga St Jamesi palees. Arthur oli kuninganna Victoria vanuselt kolmanda poja Arthuri ainus poeg. See oli teine abielu, mis sõlmitud Suurbritannia printsi ja printsessi vahel. Eelmine oli sõlmitud 1816 ja jäänud lastetuks.
Abielupaaril oli üks laps: Alastair Connaught, hilisem McDuffi krahv ja teine Connaughti hertsog (9. august 1914 – 26. aprill 1942). 
Pärast abiellumist viidati Alexandrale tavaliselt kui 'Tema Kuninglik Kõrgus Connaughti printsess Arthur' või, mõningates ametlikes dokumentides 'Tema Kuninglik Kõrgus Connaughti printsess Arthur (Fife'i hertsoginna)'. Sellega jälgiti traditsiooni, mille kohaselt naine võtab oma abikaasa tiitli ja nimetuse, ehkki Alexandrale kuulus ka isiklik tiitel.

Hilisem elu

Esimese maailmasõja ajal töötas Alexandra õena St Mary haiglas Londonis. Kui Arthurist sai 1920 Lõuna-Aafrika kindralkuberner, sõitis Alexandra temaga koos Pretoriasse ning töötas kohalikes haiglates. Inglismaale naasid nad 1923. 1937–1944 oli Alexandra riiginõunik.
Ta suri oma kodus Londonis Primrose Hillis 1959 ning maeti Mar Lodge'i kabelisse. 
Kuna Alexandra ainus laps, hertsogkonna pärija Alastair oli surnud 1942, läks Fife'i hertsogkond edasi Alexandra õepojale James Carnegiele.
Tallinna 8. Keskkool (1940–1949)

Tallinna 8. Keskkool oli 1940–1949 Tallinnas tegutsenud keskkool.
Keskkool moodustati 1940 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ja Tallinna Erakolledži osalise liitmise tulemusena.
1949 liideti see keskkool Tallinna 7. Keskkooliga.
August Arold

August-Erik Arold (12. märts 1882 Roela vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa – 3. veebruar 1947 Tartu) oli eesti õpetaja, kultuuri- ja ühiskonnategelane.
Ta õppis Maarja-Magdaleena kihelkonnakoolis.
Ta töötas aastast 1899 kuni elu lõpuni Roela valla Vassevere-Kallivere kooli juhatajana (aastast 1924 Leedimäe 6-klassiline algkool).
Asutas Roela Rahvaraamatukogu Seltsi, oli selle juhataja ja raamatukoguhoidja.
1939. aastal sai ta Eesti Punase Risti V klassi teenetemärgi.
Voore Põhikooli ees asub tema mälestuskivi.
Tema pojapoeg on Mart Arold.
Hispaania jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Hispaania jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Mängijad

Francisco Antuńez
Jose Gonzalvo
Mariano Gonzalvo
Antonio Ramallets
Inaki
Luis Molowny
Antonio Puchades
Vicente Asensi
Gabriel Alonso
Lesmes
Alfonso Silva
Telmo Zarra
Fernando Nando
Jose Parra
Acuna
Silvestre Igoa
Estanislao Basora
Jose Panizo
Rosendo Hernandez
Cesar
Jose Juncosa
Piru

Treener

Guillermo Eizaguirre
Mikeno

Mikeno on uinunud vulkaan Virunga mägedes.
Mikeno on mäestiku kõrguselt teine mägi (4437 meetrit). Mägi asub Kongo Demokraatliku Vabariigis Virunga rahvuspargi alal.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on 1° 27′ 50″ S, 29° 25′ 06″ E. Mikeno on Virunga mägede suurtest vulkaanidest läänepoolseim. Mägi asub umbes 6 km Karisimbist loode pool.
Rummu Erikutsekool

Rummu erikutsekool oli kutsekool Harju maakonnas Rummu asulas. Kool eksisteeris 1968–2007. Kool korraldas õpet kinnipeetavatele Rummu vanglas, Murru vanglas ja Ämari vanglas. 
Kool asutati 1968 nime all Murru kutsekool nr 36. 1984–1993 kandis kool nime Murru kutsekool nr 3. 1993–2007 kandis kool nime Rummu erikutsekool.
São Vicente neem

