google/wiki40b huggingface dataset:
Kuštšovskaja külaasundus

Kuštšovskaja külaasundus (Кущёвское сельское поселение) on Venemaa Föderatsiooni 3. järgu haldusüksus ja maaomavalitsus, mis asub Krasnodari krai Kuštšovskaja rajooni keskosas. Külaasunduse keskus on Kuštšovskaja staniitsa.
Külaasunduses on 32 986 elanikku.
Greip

Kirjeldus

Greip sarnaneb apelsiniga, kuid on suurem. Seemned ja koor moodustavad greibi massist 49%.
Greip on väärtuslik puuvili, eriti suure C-vitamiini sisalduse poolest. See sisaldab ka B-vitamiini.

Kasutamine

Greibid said populaarseks alles 19. sajandi lõpus. Enne kasvatati greibipuid üksnes ilu pärast. USA sai kiiresti maailma suurimaks greipide tootjaks. Peamised greibipuude istandused asuvad Floridas, Texases, Arizonas ja Californias.
Greip on hinnatud puuvili Ameerika Ühendriikides, kus sellest pressitakse haput mahla, mida kasutatakse nii värskelt kui ka konservitult. Mahla tööstuslikul valmistamisel purustatakse ja pressitakse kogu vili korraga. Tsentrifuugi abil eraldatakse eeterlik õli viljamahlast nagu koor piimast. Pressimisjäätmeid kasutatakse loomasöödaks. Greibimahl soodustab kantserogeenide ja muude mürkide väljumist maksast. 
Vilja koor sisaldab rohkelt eeterlikke õlisid. Greibikoorest toodetakse söögiisu tõstvat mõruainet limoliini ja pektiini.
Greibikoor on juba ammu tuntud iseäraliku lõhna poolest. Greibikooreõli kasutatakse lõhnravis.
1962. aasta Eesti meistrivõistlused mäesuusatamises

1962. aasta  Eesti meistrivõistlused mäesuusatamises  toimusid osakaupa. Slaalom peeti 8. veebruaril Otepääl.
Trygve Gulbranssen

Trygve Emanuel Gulbranssen ( 15. juuni 1894 Oslo – 10. oktoober 1962 Eidsberg) oli Norra kirjanik.
Ta sündis tisleri ja ehitusmeistri Christen Gulbrandseni ja tema naise Alette kolmanda pojana.
Tegutsenud algul äriettevõtjana ning pikka aega spordiajakirjanikuna, alustas ta kirjutamist alles ligi 40-aastasena.
Ainukesteks autori sulest ilmunud ilukirjanduslikeks teosteks võib pidada nn Bjorndali-triloogiat, mis on tõlgitud enam kui 30 keelde ning mis kuulub omaaegse Norra ilukirjanduse tippteoste hulka.
Triloogia koosneb kolmest raamatust. 1933. aastal ilmus esikromaan „Og bakom synger skogene” (“Ja taamal laulavad metsad") Aasta hiljem järgnes sellele “Det blåser fra Dauingfjell” (“Tuuled puhuvad Vaimudemäelt”) ning triloogia lõpetab 1935. aastal ilmunud “Ingen vei går utenom” (“Ei lähe kõrvalteed”).
Alates 1940. aastast asus autor elama oma tallu Eidsbergis, kus tegutses kuni oma elu lõpuni.
Gulbransseni teoste kogutrükiarv on üle 12 miljoni.
Hoia Eesti Merd

Hoia Eesti Merd (HEM) on mittetulunduslik organisatsioon, mis asutati 9. mail 1993.
Ühenduse peaülesanne on kaitsta Eesti merd, saari, rannaalasid ja siseveekogusid ning tagada nende looduslik tasakaal ja omanäolisus.
Ühendus teeb koostööd teiste riikide samasihiliste ühendustega, näiteks Soome ühendusega Pidä Saaristo Siistinä.
HEM on assotsieerunud Rahvusvaheline Keskkonnakoolituse Fondiga (FEE), millega koostöös toimub muu hulgas Rahvusvahelise Sinilipu Liikumine ja ökokoolide tegutsemine.
Organisatsiooni esimees oli 1993–2002 Arnold Rüütel, pärast seda oli organisatsiooni president Villu Reiljan.
Müüdilisus

