google/wiki40b huggingface dataset:
Gordioni sõlm

Gordioni sõlm oli legendaarne puntrasseaetud rihmade kogum, mille olevat teinud Früügia poolmüütiline kuningas Gordias ning mille lahtisõlmija pidavat saavutama võimu kogu Aasia üle.
Legendi järgi olevat Gordioni sõlme puruks raiunud Aleksander Suur, kui ta oma sõjakäigul Pärsia vastu oli seda püüdnud tulutult lahti sõlmida. Seetõttu tähendab väljend Gordioni sõlme raiuma mingit keerukat probleemi kiirelt ja efektiivselt lahendama.
Gerlinde Kaltenbrunner

Gerlinde Kaltenbrunner (sündinud 13. detsembril 1970 Kirchdorf an der Kremsis Ülem-Austrias) on austria alpinist. 
Ta on tippalpinist, kes 11. mägironijana ja esimese naisena maailmas on tõusnud kõigi 14 kaheksatuhandelise tippu lisahapnikku kasutamata. Tal kulus selleks 13 aastat (1998–2011). Oma viimase kaheksatuhandelise – K2 (8611 m) – vallutas ta alles kuuendal katsel.
Ta hakkas mägironimist harrastama 13-aastatselt. Õppis medõeks, kuid jätkas oma lemmikalaga. 32-aastaselt sai professionaalseks alpinistiks.
Ta oli abielus saksa alpinisti Ralf Dujmovitsiga (2007–2015), kes samuti on tõusnud kõigi 14 kaheksatuhandelise tippu.
Heinrich von Thurn

Heinrich von Thurn–Valsassina (rootsi Henrik von Thurn, tšehhi Jindřich Thurn; hukkus 20. augustil 1656 Riias) oli Böömimaa päritolu Rootsi sõjaväelane, riiginõunik, Tallinna ja Eestimaa kuberner.
Ta osales Kolmekümneaastase sõjas, kus temast sai 1646. aastal Sønderborgi hertsogi kompaniiülem ja ooberst. Pärast sõda määrati ta 1649 Riia kuberneriks. 1651. aastal sai temast Rootsi kindralmajor. 1653. aastal tegi kuninganna Kristiina temast riiginõuniku ning määras 16. augustil Eestimaa kuberneriks.
Ta hukkus tõenäoliselt 20. augustil 1656 Vene-Rootsi sõja (1656–1661) Riia piiramisel ning on maetud Riia toomkirikusse.
Ta oli Thurni, Valsassina ja Pärnu krahv, Kreuzi (Creutz, Gorizia ja Gradisca krahvkonnas) vabahärra, Veliši (Wellisch), Vintířovi (Winteritz), Göttingi, Loßdorfi ja Wennegardi härra.

Perekond

Tema vanemad olid Rootsi ooberst ja Pärnu krahv Franz Bernhard von Thurn (ka František Bernard von Thurn; 1592–1628) ja Alam-Austriast pärit krahvitar Magdalena Prüschenk von Hardegg (Hardeck, suri 1651 Pärnus). Tema vanaisa oli Karlštejni lossikrahv, Kolmekümneaastase sõja Böömimaa mässu üks juhte ja 1629 aastast Rootsi teenistuses olnud kindral Heinrich Matthias von Thurn (1580–1640), kes oli Ingerimaa kuberner (1629) ja Pärnu härra. Heinrichi isa ja vend krahv Christian von Thurni (1624–1640) on maetud Tallinna Toomkirikusse. Ta oli abielus Anna Markéta Haugvicovága (Haugvic z Biskupic, von Haugwitz) ja hiljem 1648 Johanna Margaretha von Baden-Hochbergiga (1623 Carlsburg – 1661 Audru), kes oli Baden-Durlachi markkrahv Friedrich V (1594–1659) ja tema esimese naise, Württembergi hertsog Friedrich I (1557–1608) tütre, Barbara von Württembergi (1593–1627) tütar, ning lesestunud abielust Kolmekümneaastase sõjas Rootsi feldmarssal olnud Johan Gustafsson Banériga (1596–1641).
Tõnis Kenkmaa

