google/wiki40b huggingface dataset:
Normaalsus

Sotsiaalne normaalsus

Sotsiaalse normaalsuse defineerimiseks on mitu lähenemist.

Enesekeskne lähenemine

Enesekeskse lähenemise korral peetakse ebanormaalseks seda, mis erineb endal olevatest omadustest. See lähenemine on seotud ka kultuurikeskse lähenemisega, kus "mina" asemel võrreldakse käitumist või nähtust oma kultuurikeskkonna ja -kontekstiga, ning peetakse sellest erinevat ebanormaalseks.

Ebanormaalsus kui suutmatus adekvaatselt funktsioneerida

David Rosenhani ja Martin Seligmani kontseptsiooni järgi tähendab ebanormaalsus suutmatust lahendada igapäevaelu probleeme.

Kokkuleppeline lähenemine

Selle definitsiooni järgi on normi ja mittenormi eristamine tehtud ülesandeks ekspertidele, kes lepivad nendes piirides kokku ning lähtuvad hindamisel just neist. Näiteks meditsiinilise normaalsuse ja kõrvalekalde eristamiseks kasutatakse kokkuleppelisi kriteeriume (normaalne kehatemperatuur on 36,6 °C, üle 37 on tegemist ebanormaalse kehatemperatuuriga – palavikuga). Kokkuleppeline norm defineerib ka, kummale poole kõrvalekaldumine on probleemne (Näit. kehatemperatuuri puhul on kõrvalekalle nii üles kui allapoole "ebanormaalne", IQ puhul on küll normist mõlemale poole kaldumine "ebanormaalne" kuid kõrge IQ ei pruugi olla probleemne v. haiglaslik.)
Rubene kirikumõis

Rubene kirikumõis (saksa keeles Papendorf Pastorat, läti keeles Rubenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Kocēni piirkonnas Kocēni vallas Rubenes.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel ei kuulunud mõisale 1816. aastal ühtki adramaad maad, sellele allunud ka ainsatki hinge.
Shanghai Keskuse Hoone

Shanghai Keskuse Hoone (hiina keeles 上海中心大厦) on 632-meetrine ja 128-korruseline pilvelõhkuja, mille asukoht on Hiina Rahvavabariigi suurim linn Shanghai. Kõrghoone ehitustööd kestsid aastatel 2008–2015. 118. korrusel paikneb vaateplatvorm.
Cambridge'i prints George

Cambridge'i prints George (George Alexander Louis; sündinud 22. juulil 2013 Londonis Saint Mary haiglas) on prints Williami, Cambridge'i hertsogi ja Catherine'i, Cambridge'i hertsoginna esmasündinud poeg.
Ta on Briti troonipärimisjärjekorras kolmas oma vanaisa prints Charlesi ja isa prints Williami järel.
Djuna Barnes

Djuna Barnes (12. juuni 1892 Cornwall on Hudson, Orange'i maakond, New Yorgi osariik – 18. juuni 1982 New York) oli Ameerika Ühendriikide modernistlik kirjanik ja ajakirjanik.
Ta sõitis aastal 1912 koos emaga New Yorki. Tal oli suur lugemus, kodunt kaasa saadud kirjutamis- ja joonistusoskus, samas ametlikku kooliharidust tal praktiliselt ei olnud. New Yorgis hakkas ta õppima kunsti ning avaldama lühijutte. Tema esimeseks tööandjaks sai Brooklyn Daily Eagle. Ta on teinud kaastööd paljudele New Yorgi ajalehtedele ja ajakirjadele, sealhulgas Vanity Fairile ja The New Yorkerile. Tema sõprade hulka kuulusid Peggy Guggenheim, James Joyce, Ezra Pound, Natalie Clifford Barney, Gertrude Stein, Berenice Abbott, Sylvia Beach, Edward Estlin Cummings ja Eugenio Montale. Aastal 1921 asus ta Pariisi, kuhu ta jäi aastani 1930. 1930ndatel viibis ta Inglismaal, New Yorgis, Pariisis ja Põhja-Aafrikas. Oktoobris 1939 pöördus ta tagasi New Yorki.
Tema esikteos on aastal 1915 ilmunud "The Book of Repulsive Women". Pariisis olles avaldas ta aastal 1928 raamatu "Ladies Almanack", aastal 1929 "A Night Among the Horses" ja "Ryder"'. Aastal 1936 ilmus tal Inglismaal "Nightwood", 1937 ilmus teos ka USA-s; aastal 2016 ilmus sama raamat eesti keeles Loomingu Raamatukogus Krista Mitsi tõlkes pealkirjaga "Öömets". Aastal 1958 ilmus temalt "The Antiphon" ning aastal 1982 "Creatures in an Alphabet".
Katariina allee