Müüdilisus ja müütilisus on paralleelsed mõisted, mis spetsiifiliste tähenduste rõhutamiseks eristatud.
Müütilisus ('müütoslikkus') on muinasloolisus, legendaarsus. Müütiline on see, mis sisaldub müütides, mida me teame (ainult) müütide kaudu, mis on uskumise objekt. Nt võib rääkida "müütilisest Kalevipojast", "müütilisest Hellenist", "müütilisest Eedeni aiast" vms.
Müüdilisus ('müüdipärasus, müüdipidisus') on müütidega põimunud olelussfäär kui selline. Müüdiline on see, mis toimib läbi müüdi kui olelusviisi, pärib müüdist, saab asu müüdi kaudu. Nt võib rääkida "müüdilisest maailmavaatest", "müüdilisest rahvast", "müüdilisest Teebast".
"Müüdiline maailmavaade" oleks selline maailmavaade, mis kaasneb müütidesse uskumisega, kuid pole ise "müütiline", ei ole meile teada müütide kaudu, vaid on üks reaalselt ettekujutatav maailmanägemise viis.
Jana Mälk

Jana Mälk (vene keeles Яна Вадимовна Мялк; sündinud 22. jaanuaril 1975) on eesti juurtega Venemaa näitleja.
Ta lõpetas 1997. aastal Kaug-Ida Riikliku Kunstide Instituudi teatriteaduskonna ja töötab samast aastast näitlejana Gorki-nimelises Primorje Krai Akadeemilises Draamateatris.

Päritolu

Ta sündis Primorje krais teatrinäitleja Vadim Mälgu perekonnas. Jana vanaisa Jaan Mälk oli 1892. aastal Eestist Kaug-Itta väljarännanud eestlane.
Tootmise hierarhiline juhtimine

Tootmise hierarhiline juhtimine on tootmise selline juhtimine, mis toimub mitmel eri tasandil. Selline juhtimine kujutab endast piltlikult püramiidi, mis sisaldab eri suunitluse ja ülesandega juhtimistasandeid.
Bernd Eichinger

Bernd Eichinger (11. aprill 1949 – 24. jaanuar 2011) oli saksa filmilavastaja ja -produtsent.
Bernd Eichinger oli filmide "Allakäik", "Roosi lugu", "Lõputa lugu", "Vaimude maja", "BaaderMeinhofi kompleks", "Preili Smilla lumetaju", "Fantastiline nelik" jt produtsent.
Ta oli filmistuudio Constantin Film asutaja ja tegevjuht.
Paul Samuelson

Tunnustused

Paul Anthony Samuelson sai 1947. aastal John Bates Clarki medali.
Aastal 1958 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Aastal 1970 pälvis Samuelson Nobeli majandusauhinna.
Nobeli majandusauhinna laureaadid
1969 Frisch, Tinbergen • 1970 Samuelson • 1971 Kuznets • 1972 Hicks, Arrow • 1973 Leontief • 1974 Myrdal, Hayek • 1975 Kantorovitš, Koopmans • 1976 Friedman • 1977 Ohlin, Meade • 1978 Simon • 1979 Schultz, Lewis • 1980 Klein • 1981 Tobin • 1982 Stigler • 1983 Debreu • 1984 Stone • 1985 Modigliani • 1986 Buchanan • 1987 Solow • 1988 Allais • 1989 Haavelmo • 1990 Markowitz, Miller, Sharpe • 1991 Coase • 1992 Becker • 1993 Fogel, North • 1994 Selten, Nash, Harsanyi • 1995 Lucas • 1996 Mirrlees, Vickrey • 1997 Merton, Scholes • 1998 Sen • 1999 Mundell • 2000 Heckman, McFadden • 2001 Akerlof, Spence, Stiglitz • 2002 Kahneman, Smith • 2003 Engle, Granger • 2004 Kydland, Prescott • 2005 Aumann, Schelling • 2006 Phelps • 2007 Hurwicz, Maskin, Myerson • 2008 Krugman • 2009 Ostrom, Williamson • 2010 Diamond, Mortensen, Pissarides • 2011 Sargent, Sims • 2012 Roth, Shapley • 2013 Fama, Hansen, Shiller • 2014 Tirole • 2015 Deaton • 2016 Hart, Holmström • 2017 Thaler • 2018 Nordhaus, Romer
Ruta Tamre