Tõnis Kenkmaa (sündinud 25. aprillil 1982) on eesti graafik ja muusik.
Ta lõpetas 2008. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafika magistrantuuri. Näitustel on ta esinenud alates 2001. aastast.
Ta töötab Kunstiakadeemias õppejõuna ja graafika osakonna digi- ja litograafiameistrina.
Ta on ansambli Pia Fraus liige.
Michael Patrick Kaltenhauser

Elulugu

Jalgpalli hakkas Michael Patrick Kaltenhauser mängima Babenshami klubis, kust läks hiljem klubisse 1860 Rosenheim, kust siirdus 2008. aastal omakorda Salzburgi Red Bulli. Red Bulli noortemeeskonnas mängis ta Austria esiliigas.
2009. aastal liitus Kaltenhauser Grödigi linna samanimelise klubiga. Hooajal 2009/10 sai Sportverein Grödig esikoha Austria piirkondliku liiga läänetsoonis ning tõusis esiliigasse.
2010. aasta juunis käis Kaltenhauser ülevaatusel Riia klubis Skonto, kus näitas end heast küljest sõpruskohtumisel Kaasani klubi Rubin varumängijatega. Varsti pärast seda kirjutas ta alla kahe ja poole aastasele lepingule Skontoga, mis kestab 2012. aasta lõpuni.
Läti kõrgliigas tuli Skonto 2010. aastal Läti tšempioniks, kuid Kaltenhauser ei mänginud klubi eest üheski mängus, jäädes kolmandaks väravavahiks.
3. märtsist 2011 laenati Michael Patrick Kaltenhauser hooaja lõpuni Sillamäe klubile Kalev. Kalevis sai temast kohe põhiväravavaht, kuni 13. augustil 2011 sai ta Tallinna Floraga toimunud matši käigus vigastuse. Sellega seoses lahkus Kaltenhauser 17. septembril 2011 klubi ridadest ja siirdus ravile koju Münchenisse.
2012. aasta 8. veebruaril liitus Michael Patrick Kaltenhauser Tartu klubiga Tammeka.
Tabelinus

Tabelinus (ka Tabellinus, Thabelinus, Tabelin või Tabeline; surnud umbes 1221) oli kristlasest Pudiviru vanem 13. sajandi alguse Virumaal.
Tabelinus esineb vaid Henriku Liivimaa kroonikas, kus teda on mainitud kolmel korral. Tema nime pole võimalik täpselt rekonstrueerida, sest ladinakeelse sufiksi -us äravõtmisel jääb järgi tüvi Tabelin, mille järel võis aga olla veel mõni täht, näiteks e. Seetõttu kasutatakse tavaliselt nimekuju Tabelinus.
Tabelinus valitses Läti Henriku järgi Pudivirus (Pudyviru, tõenäoliselt tähendas see Väike-Viru), kuid sellist muinaskihelkonda pole hilisemast ajast enam teada. Siin võis olla tegu Lemmu muinaskihelkonna pooliseseseisva lõunaosaga. Krooniku väitel oli temale alluvas muinaskihelkonnas 14 küla, mis kõik hiljem ristiti..
Tabelinus äratab huvi selle poolest, et Henriku teadaannete kohaselt oli ta sakslaste sissetungi ajal Virumaale (aastal 1219) juba ristitud. Seda olevat teinud Ojamaal saksa preestrid (Henrikul meie omad), kuid pole teada, mis ajal see täpselt võis toimuda. Samuti võis olla Tabelinusel isiklik kontakt kroonikakirjutajaga. Piiskop Albert saatis Soomest pärit Petrus Kaikewalde ja Ümera lätlaste preestri Henriku (Läti Henriku) Eestimaale, kus nad võeti vastu Pudivirust pärit virulaste poolt, eesotsas nende vanemga Tabelinusega.
1220. aastal Harju-, Järva-, ja Virumaal alanud sakslaste ja taanlaste vahelise võiduristimise käigus poodi Tabelinus taanlaste poolt üles, sest ta oli juba varem Riia sakslaste poolt ristitud.