Katariina allee on tänav (allee) Võrus. Tänav ühendab ajaloolise linnasüdame Tamula järve rannapromenaadiga.
Tänav on nimetatud Katariina II auks. Tänav sai praeguse nime 8. detsembril 2004. Enne seda on tänav kandnud mitmeid nimesid, näiteks Katariina tänav.
Detsembris 2013 püstitati tänavale Katariina II pronksist elusuurune kuju. Kuju autor oli skulptor Jaak Soans.
Garkalne raudteejaam

Garkalne raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Garkalne piirkonnas Garkalnes. Igapäevaselt peatub seal viisteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv kuusteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 23 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B tsooni.
Jaam rajati aastal 1889 ja algul kandis see nime Rodenpois. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Bukulti mõisa maadele, asudes Ropaži kihelkonna piiril. Esimese maailmasõja ajal viisid sealt kitsarööpmelise raudtee harud Zaķumuižasse, Allažmuižasse ja Ādažisse. Nende veeremi teenindamiseks rajati sinna ka depoo. Aastal 1919 nimetati jaam Ropaži raudteejaamaks.
Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti. 29. mail 2011 nimetati jaam ümber Garkalne jaamaks.
Tekstikaeve

Tekstikaeve ehk tekstikaevandamine (inglise keeles text mining) on automaatne protsess, millega eraldatakse tekstiandmetest mittetriviaalset informatsiooni ja kasulikke teadmisi. Selle käigus kogutakse struktureerimata loomuliku keele tekste, mille analüüsimiseks viiakse need masinloetavale kujule, mis võimaldab rakendada andmekaeve tehnikaid. Seega põimub tekstikaeve erinevate valdkondadega, nagu näiteks: loomuliku keele töötlus, andmekaeve ja infootsing.

Haridus

Tekstikaevet saab hariduses kasutada hilisemate trendide tuvastamiseks ja tagasisidestamiseks. Näiteks on võimalik läbi kvalitatiivsete meetodite uurida sotsiaalmeedia põhjal õpilaste meelestatust kooli vastu ning teha selle põhjal järeldusi . Samuti on võimalik tekstikaeve võtteid kasutada relevantsete uurimistööde ja materjalide leidmiseks suurtest ning mitmekülgsetest andmehulkadest.

Turundamine

Tekstikaeve vahendeid ja meetodeid (meelestatuse analüüs kooskõlas nimega üksuste tuvastamisega) kasutatakse tänapäeval näiteks kliendisuhete korraldamiseks.

Julgeolek

Tekstikaeve tarkvarapaketid võimaldavad monitoorida ja analüüsida veebis leiduvaid tekste riikliku julgeoleku otstarbeks.

Biomeditsiin

Tekstikaeve tehnikad, näiteks nimega üksuste tuvastamine, võimaldavad klassifitseerida ja tuvastada kirjandusest haigustega seotud biomarkereid. Veebikaeve, mis on osa tekstikaevest, aitab tuvastada haiguspuhanguid. Biomeditsiini valdkonnas kasutatakse tekstikaevet veel seoste leidmiseks näiteks olemasolevate ravimite ja uute haiguste vahel. Kasutusel on spetsiifilised tarkvarad, nagu BioClass ja BioLMiner.
Jakub Berman