Ruta Tamre on eesti hüdrograaf ja riigiametnik, "Eesti järvede nimestiku" (2006) koostaja.
2002–2007 õppis Tamre Eesti Maaülikoolis magistriõppes (juhendaja Ingmar Ott, teema "Valgla mõju rannajärvedele").
2018. aasta seisuga töötab Tamre Keskkonnaagentuuris peaspetsialistina. Varem on ta töötanud EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis.
Libumäe mõis

Libumäe mõis (saksa keeles Libbomäggi) oli Väike-Rõude mõisa kõrvalmõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Vīksna vald

Ajalugu

Vīksna vald moodustati aastal 1936, mil selle maad eraldati Balvi vallast. 1945. aastal moodustati valda Georgijeva, Nikolajeva ja Oknupe külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti  aga vald ametlikult. Aastal 1951 liideti Nikolajeva külanõukoguga likvideeritav Oknupe külanõukogu, ent kolhoosi Zaveti Iļjiča maad liideti Georgijeva külanõukoguga. Aastal 1960 liideti sellega Liepna külanõukogu kolhoosi Pobeda maad. Aastal 1965 liideti sellega osa likvideeritavast Georgijeva külanõukogust, ka nimetati külanõukogu ümber Vīksna külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks.  2009. aastast kuulub vald Balvi piirkonda.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Mīzaji muinaskalmed ehk Sõjahauad ja Kauguri mäe linnamägi. Kohaliku kaitse all on Mežarija tuulik, Vīksna õigeusu kirik, Derdziņi muinaskalmed, Aizezere muinaskalmed ja Kačupe muinaskalmed ehk Baabamägi. Valla suurim jõgi on Bolupe. Looduskaitse all on Mežareja künnapuu, Miezaji künnapuu, Vīksna Õõnestamm, Lauzi Suurmänd, Osīši vana pärn, Annasbirzsi künnapuu, Aizezere põõsastamm, Ozolkalni tamm ja Makšinova tamm.

Külad

Vallas on kolmkümmend kaks küla. Valla keskuses Vīksnas (vidējciems) oli aastal 2018 213 elanikku. Teised valla külad on staatusega skrajciems – Aizezere 8 elanikuga aastal 2018, Annasbirzs 14 elanikuga aastal 2018, Apšukolns 5 elanikuga aastal 2007, Ašusils 9 elanikuga aastal 2018, Augstābirzs 5 elanikuga aastal 2018, Berezņaks 7 elanikuga aastal 2018, Čāgas 8 elanikuga aastal 2018, Dampadruva 5 elanikuga aastal 2018, Derdziņi 26 elanikuga aastal 2007, Dubudeksnis 10 elanikuga aastal 2018, Egļukolns 26 elanikuga aastal 2018, Georgijeva 5 elanikuga aastal 2018, Jūdiņi 4 elanikuga aastal 2018, Kačupe 8 elanikuga aastal 2018, Louzi 17 elanikuga aastal 2018, Makšinova 32 elanikuga aastal 2018, Makšinovas Strauti 5 elanikuga aastal 2018, Mežareja 4 elanikuga aastal 2018, Mīzaji 10 elanikuga aastal 2018, Oknupe 4 elanikuga aastal 2018, Pakalnīši 6 elanikuga aastal 2018, Pārkuni 4 elanikuga aastal 2007, Pokuļova 19 elanikuga aastal 2007, Rimši 1 elanikuga aastal 2018, Smiltine 7 elanikuga aastal 2018, Sprūgas 26 elanikuga aastal 2018, Strauti 31 elanikuga aastal 2018, Ukraina 6 elanikuga aastal 2007, Vackuprava 7 elanikuga aastal 2018, Valentinova 2 elanikuga aastal 2018 ja Zaļmežnīki 4 elanikuga aastal 2018. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Surmanuhtlus Eestis