Kirjanduses

Tabelinust on ilukirjanduslikult kujutanud Ain Kalmus oma romaanitriloogia teostes "Jumalad lahkuvad maalt", "Toone tuuled üle maa" ja "Koju enne õhtut". Endel Nirk on kirjutanud dramaatilise lugulaulu viies jaos "Tabelinus" (Tallinn 1990, Loomingu Raamatukogu nr 47).
Krüpt

Krüpt (kreeka kryptos "varjatud, salajane") oli algselt märtri koobas katakombides.
Keskaegsetes  kirikutes oli krüpt kooriruumi (idakoori) all paiknev maa-alune reliikviahoidla või haud. Romaani ehituskunstis arenes krüptist tihti suur mitmelööviline ruum. Tavaliselt on krüptid tugevalt võlvitud. Alates romaanikast, kui koori tasand tõsteti lööviga võrdseks, esineb ka akendega krüpte.
Gootikas on krüpt haruldane.
Eestis on krüptitaoline ruum vaid mõnel 13. sajandi lõpus ja 14. sajandil ehitatud kirikul (dominiiklaste Püha Katariina kloostris Tallinnas ja Padise kloostris).
Alaska ahelik

Alaska ahelik (inglise Alaska Range) on mäeahelik, mis piirab Alaska lahte loodest, põhjast ja kirdest.
Mäestiku on umbes 1000 km pikk ja kuni 6194 meetrit kõrge. Ta on Põhja-Ameerika kõrgeim mäestik.
Jursi Rahaallikas

Jursi Rahaallikas (ka: Vintri Rahaallikas) on allikas Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Allika moodustavad allikanõkku avanevad tõusuallikad. Allikanõo läbimõõt on 2,5 m ja sügavus 0,5 m.
Kõrgustik

Kõrgustik  on positiivne pinnavorm absoluutse kõrgusega 200-500 meetrit, ümbrustest kõrgem lauskmaa osa. Kõrgustikul on tavaliselt ebatasane pinnamood, kus on mitmesuguseid väiksemaid pinnavorme (künkad, jõeorud, nõod jm).
Arukus (vaimufilosoofia)

Arukuse ehk intelligentsuse (inglise keeles intelligence) all mõistetakse vaimufilosoofias (näiteks seoses Turingi testiga) olendi omadust omada mõtlemist, mõistust, aru vms, või käitumise omadust tuleneda mõtlemisest vms.
Roqueforti juust

Legend

Legend räägib loo noorest lambakarjusest, kes pidas oma lambaid Massif de Combalou jalamil. Ükskord, kui ta parasjagu koopas puhkas ja oma lõunaeinet – mõnus tükk rukkileiba lambajuustuga – sööma hakkas, nägi noormees möödumas veetlevat karjatüdrukut. Ta pistis ruttu oma juustuleiva koopanurka ja jooksis neiule järele, unustades lõuna päris ära. Noor tuulepea leidis oma leiva alles mõne kuu pärast. Ta märkas, et söök on kõdunenud: leib oli tõmbunud siniseks ja lambajuust oli kaetud rohekas-siniste soontega. Kuna tal oli kõht tõeliselt tühi, vajutas ta hambad juustu vängest lõhnast hoolimata sinna sisse. Ja ennäe, ta leidis, et selle õrn maitse on väga meeldiv.