Jakub Berman (26. detsember 1901 Varssavi – 10. aprill 1984 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane.
Jakub Berman oli pärit keskklassi kuulunud juudi perekonnast. Ta lõpetas Varssavi ülikooli 1925. aastal õigusteaduse erialal. Berman kuulus kommunistlikku noorsooliikumisse ja astus 1928. aastal Poola Kommunistlikku Parteisse. Ta töötas Ludwik Krzywicki assistendina.
Kui Saksamaa tungis 1939. aastal Poolale kallale, siis põgenes Berman Nõukogude Liidu poolt okupeeritud alale ja elas Białystokis. 1941. aasta kevadel asus Berman elama Minskisse, kus ta töötas Valgevene KP poolakeelse väljaande Sztandar Wolności (Vabaduse Lipp) toimetuses.
Saksamaa kallaletungi järel Nõukogude Liidule põgenes Berman Moskvasse, hiljem oli instruktor Kominterni koolis Öfös, kus ta õpetas välja aktiviste Poola Töölispartei jaoks. 1943. aasta detsembris kohtus ta Staliniga, kelle usalduse ta võitis. 1944. aastal sai Jakub Berman Poola Töölispartei Poliitbüroo liikmeks.
1944. aastal pöördus Berman Poolasse tagasi. Aastatel 1944–1956 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Poliitbüroo liige. Ta oli vastutav Poola Julgeolekuteenistuse, propaganda ja ideoloogia eest.
Pärast Poola Ühendatud Töölispartei esimese sekretäri Bolesław Bieruti surma 1956. aasta märtsis eemaldati Berman seaduslikkuse rikkumise ja tõendite võltsimise eest partei Keskkomiteest ja Keskkomitee Poliitbüroost. 1957. aastal visati ta ka Poola Ühendatud Töölisparteist välja. Seejärel töötas ta kirjastuses Książka i Wiedza. 1969. aastal jäi Berman pensionile. 1980. aastal sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada.
Kaugjärve soo

Kaugjärve soo (ka: Äestamise soo) on soo Võru maakonnas Antsla vallas. Soo kuulub Karula rahvusparki.
Soo pindala on 1816 ha.
Soo turbakihi paksus on kuni 3 m.
A-Rosa Donna

Tehnilised andmed

Laev on 124,5 m pikk ja 14,4 m lai. Tema süvis on 1,47–1,87 m ja laev ulatub veepinnast 6,96 m kõrgemale. Laeva veeväljasurve on 1850 tonni. Laev suudab arendada kiirust 13 sõlme.
Laeval on 4 tekki, 100 kajutit ja 242 reisijakohta. Laevaperes on 50 liiget.
Laeva peamasina moodustavad 2 MTU diiselmasinat, kumbki võimsusega 0,8 MW, kokku 1,6 MW. Sõuseadme moodustavad 2 Schotteli põtkurit, mida käitab diiselmootor võimsusega 220 kW. Elektrisüsteemi toidet juhitakse 3 MAN-i diiselgeneraatori abil, millest igaühe võimsus on 380 kW. Lisaks on laeval Deutzi varugeneraator võimsusega 37 kW.

Laeva sisustus

Laeval on 100 neljatärnikajutit. Kõik need on kahekohalised ja nende pindala on 14,5–16,5 m². Kõigis kajutites on konditsioneer, dušš, kahekohaline voodi, seif ja lameekraanteler. Keskmisel tekil on 48 kajutil rõdu. Alumisel tekil on 42 tagumises kajutis lisadiivan. Kaks alumist tekki on ette nähtud üksnes puhkekohaks reisijatele ja laevaperele.
Ülemisel tekil on vööri eesosas klaasist seintega puhkesaal, kus on baar ja lava. Sellest tagapool asub tervise- ja heaolukeskus, kus on massaažiruum, jõusaal ja kaks sauna. Laeva keskosas on sissepääsu lähedal kauplus. Laeva restorani taga on lahtine ahtritekk. Lahtisel tekil on bassein, päevitamisala, puttamise griin golfimängijate jaoks ja grillimiskoht. Osa lahtisest tekist on kaetav varikatusega.
Viimsi valla lipp

Viimsi valla lipp on Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Viimsi valla lipp.
Lipp on kinnitatud 21. juunil 1994.
Lipu autor on Tõnis Soop.

Lipu kirjeldus

Valla lipp on sinine ristkülik, mille keskel valges raamistuses asub Viimsi valla vapi kujutis. Valla vapi sinise kilbi ülaservast lähtuv allasuunatud V-kujuline teravik toetub lainelõikelisele vardale - kõik hõbedased (lipul valged). Vapitüvi on must. 
Lipu normaalmõõtmed on 100x160 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7,5:12.