Surmanuhtluse kaotamine Eestis

Surmanuhtlus rahu ajal kaotati Eesti NSV-s üleliidulise seadusega 26. mail 1947.
Surmanuhtlus taastati 12. jaanuaril 1950. aastal "kodumaa reeturite, spioonide ja õõnestajate-diversantide" juhtumitel. 30. aprillist 1954 võis surmanuhtlust rakendada ettekavatsetud tapmise karistamisel. 15. veebruarist 1962 võis surmanuhtlust rakendada vägistamise karistamisel, 20. veebruarist 1962 suures ulatuses altkäemaksu võtmise puhul.
Inimesi mõisteti surma ka pärast 1991. aastat, kuid surmanuhtlust ei viidud enam täide. Pärast iseseisvuse taastamist pidas Eesti poliitiline eliit vajalikuks Euroopa Liidu riikide eeskujul asendada surmanuhtlus eluaegse vangistusega, kuigi raskete kuritegude osatähtsus Eestis 1990. aastate alguses suurenes.
13. jaanuaril 1997 esitas valitsus Riigikogule "Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli nr 6 ratifitseerimise seaduse eelnõu", mis nägi ette surmanuhtluse kaotamise. Surmanuhtlus säilis meie seadustikus kuni 1998. aastani.
Pärast surmanuhtluse kaotamist on Eesti ühiskonnas arutatud surmanuhtluse taastamist eriti raskete kuritegude puhul. Eesti Kirikute Nõukogu tellis 2015 aastal OÜ Saar Pollilt küsitluse, mille tulemusena selgus, et 1002 inimesest vanuses 15-74 pooldasid surmanuhtlust 70%.
2019. aasta jaanuaris MTÜ Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Turu-uuringute AS-i poolt 1001 valimisealise Eesti kodaniku seas läbi küsitluses toetas Eestis surmanuhtluse taastamist 40% ja vastu oli 53% vastanutest. 7% oma seiskoht puudus.
Trigonomeetria

Trigonomeetria on kolmnurga külgede ja nurkade seoseid käsitlev matemaatika osa.
Hans von Fersen

Elulugu

Sündis Eestimaa maanõuniku, Laupa (Laupa), Lohu (Loal) ja Jäneda (Jendel) mõisniku (aastast 1630 ka Abja) Reinhold von Ferseni (1594–1649) ja Dorothea Wrangelli (1590–1652) pojana. Tema ema oli Rootsi feldmarssali ja Liivimaa kindralkuberneri Herman Wrangeli õde.
1643. aastal teenis välja kaptenleitnandi auastme ja sai 1655. aastal Hämeenlinna (rootsi Tavastehus) lääni rügemendiülemaks. Aastast 1660 oli Tallinna komandant ja aastal 1665 sai jalaväe kindralmajori auastme, ning oli ka Eestimaa hertsogkonna maanõunik.  
1674. aastal ülendati Hans von Fersen kindralleitnandiks ja koos vend Fabian von Ferseni ning onupoegade Otto Wilhelm von Ferseni ja Hermann von Fersen nooremaga Cronendahli sai ta (Skabersjö, Skåne maakonnas) vabahärra tiitli. Aastal 1675 määrati Hans von Fersen Riia kuberneriks ja 6. mail 1682 Ingerimaa, Nöteborgi ja Käkisalmi lääni kuberneriks Narvas, kus ta ka järgmisel aastal suri. 
Ta oli Cronendahli vabahärra, Mäo (Mekshoff), Abja (Abia), Palupera (Palloper), Kammeri (Duckershof), Laupa (Laube), Valkla (Wallküll), Sipa (Siep) ja Emajõe (Embekshoff, Embeck – liideti hiljem Puurmanni ja Raadiga) mõisa pärushärra.
Tõugjas

Levila ja eluviis

Tõugjas elutseb suuremates mageveelistes vooluveekogudes ja järvedes Kesk-Euroopast alates Reini jõest ida poole kuni Volga jõe vesikonnani. Lõunast ulatub levik Doonau suudmealani ja põhjas kuni Lõuna-Soomeni.
Koeb aprillist juunini.
Tõugjas on Eesti suurim omamaine karpkalaline ja ainuke röövtoiduline nende hulgas. Eestis elutseb tõugjas peamiselt Peipsi järves ja Võrtsjärves ning nendega ühenduses olevates suuremates jõgedes nagu Emajõgi ja Narva jõgi. Eestis elab tõugjas kuni 10-aastaseks ja kasvab 7–8-, vahel ka 10-kiloseks.
Tõugja püük on Eestis aastaringselt keelatud ja ta on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Tamašoŭka