Roqueforti valmistamine

Roqueforti juustu valmimise juures ei ole midagi juhuse hooleks jäetud, juustu tootmisprotsessi ja valmimist kontrollitakse ja jälgitakse pidevalt.
Lambaid, kelle piimast juustu tehakse, valitakse väga hoolega. Nad võivad olla vaid Lacaune'i tõugu ja hinnatud lambad. Karjused hoolitsevad lammaste eest hästi ja lambad annavad väga rasvast, aga õrnamaitselist piima. 2,6 kg juustu valmistamiseks on vaja umbes 12 liitrit lamba toorpiima. Piima kvaliteeti kontrollitakse iga päev.
Piim kuumutatakse, siis külvatakse sellesse kallid Penicillum roqueforti eosed. Algul muutub piim hapupiimaks, hiljem juustumassiks. Kui juust on lõigatud, kurnatud ja sool lisatud, märgistatakse juustutükid, et alati saaks teha kvaliteedikontrolli. Seejärel torgatakse juustu sisse umbes 40 auku, et Penicillum roqueforti võiks juustu sees ühtlaselt idaneda. Juust laotakse tammeriiulitele ja ladustatakse karmi kontrolli all keldritesse. Pimedas hakkavad maître affineur'i ("meister juustukasvataja") valvsa silma all toimuma muutused. Meister testib väsimatult valmivat juustu, hindab selle tihedust ja kontrollib hallitusseente tihedust massis.

Juustu küpsemine

Roqueforti juustu küpsemise juures on oluline ka looduse abi. Üle 2 miljoni aasta tagasi tekkis tänu erosioonile Combalou mägi. Kui tonnide kaupa rändrahne üksteise otsa kuhjus, jäid nende vahele ja alla looduslikud käigud ja koopad. Tänu nendele avaustele, fissuuridele ja lõhedele puhub koopasse pidevalt värsket mõõdukat tuult. Just nende avauste juurde on ehitatud keldrid, kus juust küpseb, keldrid on vahel kuni 11-tasemelised. Keldrimeister saab avausi rohkem avatuna või suletuna hoides muuta keldri temperatuuri ja niiskustaset. Nii saab juust järk-järgult muutuda. Pärast seda kui juust on võtnud juurde õrna lõhna ja sinaka värvi, peab see veel vähemalt 3 kuud küpsema.
Issidor

Legend

Katoliiklased hakkasid teda taga kiusama. Pärast kahte õigusemõistmist otsustati ta koos 72 õigeuskliku kristlasega Emajõkke uputada, mida 1472. aasta talvel tehtigi.

Kriitika

Kogu Issidori tuntus ja hilisem retseptsioon põhineb Liivi sõja aegse Pihkva vaimuliku Varlaami koostatud Issidori-legendi pikal variandil, mis põhineb muidu suhteliselt tundmatul lühikesel legendil, mida on täiendatud katoliku usu vastase retoorikaga. Varlaami töid iseloomustab sõnaohter retoorika ja hoolimatus ajalooliste aktide vastu, oma iseloomult on need kompilatsioonid. Ajaloolistes mittevene allikates puuduvad Issidori olemasolu kohta tõendid.
Issidor sai tuntuks alles venestusaegse propagandakirjanduse kaudu ja ta oli selgelt poliitiline pühak. Jurjevi ülikooli rektori Anton Budilovitši järgi lunastas preester Issidor Firenze uniooni vastu võtnud Kiievi ja kogu Vene metropoliidi Issidori süü ning tema legend on kui valguskiir Vana-Vene linna Jurjevi jaoks. Vene kiriku- ja seltskonnategelased ei varjanud, et Issidori-kultuse sisseseadmine on üks samm Läänemereprovintside russifitseerimisel.

Mälestuse jäädvustamine

Talle on pühendatud Valga Issidori peakirik. Samuti on talle pühendatud Peterburis Püha Issidori kirik. Tartu Jumalaema Uinumise peakirikus on talle pühendatud kõrvalaltar.
Tollundi mees