Põhjendus

Lipu sinine värv, mille keskel asub valla vapp, sümboliseerib merega ümbritsetud Viimsi valda. Viimsi vapi värvid must ja sinine vastavad riigilipu värvidele. Vapil olev sinine tähendab nagu ka lipul - merd. Hõbedane lainelõikeline joon sümboliseerib nii laineharju kui ka kaldale loksuvat vahust lainet - ühel pool meri, teisel pool maa. Valla vapi keskel on kujutatud V-kujulist noolt, mis üheltpoolt viitab Viimsile, teisalt kujutab see laineharjal sõitvat paati või laeva või ka randuva paadi nina.

Lipu kasutamise kord

Valla lippu kasutatakse valla ajaloolistel tähtpäevadel ja muudel olulistel sündmustel. Valla lippu kasutatakse kõrvuti riigilipuga. Valla lipu heiskamise otsustab vallavalitsus. 
Valla lipu näidis asub vallakantseleis.
Suovetaurilia

Suovetaurilia ehk suovitaurilia oli vanarooma usundis pidulik ohvritalitus, millel ohverdati jumal Marsile siga (ladina sus), lammas (ovis) ja härg (taurus).
Rituaali kirjeldus on säilinud Cato Vanema teose "De agri cultura" ("Põlluharimisest") 141. peatükis.
Aleksander Grusis

Aleksander Grusis (1901 – 13. aprill 1942 Sevvostlagi vangilaager, Magadani oblast) oli eesti põllumees.
Ta oli Lõuna põllumeeste konvendi liige, Kaitseliidu Laura malevkonna Lapkova üksiku ratsarühma pealik ja Roodva vabatahtliku tuletõrjeühingu liige.
Ta arreteeriti NKVD poolt 20. detsembril 1940 Roodva vallas, talle mõisteti 8 aastat sunnitööd ja ta suri laagris.
Nauplius

Nauplius on teatud vähkide esimene vastsejärk.
Nauplius esineb nt aerjalalistel.
Naupliusele järgneb metanauplius.
Naupliusel on üks silm ja 3 paari jäsemeid.
Sõõrike mõis

Sõõrike mõis (saksa keeles Sörik) oli Parasmaa mõisa kõrvalmõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Põhja-Pärnumaa valda.
Mõis oli viimased mitusada aastat Parasmaa mõisa kõrvalmõis ja enne seda sajandeid riigimõisa staatuses.
2019. aasta Ecuadori protestid

Taust

President Moreno valiti aastal 2017, tema partei, Alianza PAISi peamine valimislubadus oli jätkata ametist lahkuva presidendi, Rafael Correa vasakpoolse majanduspoliitikaga ehk niinimetatud kodanikerevolutsiooniga. Correal oli õnnestunud kehtestada mahukaid sotsiaaltoetusprogramme ning vähendada vaesust, lisaks oli tema ametiajal tõusnud ka riigi keskmine elatustase. Valimiste ajal nähti Morenot 21. sajandi sotsialismi säilitajana Ecuadoris.
Pärast valimiste võitmist muutis Moreno Allianza PAISi kursi hoopis parempoolsemaks. Ta algatas niinimetatud decorreasatsiooni protsessi, millega kaotati paljud Correa poolt kehtestatud programmid. Eelistades paremaid suhteid Ameerika Ühendriikidega, viis ta Ecuadori välja alternatiivglobalistlikust organisatsioonist ALBA ning hakkas kehtestama neoliberalistlikku majanduspoliitikat, millega ta jäi ilma nii ekspresidendi kui ka suure osa oma partei valijate toetusest. Rahva seas ebapopulaarsed parempoolsed majanduspoliitised sammud kukutasid Moreno populaarsusreitingu rahva seas 70%-lt aastal 2017 30%-le aastal 2019.
Kulminatsiooniks oli Moreno otsus kaotada kütusesubsiidiumid, mis olid senini hoidnud bensiini- ja diislihindu ekuadorlaste jaoks taskukohasel tasemel. Kütusehindade tõus viis teatud ühiskonnakihtide rahulolematuse uuele tasemele ning algatati protestiliikumised.
Berend Mellin