Ajalugu

Aastal 1887 valmis raudtee Bresti ja Chełmi vahel. Toona oli Tamašoŭka 29 elanikuga küla, raudteejaama juurde tekkis asula 32 elanikuga. Aastal 1915 peeti selle piirkonna pärast ägedaid lahinguid, kus hukkus kokku 1348 sõdurit.
Kuni 1917. aastani oli Tamašoŭka Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal kasvas asula jõudsalt, sinna rajati metsatööstus. Aastaks 1940 oli külas 4150 elanikku.
1939–1991 kuulus Tamašoŭka Nőukogude Liidu koosseisu. Teise maailmasõja ajal hõivasid asula Saksa väed, sinna rajati juutide geto. Geto likvideerimisel hukkus ligikaudu 2200 inimest, lisaks põletasid saksa väed maha 129 maja ja hukkasid ligikaudu 2000 küla elanikku. Aastal 1949 moodustati Tamašoŭkasse Dzeržinski nimeline kolhoos. Aastal 1956 oli külas kõigest 756 elanikku.
Magda Bormeister

Isiklikku

Ta oli kunstnik Märt Bormeisteri abikaasa, ning kunstnik Marju Bormeisteri  ja kunstnik ning fotograaf Märt Bormeister noorema ema.
René Laane

Haridus

René Laane õppis aastatel 1984–1992 Lähte keskkoolis. 2003. aastal lõpetas Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kõrgema Sõjakooli. 
Ta sai 2017. aastal magistrikraadi (cum laude) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnast strateegilise juhtimise erialal.
Tema magistritöö teema oli "Kasutajate kaasamine ettevõtte internetiturunduse tõhustamisse OÜ Fitlap näitel".

Töö

Alates aastast 2009 on René Laane OÜ Fitlap tegev- ja turundusjuht ning treener. Ettevõte tegeleb tervislike eluviiside propageerimisega veebilehel Fitlap.ee. Veebipõhiseid treeningu- ja toitumisnõustamise teenuseid pakutakse Eestis, Soomes, Venemaal, USAs ja Prantsusmaal. Omas valdkonnas on Fitlap Eestis turuliider. Eestis on ettevõttel üle 100 000 registreeritud kliendi.

Vabatahtlik tegevus

René Laane on aidanud arendada koolinoorte ettevõtlikkust koolinoorte arenguprogrammis ENTRUM. Ta abistab alustavaid ettevõtjaid mentorina EASi mentorprogrammis, on Tartu Ärinõuandla mentorklubi mentor.

Isiklikku

Tema emapoolne vanaisa Aleksander Rudolf Laane (1910–1973) oli tõstja ja tõstespordikohtunik.
August Roosileht

Elukäik

August Roosileht sündis Vajangu vallas Kangru talus taluniku pojana. Mõne aasta pärast kolis perekond Roosna valda Remmiku tallu. Alghariduse sai ta Roosna-Tammiku algkoolist ja (1901–1906) Paide linnakoolist. Joonistama hakkas Paide Karskuse Kuratooriumi kursustel Rudolf Leppiku juhendamisel.
Aastatel 1906–1907 õppis ta Peterburis Stieglitzi kunstikoolis, seejärel 1909–1912 Münchenis Michael Zeno Diemeri ja Heinrich Heidneri ateljeedes, 1912–1914 Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis Ivan Bilibini juures, kust sai ka joonistusõpetaja kutse. Roosileht oli esimene eestlane, kes lõpetas Kunstide Edendamise Seltsi kooli kuldmedaliga. Täiendas end stipendiaadina dekoratiivkunsti, sisearhitektuuri ja kodukaunistamise alal Viinis ja Pariisis.
Ta tegutses aastal 1913 Riias. Aastatel 1914–1917 võttis Roosileht mobiliseerituna osa Esimesest maailmasõjast. Aastast 1918 töötas Põltsamaal joonistusõpetajana ja aastast 1919 Paides. Ta oli Eesti Kunstnikkude Liidu, Rakenduskunstnike Ühingu RaKü ning Järva lava- ja helikunstiühingu Voog liige.
August Roosileht mõisteti 2. augustil 1941 kollaboratsioonis süüdistatuna surma ja hukati. Tema matmiskoht on teadmata