Tollundi mees (taani Tollundmanden) on 6. mail 1950 Taanis 10 km Silkeborgist lääne pool Bjældskovdalis rabast leitud muumia. Laip oli nii hästi säilinud, et leidjad pidasid seda esialgu kaasaegse mõrva ohvriks, sest mehe kaela ümber oli poomisköis. Nad andsid leiust teada politseile.
Leiukoha geograafilised koordinaadid on 56° 9′ 52″ N, 9° 23′ 34″ E.
Tollundi mees lebas külili, jalad vastu kõhtu tõmmatuna. Tema vanuseks hinnati 30-40 aastat, pikkus oli 161 cm. Eriti hästi oli säilinud nägu.
Radiosüsiniku meetodiga määrati Tollundi mehe eluajaks 400–350 eKr, mis on varane rauaaeg.
On arvatud, et Tollundi mees võis olla kurjategija või rituaalne inimohver. Mehe maosisu analüüs näitas, et ta oli söönud mõned tunnid enne surma köögiviljast ning odra- ja linaseemnetest putru.
Muumia pea konserveeriti polüetüleenglükoolis, kuid keha lagunes. Tänapäeval on keha silikoonist rekonstrueeritud ja Tollundi mees on vaatajatele välja pandud Silkeborgi muuseumis.
Taani soodest on leitud ka teisi muumiaid, näiteks Haraldskæri naine, Ellingi naine ja Grauballe mees.
Keelpillikvartett Prezioso

Keelpillikvartett Prezioso on aastast 2006 tegutsev Eesti keelpillikvartett.
Kadedus

Hakkamasaamine

Kadedusega hakkamasaamine sarnaneb muude negatiivsete emotsioonidega hakkamasaamisega. Näiteks viha vastu otsivad inimesed asjatundjatelt abi, et aru saada, miks nad nii tunnevad ja kuidas sellega toime tulla. Inimestel, kes tunnevad kadedust, on tihtipeale ekslik arusaam, kuidas tõelist õnne saavutada. Kui inimesel aidata vaatenurka muuta, võivad nad paremini mõista, mis on tõeline vedamine ja millega nemad on võimelised rahuldustunnet saavutama. Lazarus väidab, "hakkamasaamine on emotsioonide protsessis oluline element".
Salovey ja Rodin väidavad: "tõhus kadeduse vähendamise võte on suunata tähelepanu stiimulile, mitte isikule". Salovey ja Rodin soovitavad ka "enda polsterdamist" ("mõtle enda headele omadustele").
Ghana jalgpallikoondis

Vorm

Koondise põhivorm: kollane särk, kollased püksid, kollased põlvikud
Koondise varuvorm: valge särk, mustad püksid, mustad põlvikud

Endised peatreenerid

Milovan Rajevac
1962. aasta Eesti meistrivõistlused vehklemises

1962. aasta  Eesti meistrivõistlused vehklemises toimusid  19.–22. aprillil Tallinnas.
Aleksandr Tšistozvonov

Aleksandr Nikolajevitš Tšistozvonov (vene keeles: Александр Николаевич Чистозвонов; 16. aprill 1914, Moskva – 11. jaanuar 1998, Moskva) oli vene nõukogude ajaloolane, Madalmaade revolutsiooni ajaloo, samuti ka ajaloo teooria, eriti feodalismilt kapitalismile ülemineku küsimuste  spetsialist.
Ta lõpetas aastal 1941 kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli (MRÜ) ajalooteaduskonna. Käsitles diplomitöös Oranje Willemi välispoliitikat. Osales II maailmasõjas; pärast sõda astus MRÜ aspirantuuri keskaja kateedrisse, kaitses 1949 kandidaaditööd "Inglise-prantsuse interventsioon Madalmaades 1572-1583 ja selle sotsiaalsed põhjused".
Valdas võõrkeeltest prantsuse, saksa, hollandi, ladina ja inglise keelt.
Tšistozvonov teenis II maailmasõja ajal SMERŠis; see olevat jätnud ka tema hilisemale tegevusele oma pitseri. Aleksandr Zimin nimetas oma mälestustes teda "kaasaegse medievistika isaks", aga samas ka "süngeks-tigedaks inimvihkajaks".
Aleksandr Tšistozvonov on eesti keeles 1976. aastal ilmunud ajalooteaduskondade jaoks mõeldud õpiku "Keskaeg" (2 osa) autoreid.
Viljandi Jakobsoni Kool

Spordirajatised

Koolis asub Viljandi ainus ujula. Ujulas on kokku neli rada, mille pikkuseks on 25 meetrit.