Berend Bernhardsson Mellin (25. märts 1608 Steninge mõis, Soome — 26. september 1690 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane, Käkisalmi lääni asehaldur; Vahnerowi, Batzwitzi ja Triglaffi härra; krahvide ja vabahärrade Mellinite suguvõsa esivanem. 
Sündis Vahnerowi (Fahnrå), Batzwitzi (Bassewits) ja Triglaffi (Tryglå) härra, rüütelmeister Bernhard Stakesson Mellini ja Anna Tweiselni (Zweiffeln; surnud 1608) pojana (teistel andmetel isa nimi Christoph Mellin). Tema ema oli Ellivere mõisniku Bernhard Tweiselni (Zweiffeln) ja Andja mõisast pärit Dorothea Wrangelli tütar ja Ellivere pärijanna.
1668. aastal naturaliseeriti ta Rootsi aadliks ja immatrikuleeriti samal aastal Rootsi Rüütelkonda aadlisuguvõsana nr. 736. 
Talle kuulusid Eestimaal Ellivere (Ellefer) ja Soomes Ala-Urpala mõis.
Ta on maetud Viiburi vanasse toomkirikusse (soome k. Viipurin vanha tuomiokirkko).
Franklini maakond (Ohio)

Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Ohio osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 58′ N, 83° 0′ W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Columbus.
Maakonna pindala on 1408 km², millest 29 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 163 414. Aastal 2000 oli elanike arv 1 068 978.

Ajalugu

Franklini maakond moodustati 30. aprillil 1830 Rossi maakonna osast. Maakond sai nime Benjamin Franklini järgi.
Sally von Kügelgen

Sally von Kügelgen (2. märts 1860 Tartu – 16. oktoober 1928 Rooma) oli baltisaksa maalikunstnik.
Tema isa oli maastikumaalija Konstantin von Kügelgen (1810–1880), kellele 1842–1856 kuulus Nõmme mõis Väike-Maarja kihelkonnas..
Kunstialaseid teadmisi sai Sally esmalt isa juhatusel, seejärel Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi juures. Ta täiendas end Peterburis Ivan Kramskoi juures ning vabakuulajana Peterburi Kunstide Akadeemias.
Elas 1890. aastast alates pidevalt Roomas, külastades aeg-ajalt kodumaad.
Sally von Kügelgen on loonud portreid ja kompositsioone, kasutades teiste meistrite maalidelt laenatud motiive.
Ta on Pilistvere kiriku altarimaali autor.
Eestist on teada Tallinna Kaarli kiriku altarifreskod, mis on Carl Timoleon von Neffi poolt Peterburi Iisaku katedraali jaoks tehtud kompositsioonide pealiskaudsed koopiad.
Tallinn, I'm Famous

"Tallinn, I'm Famous" (tõlkes "Tallinn, olen kuulus") oli Tallinna TV korraldatud muusikaprodutsentide võistlus, kus iga produtsent üritas luua oma käe alla võetud lauljatest staare. Lauljatest võitis võistluse Stefania Airapetjan, kes kuulus produtsent Tõnu Laikre tiimi.
Saatesari jõudis ekraanidele 2011. aasta sügisel, võistluse finaalsaadete salvestused toimusid klubis Arena 3 ja superfinaal 22. detsembril Salme kultuurikeskuses. Produtsentideks olid Ivar Must, Andrei Hartšenko ja Tõnu Laikre.

Formaat

Saatesse pääsemiseks tuli läbida mitu vooru. Esimesse võisid kohale minna kõik soovijad. Teise vooru pääses edasi 44 lauljat, kes pidid läbima näitlemise, lavakunsti ja laulmise töötoa ning seejärel astusid gruppides žürii ette tantsuga ja igaüks eraldi oma a cappella laululõiguga. Neist pääses edasi 15 paremat, kes pidid järgmiseks päevaks valmistama ette vabalt valitud loo fonogrammi saatel. Neist pääses pingelise võistluse järel edasi 9 paremat. Ülejäänud kuuel lauljal oli siiski võimalus finaali saada: nad pandi nädalaks hääletusele ja neist pääses edasi kolm lauljat.
Saate eelvooru kohtunikud olid Andrei Hartšenko, Sofia Rubina ja Vladimir Vysotski.
Teatrivooru kohtunikud olid Andrei Hartšenko, Vladimir Vysotski ja Tõnu Laikre, keda ühel teatrivooru päeval asendas tema abikaasa Piret Laikre.
Finaalsaadete kohtunikeks olid peamiselt Lauri Viikna, Meelis Eskola ja Adolf Käis. Asenduskohtunikena tegid üksikutes saadetes kaasa Ivo Linna, Mia (Kersti Kukk), Silvi Vrait, Olga Sinjakova ja Kirill Vlassov.