Looming

August Roosileht viljeles iseloomuliku puhta ja peenetundelise joonega stiliseeritud laadiga graafikat.
1930.–1940. aastatel oli tegev tarbekunsti ja dekoratsioonimaali alal. Paides elades pidas Roosileht avalikke loenguid sisekujunduse alal. Aastatel 1912–1914 joonistas karikatuure, mida avaldati ajalehes Kilk.
August Roosileht on kirjutanud ka hulga lastenäidendeid, mida ise ka lavastas. Kunstnik kirjutas ka mitmeid näidendeid ("Ohver", "Manala laul", "Hiina vaas") täiskasvanutele ning oli Paide harrastusteatris nende lavastaja ja dekoratsioonide autor. Maailmapärandist lavastas Roosileht Paide teatris Maeterlincki "Pellease ja Melisande".
Ta oli Kristjan Raua kõrval üks esimesi, kes tegeles aktiivselt "Kalevipoja" ainesega. 1920. aastal pani kunstnik välja sarja "Kalevipoja" illustratsioone ning 1921. aastal ilmus linoolgravüüride album "Paide".

Isiklikku

August Roosileht oli abielus ja ta oli ühe poja ning kolme tütre isa. Tema vanem tütar oli kunstnik Helve Viidalepp (1921–1979), väimees kunstnik Ants Viidalepp. Keskmise tütre poeg Toomas Raudam on kirjanik.

Tunnustused

Aastatel 1997 ja 1998 anti Paides välja August Roosilehe nimelist kultuuripreemiat. Preemia oli mõeldud väikelinnas või maakohas elavale professionaalsele kunstnikule, kirjanikule, muusikule või teatritegelasele, kel on teeneid oma kodukoha kultuuri arendamisel. Auhind otsustati anda välja Paides seetõttu, et Eesti Vabariigi riikliku tunnustuse pälvinud August Roosileht oli üks väheseid, kes oma kodukohale elu lõpuni truuks jäi. Preemia koosnes Roosilehe loomingust lähtuvast Jalgsema kitseeide muinajutumotiiviga kaelaehtest, mille teostas Margus Tiitsmaa kavandi järgi metallikunstnik Andrei Balašov ja 5000 kroonist. 1997. aastal läks auhind Heimtalis elavale tekstiilikunstnikule Anu Rauale, 1998. läks auhind Haapsalu kunstipedagoogile ja pallaslasele Heljulaine Zauramile.
Lahojärv

Lahojärv (on kasutatud ka nimekujusid Laho järv, Lahu järv, Lohu järv) on järv Põlva vallas, Mooste keskusest 3 km edelas metsa sees. Järve ümbritseb turbasamblaõõtsik.
Järve pindala on 2,7 ha, suurim sügavus 6 m.
Kohanimi

Kohanimi ehk toponüüm on geograafilise objekti (asula, soo, mere, jõe vm) nimi. 
Kohanimesid käsitleb onomastika haru toponüümika.
Šarūnas Šulskis

Šarūnas Šulskis (sündinud 26. novembril 1972 Kėdainiais) on leedu maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1996). 
Šulskis sai suurmeistriks 24-aastaselt 1996. aastal. Kaks aastat varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 9-kordne Leedu malemeister (1991, 1994, 1998, 2001, 2007, 2009, 2011, 2014, 2015).
Ta mängis kolmedel FIDE maailmameistrivõistlustel (1997, 2002, 2004). Teise ringi jõudis ta 2002. aastal Moskvas (kaotas seal Pjotr Svidlerile) ja 2004. aastal Tripolis (kaotas Konstantin Sakajevile).
Šulskis osales kahel korral Euroopa Liidu meistrivõistlustel: 2006. aastal Liverpoolis jagas 2.–9. kohta (võitis Nigel Short) ja 2007. aastal Valle d'Aostas Arvier's 7.–9. kohta (110 osavõtja seas).
2019. aastal sai Šulskis Igors Kovaļenko järel teise koha Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril.
Ta mängis Leedu võistkonna koosseisus 10 maleolümpial (1994–1998, 2002, 2004, 2008, 2010, 2014–2018).
Valga linnapea

Valga linnapea on Valga linnavalitsuse juht.
Tõlliste vald (1939)

Tõlliste vald oli vald Valgamaal aastail 1939–1950.
1. aprillil 1939 oli vallas 3152 elanikku.
Vald kuulus Riigivolikogu 58. valimisringkonda, kust valiti Värdi Velner.
Tõlliste vallavanem Arthur Gross arreteeriti 30. augustil 1940 esimese Eesti vallavanemana ja suri 30. juunil 1942.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