Ajalugu

Kool loeb ennast 1908. aastal asutatud Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi järglaseks. Viimati Carl Robert Jakobsoni nimelise Gümnaasiumina tuntud kool muutus koolireformi käigus 1. juulist 2012 põhikooliks ja sai praeguse nime.
Kooli direktor on 2018. aastast Krista Andreson. Eelmine direktor oli 2015. aastast Tiit Kurvits.
Hans Kongas

Hans Kongas (26. detsember 1899 Pajusi vald, Viljandimaa – 2. jaanuar 1943 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, EYS Veljesto vilistlane.
Ta osales Vabadussõjas, oli 1926–1932 vandeadvokaat Oskar Rütli abi, 1932–1940 vandeadvokaat Põltsamaal.
Vangistati 14. juunil 1941, mõisteti NKVD erinõupidamise poolt 8 aastaks vangilaagrisse.
Ruhnu kihelkond

Ruhnu kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Runö in Oesel (inseln Runö)) oli kihelkond Saaremaal, Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis.

Piirkonna ajalugu

Kuni Põhjasõjani kuulus Ruhnu Kuramaa hertsogiriigi koosseisu. Kihelkond moodustati aastal 1713. Ruhnu Püha Magdaleena kirik valmis aastal 1644. Aastal 1912 ehitati puitkiriku kõrvale kivikirik.

Kihelkonna alad tänapäeval

Kihelkonna alad jäävad Saare maakonna Ruhnu valla alale Ruhnu saarel.
Te Hapua

Te Hapua (maoori keeles Te Hāpua) on väike maooride asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengerenga Harbouri sopi Snipe Bay suudmest põhjas. Geograafilised koordinaadid on 34°31′ S, 172°55′ E.
Nimes on Te artikkel, Hāpua tähendab 'nõgus'.
Lähim asula on Paua Snipe Bayst lõunas. Lähem suurem asula on Te Kao umbes 30 km lõuna pool. Lähim linn on Kaitaia.
Te Hapuasse pääseb 7 km edelasse jäävalt maanteelt State Highway 1 Waitiki Landingi juurest.
Asulas on 8-klassiline Te Hapua kool, Te Hapua Ratana kirik, marae ja Kohanga Reo.
Te Hapuas on sündinud poliitik Matiu Rata, selle lähedal maoori keele kaitsja Merimeri Penfold.
Maoori maamarss algas 14. septembril 1975 Te Hapuast.
Läbi öise Tallinna

Edetabelid ja tunnustused

Edetabelisse "Sky Plus Top 40" (Sky Plus) sisenes laul 2010. aasta 16. nädalal (19.–25. aprill) 37. kohale ning tõusis juuni alguseks (23. nädal) 24. kohale. Kokku oli laul edetabelis kaheksa nädalat.
Raadio Uuno koostatud edetabelis "Eesti top 40" alustas laul 19. kohalt 2010. aasta 17. nädalal (26. aprill – 2. mai). 21. nädalal (24.–30. mai) jõudis "Läbi öise Tallinna" edetabelis esikohale. Kokku oli laul edetabelis kaheksa nädalat.
Raadio Elmari edetabelisse "TOP 10" sisenes laul 2010. aasta 16. nädalal (19.–25. aprill) 3. kohalt. Olles üks koht parem eelmisest singlist "Süte peal sulanud jää". Elmari Edetabeli esikoha hõivas 19. nädalal, 10.–16. mail. Kokku oli laul edetabelis 8 nädalat.
Bella Ahmadulina

Bella Ahhatovna Ahmadulina (vene Белла Ахатовна Ахмадулина; 10. aprill 1937 Moskva – 29. november 2010 Peredelkino, Moskva oblast) oli vene poetess, kes Jossif Brodski arvates oli tuntuim kaasaegne vene keeles kirjutav poeet.