São Vicente neem (portugali keeles Cabo de São Vicente, eesti keeles 'Püha Vincenti neem') on neem Portugali lõunarannikul Algarves Sagrese linna lähistel.
See neem moodustab Portugali edelatipu, mille koordinaadid on 37°01′30″ pl 8°59′40″ lp.
Neem on nime saanud sinna väidetavalt maetud kristliku märtri püha Vincenti järgi. 1173. aastal kaevati pühaku säilmed kuningas Afonso I algatusel välja ja viidi üle Lissaboni.
Neeme juures on toimunud arvukalt merelahinguid. 1833. aastal Portugali kodusõja raames aset leidnud merelahingus saavutas Dom Pedrole ustav konstitutsionalistide laevastik võidu Miguel I absolutistide laevastiku üle.
Jumalaema kiriku kellamees (joonisfilm 1996)

"Jumalaema kiriku kellamees" on Walt Disney stuudios 1996. aastal valminud täispikk muusikaline multifilm.
Film põhineb Victor Hugo romaanil "Jumalaema kirik Pariisis". Kuigi romaani tegevustikku muudeti filmi jaoks märkimisväärselt, et see sobiks igas vanuses vaatajatele, on film siiski Disney filmide hulgas üks süngemaid.
Film sai peamiselt positiivseid arvustusi ja oli ka kinopubliku seas populaarne.
Filmi muusika nomineeriti Oscarile ja Kuldgloobusele.
Käina kirik

Käina Martini kirik on kirik Käina alevikus Hiiumaal.
Algselt paiknes siin oletatavasti 13. sajandist pärit puitkirik. Kivikirik, mis 1941. aastal pärast pommitabamust varemeiks põles, ehitati 1500. aastate paiku piiskop Johannes III Orgase valitsemise ajal.
Et kirik ehitati viirsavile, siis vajumise tagajärjel tekkivate kahjustuste vältimiseks toestati 1660. aastatel kiriku idamüüri võimsate tugipiilaritega.
Et aja jooksul jäi kirik kogudusele väikeseks, ehitati 1860. aastaks kiriku lõunaküljele juurdeehitis ja altar tõsteti ümber põhjaseina. Taolist põhja–lõunasuunalist põhiplaani lahendust peetakse Baltikumis ainulaadseks.
Pawnee maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1867. aastal.
Heigo Teder

Heigo Teder (sündinud 18. juulil 1981 Jõgeval) on eesti kultuurikorraldaja.
1999. aastal lõpetas Jõgeva Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikateedri 4. lennu näitleja erialal, kursuse juhendajaks Kalju Komissarov.
Töötanud aastatel 2003–2006 Ugala teatris trupijuhina ja aastatel 2006–2014 Rakvere teatris projektijuhina. Alates 2014. aastast töötab Ugala teatris korraldusjuhina.
Olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia üliõpilasesinduse president (2002–2003).
Produtseerinud ja korraldanud teatrilavastusi, suvelavastusi, festivale, sariüritusi, aktsioone ning kontserte (olnud muu hulgas ka Eesti Vabariigi aastapäeva kontserdi ja Eesti Vabariigi Presidendi T. H. Ilvese vastuvõtu produtsent Jõhvis 2008).
Tegutsenud solistina (2006–2014) elektroonilise tantsumuusika ansamblis Def Räädu ja sooloartistina esinejanime Mr. President all muusikaprojektides.
Eesti Näitlejate Liidu liige.