Finalistid

Ivar Musta tiimi pääsesid otse Mariel Aim, Margit Viirma, Jekaterina Kolpakova ja hilisema hääletusega Julia Kuusmets. Andrei Hartšenko tiimi pääsesid otse Nois Niin, Anett Tamm, Julia Pavlova ja hiljem Artur Kazarjan. Tõnu Laikre tiimi pääsesid otse Janek Valgepea, Stefania Airapetjan, Stefan Airapetjan ja hiljem Inga Tislar.
Superfinaali pääses igast tiimist üks laulja. Ivar Musta tiimist pääses edasi Margit Viirma, Andrei Hartšenko tiimist Nois Niin ja Tõnu Laikre tiimist Stefania Airapetjan.
Saate võitis Stefania Airapetjan, kes sai auhinnaks plaadilepingu Wolk Recording Studioga Lätist.
Pärast superfinaali ilmus ka finalistide ühine album "Tallinn, olen kuulus – esimese hooaja kogumik".
Lorenz Luden

Lorenz Luden (ladina keeles Laurentius Ludenius; 1592 Eckernförde, Schleswig, Saksamaa; 21. aprill (ukj 1. mai) 1654 Tartu) oli Eestis tegutsenud saksa teadlane, Tartu Ülikooli rektor kolmel ametiajal (1636–37, 1642–43, 1652–53).
Luden oli õigusteaduse, ajaloo, poeesia ja retoorika professor ning omal ajal tuntud uusladina luuletaja, samuti Tartu Ülikooli raamatukoguhoidja.
Glükoos-6-fosfaat

Glükoos-6-fosfaadi produktsioon

Glükoos-6-fosfaat tekib glükoosi 6. süsiniku fosforüleerimisel. Arenenumatel loomadel toimub see peamiselt maksa rakkudes. Reaktsiooniks kulub 1 ATP molekul.
Allikukivi allikas

Allikukivi allikas (ka Kärsu allikas, Allikukivi-Kärsu allikas) on allikas Pärnu maakonnas Saarde vallas. 

Allika jai koobaste kaitseks on moodustatud Allikukivi koobaste ja allikate kaitseala.
Woldemar Eugen Grohmann

Woldemar Eugen Grohmann (14. august 1802 Türi – 13. november 1874 Türi) oli Eesti vaimulik.
Grohmann õppis Paide kreiskoolis, 1815–1821 Tallinna gümnaasiumis ning 1821–1824 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti õpetajaks 2. detsembril 1828.
Oli aastatel 1828–1874 (kutsuti 14. juunil 1828) Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Oli veel Peterburi kindralkonsistooriumi liige (ülemkonsistooriumi nõunik) 31. maist 1857–1866. Sai 30. juunil 1865 Järva praostiks.
Grohmann asutas Türile kihelkonnakooli tasemel koolmeistrite kooli, kus aastal 1838 oli 11 õpilast. Ta oli Türi piibliseltsi asutaja ja eesistuja, samuti aastast 1841 Õpetatud Eesti Seltsi liige, 9. septembrist 1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige ja oli Eestimaa pastorite raamatukogu biliotekaar. Pastor Carl Matthias Henningi aastal 1837 välja antud jutluseraamatus ilmusid ka Grohmanni jutlused. Aastal 1845 andis välja eestikeelse katekismuse koos salmidega. Kuulus aastal 1860 moodustatud uue testamendi revideerimise töörühma. Asutas koos tütardega Türi kiriklas raamatukogu, kirikukoori jm. Türi koguduse meeskoor osales aastal 1869 Tartus peetud I üldlaulupeol.

Isiklikku

Tema isa Justus Heinrich Grohmann oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja, tema poeg Karl Woldemar Emil Grohmann oli luterlikuks vaimulikuks Tveris ja hiljem Tallinna Jaani koguduse õpetajaks, pojapoeg Gottwald Eugen Eduard Grohmann oli Püha Jakobi koguduse õpetaja, pojapoeg Gottfried William August Grohmann oli Risti ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja.
Keesha Sharp

Keesha Ulricka Sharp (sündinud 9. juunil 1973 Brooklynis) on USA filmi- ja telenäitleja.
Briti Rahvuspartei