Elukäik

Ahmadulina sündis tatari-itaalia päritolu peres. Tema kirjandustegevus algas koolipõlves, mil ta osales ajakirjanikuna Moskva ajalehe Metropol töös. Luuleoskusi õpetas talle Jevgeni Vinokurov. Ahmadulina esimesed luuletused ilmusid 1955. aastal ajakirjas Oktjabr, ning need leidsid sooja vastuvõtu ortodokssete Nõukogude luuletajate poolt.
Pärast kooli jätkas ta õpinguid Gorki Kirjandusinstituudis, mille lõpetas 1960. 
Aastal 1962 avaldas ta esimese luulekogu "Струна". Mitmetest tema hiljem avaldatud luuletustest on kirjutatud populaarseid laule.
Ahmadulina luuletustes on kesksel kohal sõprus, armastus, inimsuhted. Ta on kirjutanud paljudest vene luuletajatest esseid ja teinud tõlkeid. Oma kirjutistes kajastab ta väga harva poliitikat, kuigi nooruses toetas ta dissidente.

Isiklikku

Aastal 1954 abiellus ta Jevgeni Jevtušenkoga, 1960. aastal Juri Nagibiniga. 
Aastast 1974 oli ta abielus vene artisti Boriss Messereriga. Neil oli elamu Peredelkinos ja stuudio Moskvas.
Lysis

"Lysis" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Lysises" kohtuvad Ktesippos ja Sokrates; esimene neist kurdab, et Hippothales on armunud Lysise nime kandvasse noormehesse. See koostab Lysise auks luuletusi, mis toob kaasa Sokratese küsimuse, kas taolised luuletused ei ole koostatud mitte luuletaja enda auks, kui too peaks armastatu südame võitma. Ta lisab, et mida enam taolistesse luuletustesse panustada, seda naeruväärsem on autor, kui ta peaks ebaõnnestuma. Ühtlasi soovitab ta Hippothalesel, et see korraldaks tema kohtumise Lysisega, et ta võiks demonstreerida, kuidas vestlus välja nägema peaks.
Selgub, et see pole kuigi raske, kuna Lysis viibib sealsamas lähedal palestras oma sõbra Menexenose (tõenäoliselt samanimelise dialoogi peategelase nimekaim) seltsis. Sokrates alustab vestlust, ent Menexenos on sunnitud lahkuma. Sokrates viib jutu vanemlikule armastusele ja sellele, et Lysisel pole lubatud teha kõike, mida ta sooviks. Seega pole tõeline sõprus ja armastus (philia) nagu lipitsemine, vaid arvestab sõbra ja armastatu võimetega.
Menexenos tuleb tagasi ja Lysis avaldab soovi, et Sokrates väljendaks neid mõtteid ka Menexenosele. Sokrates alustabki Menexenosega vestlemist, küsides, kas sõprus ja armastus on vastastikkune või mitte. Algse idee, et see on vastastikkune, lükkab ümber see, et armastaja tunded ei muutu ka siis, kui armastuse objekt teda vihkab. Seega peab tõene olema hoopis vastupidine, mida kinnitab see, kuidas vanemad oma lapsi armastavad.
Seejärel liigub arutelu sellele, milliste isikute vahel sõprus olla saab. Algse idee kohaselt on sõbrad sarnased ja kuna ebavooruslike vahel taolist sõprust olla ei saa, siis on sõbrad kaks vooruslikku isikut. Sealt tekib aga küsimus, milleks seda vaja peaks olema, kuna kahel voorustes täiuslikul inimesel pole teineteist ja seega ka sõprust vaja. Vastandid tõmbuvad just seetõttu, et täiendavad teineteist. Samas ei saa õiglane isik olla ebaõiglase sõber ega mõõduka mõõdutundetu sõber. Pigem võib sõprus eksisteerida selliste vahel, kellest üks on hea, teine ei ole aga ei hea ega halb.
Edasi liigub arutelu sõpruse põhjustele. Sokrates väidab, et põhjuseks on mingi puudus. Terved arsti ei vaja, küll aga vajavad arsti sõprust haiged. Sealt järeldab ta, et sihiks on tervis ehk pigem on sõpruse põhjuseks  mingi hüve, nii et sõprus jääks ka püsima maailmas, kus halba ei ole. Seega kuulub sõprus loomuste juurde, kes teineteist täiendavad. See aga viib vastuoluni algsete järeldustega, mille kohaselt sõprus ei pea olema vastastikkune.
Nagu Platoni varasematele dialoogidele üldiselt omane, nii jääb ka selles dialoogis lahendus leidmata ja sõprus määratlemata.
Wojciech Żywny