Tööd lavastajana

2011 – Charles Bukowski, Heigo Teder “Ihast. Pihast. Lihast. Vihast.”, Rakvere teater
2012 – Sarah Kane “Neetud” (“Blasted”), Rakvere teater

Tööd muusikalise kujundajana

2008 – Ott Aardam “Poks”, Ugala teater

Tööd näitlejana

Matu (A. H. Tammsaare, U. Lennuk “Kõrboja perenaine”, 2016)
Johnnie Dowd (R. Lawler “17nda nuku suvi”, 2014)
Larsson (A. Lindgren “Pipi Pikksukk”, 2010)
Tengil (A. Lindgren “Vennad lõvisüdamed”, 2009)
Joe; Ira (N. Ephron “Kui Harry kohtas Sallyt”, 2009)
Hannes (U. Lennuk “Päeva lõpus”, 2008)
Ingel (V. Jerofejev “Üks joodik sõitis rongiga”, 2008)
Mees (J. Karu “Vanaema juures”, 2007)
Kadett (E. Rostand “Cyrano de Bergerac”, 2007)
Pankur (O. Luts “Suvi”, 2005)
Arrow (R.L. Stevenson “Aarete saar”, 2004)
Silva (A. Vampilov “Vanem poeg”, 2003)
Johann; Biggi (A. Ibsen “Nüüd ja igavesti”, 2003)
Nõid (J. W. Goethe “Faust”, 2003)
Onufri (L. Andrejev “Meie elupäevad”, 2002)
Petruchio (W. Shakespeare “Tõrksa taltsutus”, 2002)

Saatesari “Suitsuruumilood”

“Suitsuruumilood” on jutusaade, milles Ugala korraldusjuht Heigo Teder kutsub endale külla loomeinimesi, et avameelsete vestluste laudu avada kuulajatele teatritegemise telgitaguseid. Kuula toimunud kohtumiste salvestisi siit.

Tunnustused

2018 – Ugala kolleegipreemia – südamega tehtud töö
2017 – Ugala kolleegipreemia – südamega tehtud töö
2016 – Kultuurkapitali tunnustuspreemia – Ugala toomine Viljandi kultuuripilti
2015 – Ugala kolleegipreemia – parim maja töötaja
2015 – Ugala kolleegipreemia – südamega tehtud töö
2014 – Ugala kolleegipreemia – südamega tehtud töö
2012 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
2011 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
2010 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
2009 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
2008 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
2007 – Rakvere Teatri kolleegipreemia – parim korraldaja
Fülogeneetiline süstemaatika

Fülogeneetiline süstemaatika on suund bioloogilises taksonoomias, mis seab eesmärgiks koostada niisugune süsteem, mis võimalikult täpselt vastaks eluslooduse fülogeneesile ehk põlvnemisloole.
Fülogeneetilise süstemaatika üheks peamiseks meetodiks on kladistika. Kladistika ei võimalda arvesse võtta kõiki fülogeneesi vorme, kuid ta on kõige kasutatavamaks meetodiks neis rühmades, kus võib eeldada, et evolutsioon on olnud üksnes divergentne. Hübridogeense liigitekke või ulatusliku horisontaalse geeniülekande korral ei saa fülogeneetiline süsteem olla rangelt hierarhiline. Niisuguse, võrkja fülogeneesi kindlakstegemine nõuab mitmete uurimismeetodite kooskasutamist.
Albaania lekk

Lekk (albaania keeles lek) on Albaania rahaühik.
1 lekk jaguneb 100 qindariks, mis ei ole aga käibel. Käibel on 100-, 200-, 500-, 1000- ja 5000-lekised pangatähed (2003).
Albaania leki valuutakood ISO 4217 on ALL ja numberkood on 008.
Rahaühik nimetati Lekë Dukagjini järgi, kes elas 15. sajandil, oli Skanderbegi kaasaegne ja juhtis pärast viimase surma võitlust Osmanite riigi vastu, kuid pärast tema surma sai Albaania osaks Osmanite riigist.
Albaania lekk võeti kasutusele 1926. Uued rahatähed võeti kasutusele 1947 ja 1957. 1965 toimus rahareform ja kasutusele võeti niinimetatud teine lekk, mis kehtib tänapäevani, ehkki 1995-1996 võeti kasutusele uued rahatähed.
Albaania Panga kursi järgi 12. juulil 2003 maksis 1 euro 134,12 lekki ja 1 USA dollar 118,35 lekki. 29. augusti 2010 seisuga maksis 100 lekki 11,4471 Eesti krooni . 21. sajandil on lekk USA dollari suhtes tunduvalt tugevnenud: dollar maksis 2000. aastal 143,709 lekki ja 2008. aastal 79,546 lekki.
Ḫallušu-Inšušinak