Briti Rahvuspartei (inglise British National Party, BNP) on rahvusäärmuslik ja euroskeptiline Suurbritannia partei. 
BNP asutati 1982. aastal. Partei esimees on alates 1999. aastast Nick Griffin.
Partei ei ole kunagi võitnud kohti Briti parlamendi alamkojas. 2010. aasta üldvalimistel kogus partei 1,9% häältest. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel võitis Rahvuspartei kaks kohta.
Partei taotleb Suurbritannia elanikkonna valdavalt valgenahalise, 1948 aastani eksisteerinud rahvusliku koosseisu taastamist seaduslike vahenditega. Erinevalt partei algaastatest deklareerib partei nüüd, et püüdleb immigrantide ja nende järeltulijate vabatahtlikku kojupöördumist ning on valmis selle eesmärgi saavutamiseks välja käima ulatuslikke summasid riigi rahakotist.
Kuni 2009. aastani võimaldas partei põhikiri liikmesust üksnes põlisasukatest valgetele ("Kaukaasia rassi" esindajatele, täpsemalt anglosaksi ja keldi päritolu isikutele), kuid siis sunniti vastavaid põhikirjasätteid seaduse jõul muutma.
Raul Ainla

Raul Ainla (sündinud 13. oktoobril 1969 Tartus) on Eestis tegutsev vandeadvokaat. 
Tema isa Eugen Ainla (1945–1994) oli samuti vandeadvokaat. 
Ta lõpetas 1995 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
1994. aastast töötas Advokaadibüroos Sirje Must juristina ning aastatel 1995–1998 samas büroos advokaadina.
Aastatel 1998–2007 töötas Alvini Advokaadibüroos ja Advokaadibüroos Alvin, Rödl & Partner.
Vandeadvokaadina tegutseb alates 2002. aastast.
2008. aastast Advokaadibüroo Eipre & Partnerid partner.
Esiliiga 2006

Hooaja esimene pool

²Tulemus tühistatud – Dünamo kasutas keelatud mängijat.
Aedvilja tänav

Aedvilja tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis. Aedvilja tänav algab Narva maanteelt ja lõpeb Karu tänaval.
Aedvilja tänav on enam-vähem lõuna-põhjasuunaline ja ligikaudu 95 meetri pikkune.

Tänava nimi ja ajalugu

Tänav on nime saanud Karu tänava nurgal asetsenud suurema aedviljaaia järgi. Esialgu sellel halvasti korrastatud tänaval nime ei olnud. Eestimaa kuberneri M. N. Galski-Vrasski korraldusel tänav sillutati 1869. aastal ikaldusega seoses organiseeritud abitöödeks määratud summade eest, mistõttu tänavat nimetati ka Galkini tänavaks (Galkin-Strasse), kuid see nimi ei jäänud püsima. Tänavanimede fikseerimisel 1882. aastal nimetati see Aiavilja tänavaks (saksa keeles Gemüse–Strasse, vene keeles Овощная улица) ja 10. oktoobril 1939 parandati Aedvilja tänavaks.
Krimmi eestlased (ajaleht)

Krimmi eestlased (täispealkirjaga Krimmi eestlased: kultuuriuudised Eestist, Ukrainast ja Krimmist, vene keeles Информационная, литературо-художественная газета Крымского эстонского общества культуры) on Krimmi eestlaste ajaleht, mis ilmub aastast 2004 Ukrainas Simferopolis. Ajalehte annab välja Krimmi Eesti Kultuuriselts. Ajaleht ilmub kaks korda aastas.
Ajalehe toimetusse kuuluvad Meeri Nikolskaja, Mare Litnevska, Tiina Toomet.
Abbateggio (Pescara)

Abbateggio on küla Itaalias Abruzzo maakonnas Pescara provintsis, Abbateggio valla keskus. Ta paikneb 135 km Roomast idas, 55 km L'Aquilast idas ja  31 km või 38 km Pescarast edelas. Geograafilised koordinaadid on 42°14' E, 14°01' N. 
Küla on esmakordselt mainitud 10. sajandil.
Vilka Sipilä

Vilka Sipilä (sündinud 13. detsembril 1987) on soome maletaja, rahvusvaheline meister (2012). 
Sipilä on kahekordne Soome malemeister (2012, 2016). Ta mängis Soome võistkonna koosseisus viiel maleolümpial (2010–2018). 2013. aastal täitis ta kahel korral rahvusvahelise suurmeistri normi. FIDE-lt selle nimetuse saamiseks on vaja täita suurmeistri norm veel kolmaski kord.