Elulugu

Ta õppis Jan Křtitel Kuchaři juures klaverit ja viiulit ning harmooniat ja kontrapunkti. Oma õpetajalt omandas ta Johann Sebastian Bachi muusika hea tundmise ja armastuse selle vastu. Żywny hindas väga ka Joseph Haydni, Wolfgang Amadeus Mozarti, Johann Nepomuk Hummeli ja Ignaz Moschelesi muusikat.
18. sajandi lõpus läks ta Poolasse ja töötas muusikaõpetajana vürstide Sapiehade mõisas Dereczynis Nowogródeki (praegu Navahradak Valgevenes) lähedal vürst Kazimierz Sapieha juures.
Seejärel kolis ta Varssavisse, kus ta omandas peagi hea klaveriõpetaja maine, kuigi ta ise oli pigem viiuldaja. Tal käisid pidevalt õpilased. Aastatel 1816–1822 oli ta Frédéric Chopini esimene professionaalne klaveriõpetaja. Chopin, kellest sai tema kuulsaim õpilane, tuli tema juurde kuueaastaselt ning Żywny sai peagi aru, et tal on tegu väljapaistva õpilasega. Ta pani rõhku distsipliinile. Ta õpetas Johann Sebastian Bachi, keda ta hästi tundis ja armastas, ning Viini heliloojate Joseph Haydni, Wolfgang Amadeus Mozarti ja Johann Nepomuk Hummeli teoseid, samuti poola heliloojate Michał-Kleofas Ogiński ja Karol Kurpiński teoseid. Żywny imestas Chopini oskuse üle Bachi ja Mozartit tõlgendada; poiss vastas, et nootides on kõik kirjas. Żywnyl tuli ainult tema tehnikat korrigeerida. Siiski ei hakanud ta õigeks peetavat tehnikat poisile peale suruma, vaid usaldas tema sünnipärast annet. Żywny käis Chopini tema kodus õpetamas ebaregulaarselt, kasutades selleks kõik oma vabad hetked. Kui Chopin hakkas ise komponeerima, mängis ta oma teosed õpetajale ette ning pidas temaga nõu kõigi oma ideede üle. Żywny kirjutas poisi improvisatsioonid salaja üles. Ta sõbrunes Chopini vanematega ning käis nendega õhtuti kaarte mängimas. Aastal 1821 kinkis Chopin oma õpetajale nimepäevaks poloneesi As-duur (WN3). Õpingud lõppesid, kui Żywnyl ei olnud 11-aastasele Chopinile enam midagi õpetada. Nende kontakt kestis siiski edasi. Chopin rääkis hiljem Żywnyst alati austusega ning meenutas teda korduvalt oma kirjades. Ühes kirjas kirjeldas ta Żywnyt kui sümpaatset, kuid veidrat õpetajat, kes kandis rohelist kuube ja rippuvate juustega parukat. Żywny kutsus Chopini pan Fridrichiks. Chopin on ka öelnud, et Żywny suudaks eeslilegi muusikat õpetada.

Helilooming

Żywny kirjutas eriti klaverimuusikat. Tema teoste seas oli prelüüde, sonaate, poloneese ja laule, samuti viiuli- ja orkestrimuusikat. Ta valdas hästi klassikalist stiili, tunda on ka romantilisi mõjusid. Samuti mõjutas teda Kesk-Euroopa rahvamuusika.
Żywny helitöid on vähe välja antud. Suurem osa neist on kaduma läinud.