Ḫallušu-Inšušinak (valitses umbes 699 eKr – 693 eKr) oli Elami kuningas Uus-Elami dünastiast, kelle nimi on teada Babüloonia kroonikatest. Enamasti samastatakse teda Elami allikate Halluši-Inšušinakiga.
Kroonika andmetel oli ta oma eelkäija Šutruk-Nahhunte III vend ning valitses kuus aastat. Ent on ka Nippurist pärinev juriidiline tekst, mis olevat kirjutatud tema viieteistkümnendal valitsemisaastal. See on tekitanud ajaloolaste seas seniajani lahendamata vaidlusi. 
Oma ainsas säilinud pealdises nimetab ta end kuningas Humban-tahrahi tak '​iks. See sõna ei tähenda siin 'poega', vaid 'meessoost järeltulijat';  Humban-tahrah oli tema vanaisa vend. Kuningas nimetab end seal ka riigi suurendajaks ning palub jumal Inšušinakit: "Ära pea minu võitu kurvastusväärseks!"
Ḫallušu-Inšušinak tuli võimule verise paleepöördega. 
Kui Assüüria kuningas Sîn-aḫḫe-eriba (Sanherib) ründas Babülooniat, oli Babüloonia kuningas Marduk-apla-iddina II sunnitud taganema Pärsia lahe äärsetesse soodesse. Ta sai Elamis varjupaiga ning Ḫallušu-Inšušinak andis talle valitseda Nagita (Nagite-rakki 'soomaa') linna  Elami ranniku lähedal. Vastuseks sellele rajas Sîn-aḫḫe-eriba sõjalaevastiku ning vallutas Nagita ja mitu muud mereäärset linna. Ta ründas Elami provintse, et püüda Babüloonia põgenikke ning seejärel hävitada Babüloonia kuningas Mušēzib-Marduk. Sellest on juttu ka Babüloonia allikates, kuid seal väidetakse, et sellal kui Assüüria väed olid hõivatud Pärsia lahe piirkonnas, ründas Ḫallušu-Inšušinak oma vägedega Babüloonia põhjaosa ning vallutas Akadi ja Sippari (oktoobris 694 eKr), lõigates ära Assüüria vägede ühenduse tagalaga. Babüloonia väed said lüüa; nende kuningas, Sîn-aḫḫe-eriba poeg, Assüüria troonipärija Aššur-nadin-šumi võeti vangi ja saadeti Elamisse, kus ta suri või tapeti. Ḫallušu-Inšušinak tõstis Babüloonia troonile oma mehe Nergal-ušēzibi.  Tagasiteel Assüüriasse saavutas Sîn-aḫḫe-eriba septembri lõpus 693 eKr Nippuri all suure võidu Babüloonia ja Elami ühendvägede üle. Assüürlased võtsid Nergal-ušēzibi vangi, Ḫallušu-Inšušinak põgenes oma vägede riismetega Elamisse. Ḫallušu-Inšušinaki olevat kukutanud tema kaasmaalased 26. tašritul (14. oktoober) 693 eKr: Babüloonia kroonika ütleb, et Susa elanikud panid tema ees linnaväravad kinni ja tapsid ta. Kuningaks sai tema poeg Kutir-Nahhunte IV.
Ivi Kesküla

Ivi Kesküla (sündinud 28. aprillil 1963 Kuressaares) on Eesti jurist, kohtunik.
Aastatel 1983–1991 töötas ta Tallinna Kalinini Rajooni Rahvakohtus sekretärina, kantseleijuhatajana ning kohtuniku kohusetäitjana. Ta lõpetas 1990. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õiguse erialal. 
20. novembril 1991 valis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Ivi Kesküla kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.
14. septembril 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Ivi Kesküla kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.
21. jaanuaril 1998 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Ivi Kesküla kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse. Ta töötab tänaseni Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis ning on alates 2009. aastast kriminaalkolleegiumi juhataja (esimees).
8. veebruaril 2017 annetas Vabariigi President Toomas Hendrik Ilves talle Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Kihelkonna valla lipp

Kihelkonna valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Kihelkonna valla lipp.
Lipp on kinnitati 9. juulil 1997.