9. Tõlliste vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Tõlliste valla maa-alast, välja arvatud Kingsepa, Surdi-Kotter, Surdi-Hindrek, Püsniku-Abram, Püsniku-Peeter ja Kakko-Jaan talude maa-alad; b) senise Laatre valla maa-alast; c) senise Sooru valla maa-alast, välja arvatud Paju asunduse ja Läti piiri ääres asuva riigimetsa maa-alad; d) senise Sangaste valla Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli ja Hallika talude maa-aladest; e) senise Karula valla Kõrtsi, Muhkva, Muhkva-Hansu, Ussi, Päästu-Andu, Päästu-Jakob – Mangu, Suur-Kõrtsi, Piiri ja Päästu-Mango talude maa-aladest; f) senise Keeni valla Laatre jõest ja raudteest läänepool asuvast maa-alast, välja arvatud Pikahansu nr. 1 talu raudteest läänepool oleva osa maa-ala.
Paul Oja

Isiklikku

Tema elukaaslane on Heleen Sutt ja neil on poeg.
Eesti U-18 jalgpallikoondis

Eesti U-18 jalgpallikoondis on Eesti alla 18-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).
Doktor Martin

Sisu

Londoni Imperial College'is töötaval andekal ja edukal vaskulaarkirurgil doktor Martin Ellinghamil areneb välja hemofoobia ning tal tuleb leida endale uus töökoht. Ta hakkab pidama külatohtri ametit Cornwalli rannikul asuvas unises Portwenni kalurikülas, kus ta oli lapsena veetnud koolivaheaegu oma tädi, Joan Nortoni (Stephanie Cole) juures.
Doktor Martin Ellinghami meditsiinialased teadmised on kümnepalliskaalal hinnatavad maksimaalse kümne palliga, teadmised ja oskused inimestevaheliste suhete alal aga vaevu ühe palliga.
Paul Plakk

Elulugu

Paul Plakk oli talupidaja poeg, Mari, Peeter ja Tiit Plaki isa.
Lõpetas 1930 Tartu Tehnika Ühisgümnaasiumi.elektrotehnika haru cum laude.
Töötas 1931. a-ni kooli laboratooriumis. 
Teenis 1931-1932 aega kaitseväes Sidepataljonis elektrotehnika laboratooriumis.
Sooritas septembris 1931 Postivalitsuse juures raadioamatööri eksami.
1932-1936 tegutses raadioalal kodukohas Koiolas.
1936 töötas lühikest aega raadiotehases OÜ RET ja alates 1. oktoobrist 1936 J. Rammuli raadiotehases.
1941. aastal lõpetas ta TTÜ ehitus- ja mehaanikateaduskonna elektrotehnika erialal.
1952. aastal kaitses ta Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) tehnikakandidaadi kraadi elektrimasinate ja -aparaatide erialal (1952, TPI), Väitekirja pealkiri oli "Freesturba niiskuse määramine elektrilisel teel".

Õppetöö

Ta oli Eesti elektroonika- ja raadiotehnikaalase kõrghariduse üks alusepanijaid.

Õppevahendid

Ta on koostanud õpikuid jm õppevahendeid.

Teadustöö

Ta on loonud 17 liiki uusi originaalseid elektroonseid mõõtevahendeid.

Teaduspublikatsioonid ja leiutised

Üle 30 teaduspublikatsiooni ja trükise.

Leiutised

Ta on 2 autoritunnistuse autor.

Muu tegevus

Ta tegeles ka elektrotehnikaalase kõrghariduse ajalooga Eestis.
Karl Fischer (jalgpallur)

Karl Fischer oli baltisaksa päritolu Eesti jalgpallur.
Oma klubikarjääri (millest teada vaid aasta 1928) mängis ta klubis JK Tallinn.
Aastast 1928 mängis ta Eesti jalgpallikoondises neli mängu.
Aimarakeelne Vikipeedia

Aimarakeelne Vikipeedia (aimara keeles Aymar Wikipidiya) on Vikipeedia aimarakeelne versioon.
Aimarakeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal.
Seal on 4625 artiklit, millega see on artiklite arvult 185. keeleversioon.
Tiskre mõis

Tiskre mõis (saksa keeles Tischer) oli eramõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõis Tabasalu alale.