Lipu kirjeldus

Valla ristkülikukujuline lipp koosneb võrdse laiusega 4 punasest ja 3 mustast horisontaalsest värvilaiust, mille ülemine ja alumine on punased. 
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Dunte mõis (Riia)

Dunte mõis (Duntes muižiņa, ka Kaminga muiža ja Kūmiņa muiža, saksa keeles Eichenheim, ka Kummings Hof) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus Dunte ja Pededze tänavate ristumiskohas.
Dunte mõis rajati 17. sajandil Sarkandaugava kõrgele kaldapealsele. Mõisa esimesed omanikud olid Dunted, kellele kuulus ka Dunte mõis Salatsi piirkonnas.
18. sajandi teisel poolel ostis mõisa inglasest kaupmees Patrick Cumming, kes liitis sellega veel mitu muud krunti. Koos teise kaupmehega asutasid nad ettevõtte "Cumming-Fenton & Co", mis tegutses vaatamata välismaalastest ettevõtjaile kehtestatud kõrgemale maksumäärale edukalt. Ettevõte jätkas tööd ka kontinentaalblokaadi ajal; Cummingid tegutsesid toona Dunte mõisa asemel küll Suurbritannias.
Aastast 1872 tegutsesid Dunte mõisas mitmed heategevuslikud organisatsioonid. Mõisas asus toona ka kool, mis suleti seoses venestamisega. Mõisa juures asus ka supluspaik.
19. sajandi teisel poolel kandis mõis ka Eichenheimi ja Ozolaine nime. Põhjuseks olid mõisa pargis asuvad ja selleks ajaks suureks sirgunud tammed. Dunte mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.
Arne Maasik

Elukäik

Tegutseb arhitekti ja kunstnikuna 1995. aastast, mil lõpetas Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuribakalaureusena. 1997. aastal lõpetas samas arhitektuuriosakonna magistrantuuri.
1996–2003 töötas arhitektina arhitektuuribüroos Künnapu & Padrik. Osales ehitiste ja võistlustööde projekteerimisel, näiteks Tallinna Botaanikaaia Palmimaja, hotell Radisson SAS, korterelamud Vabaõhumuuseumi teel, Viru Keskus (kõik Tallinnas). Töötas 2003–2007 arhitektuuri- ja linnaehitusfotograafiale ning näituste korraldamisele spetsialiseerunud fotograafiafirma Zepp Grafelin loovjuhina. Fotograafiafirma Decadencity asutaja ja omanik (aastast 2007). 
Töötanud õppejõuna Tartu Kõrgema Kunstikooli fotoosakonnas, retsenseerinud arhitektuuriüliõpilaste diplomitöid Tallinna Tehnikakõrgkoolis, lugenud Eesti Kunstiakadeemia fotoosakonnas arhitektuurifotograafia kursust.

Looming

Arne Maasiku looming on keskendunud peamiselt arhitektuurifotograafiale. Teinud kaastööd arhitektuuri- ja kunstiväljaannetele, nende hulgas Architectural Review (UK), AD (UK), A10 (Holland), Stauba (Tšehhi), Arkkitehti (Soome), Maja, Eramu, Projekt & Ehitus, kunst.ee, Eesti Ekspress, Estonian Art, Vikerkaar, Ehituskunst jm.

Arne Maasik on Eesti Kunstnike Liidu (2003) ja Eesti Üliõpilaste Seltsi (1992) liige. Arne Maasiku töid on omandanud Eesti Kunstimuuseum, Eesti Arhitektuurimuuseum, töid on erakogudes Eestis, Soomes ja USA-s.
Rannavall

Rannavall (vananenud termin randvall ehk randrõõne) on tormi(de) poolt mererannale heidetud klibust ning veeristest koosnev piklik positiivne pinnavorm.
Rannavallid moodustuvad suuremate tormide käigus. Nende moodustumine ei ole mitte pidev, vaid hüppeline.