Şabāḩ

Şabāḩ (araabia keeles صباح 'hommik'; õieti Jeanette Gergis Al-Feghali; araabia keeles جانيت جرجس فغالي, Jānīt Jarjis Faghālī; 10. november 1927 Bdādūn – 26. november 2014 Beirut) oli Liibanoni laulja ja näitleja, üks tuntumaid araabia meelelahutajaid.
Ta andis välja üle 50 albumi ning mängis 98 filmis, rohkem kui 20 lavastuses ja mitmes raadiomuusikalis. Tema repertuaari kuulus umbes 3500 laulu. Ta oli üks esimesi araabia lauljaid, kes esines Pariisi Olympias, Carnegie Hallis, Piccadilly teatris, Sydney ooperiteatris ja Royal Albert Hallis.
Şabāḩ laulis eelkõige sentimentaalseid ballaade ja rõõmsameelseid laulukesi ning mängis peamiselt melodramaatilistes filmides.
Lisaks Liibanoni kodakondsusele oli tal ka Egiptuse, Jordaania ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus. Ta esines laval ja televisioonis veel 80. eluaastates.

Lapsepõlv

Şabāḩ sündis Liibanoni lääneosas praeguse Mägi-Liibanoni kubernerkonna alal Bdādūni külas kristlikus (maroniidi) peres.
Ta oli oma vanemate kolmas tütar. Et isa Jarjis Faghālī oli tahtnud poega, suhtus ta tütresse enamasti põlguse või ükskõiksusega. Isa oli vägivaldne ja omastas muu hulgas tütre karjääri algusaastatel teenitud raha. Şabāḩi lapsepõlve muutis veelgi traagilisemaks asjaolu, et väidetavalt tappis tema vend nende ema, sest uskus, et ema oli isale truudust murdnud.
Ka Şabāḩi vanemast õest Lamīa‘ Faghālīst sai näitleja.

Film

Oma esimese laulu esitas Şabāḩ 1940. aastal 13-aastasena. Peagi märkas teda Liibanoni päritolu Egiptuse filmiprodutsent Asīa Dāghir ja pakkus talle osa kolmes filmis. Esimese filmirolli eest maksti talle 150 Egiptuse naela. Şabāḩ sai kuulsaks filmiga "Al-Qalb Luh Wāḩid". Esimese tegelaskuju nimi Şabāḩ jäigi tema esinejanimeks kogu karjääri jooksul. Tal oli palju hüüdnimesid, näiteks Shaḩrūrah (Laulurästas) ja Şabūḩah. Teda kutsuti ka Liibanoni laulukeisrinnaks (إمبراطورة الأغنية اللبنانية).
Esialgu ei olnud kriitikud eriti heatahtlikud, kuid publik võttis ta päris kiiresti omaks. Tema tuntumate filmide seas on "Al-Ayādī an-nā‘imah" ('Pehmed käed', 1964), "Al-‘atabah al-khaḑra" (1959, "‘Atabah' väljak") ja "Ar-rajul ath-thānī" (1960, "Teine mees"). Viimases mängis ta kabareelauljat, kes oma venna surma eest kättemaksu tõotab. Tema vastasnäitlejad olid teiste seas silmapaistvad Egiptuse näitlejad Anwar Wajdī ja Şalāḩ Zū al-Fiqār.
Karjääri esimestel kümnenditel (alates 1940. aastatest) elas Şabāḩ peamiselt Egiptuses, kus tehti enamik tema filme. Alles 1990. aastatel asus ta elama Liibanoni ja külastas Egiptust ainult võtete ajal. 1940. aastatel mängis ta paljudes Egiptuse filmides, enamasti koos tolleaegsete kuulsuste, nende seas ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧i ja Muḩammad Kamāl ash-Shināwīga. Suur osa filmidest oli Egiptuse filmilavastaja Hinrī Barakāti looming.
1940.–1960. aastatel mängis ta igal aastal kuni kuues filmis. Enamik Şabāḩi osalusega filmidest valmis Egiptuses, kuid ta sai kuulsaks kogu araabia maailmas. Sel perioodil olid tema tuntumad rollid filmides "Sir abī" (1946), "Awal naz̧rah" (1947), "Shāri' al-ḩubb" (1959, koos kuulsa Egiptuse laulja ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧iga), "Bārīs wa al-ḩubb" (1971), "Al-ayādī an-nā‘imah" (1963, režissöör Maḩmūd Zū al-Fiqār) ja "Riḩlah as-sa‘ādah" (1972), kus ta mängis koos Farīd Shawqīga. Hiljem valminud filmidest on tuntumad "Laylah bakī fīhā al-qamar" (1980), "Al-makhţūf" (1983), "Al-yaum al-Lūlū" (1986).
Populaarsed filmid olid ka "Izāī ansāk" (1956), "Shāri‘ al-ḩubb" (1959), "Al-layālī ad-dāf‘yah" (1962). Tema ekraanipartnerite seas olid ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧, Farīd al-Aţrash, ‘Imād Ḩamdī, Kamāl ash-Shināwī, Aḩmad Maz̧har, Rushdī Abāz̧ah ja Ḩusayn Fahmī.

Muusika

Lisaks headele filmipartneritele oskas ta valida ka oma natuuriga hästi sobivad heliloojad. Ta töötas koos oma aja tippheliloojatega. Nende seas oli tuntumaid araabia laululoojaid, näiteks egiptlased Balīgh Ḩamdī ja Saīd Makāwī ning Liibanoni vennad ‘Aşī ar-Raḩbānī ja Manşūr ar-Raḩbānī. Şabāḩ lindistas üle 3000 laulu. Ta laulis palju kuulsate Egiptuse heliloojate loomingut, eriti Muḩammad ‘Abd al-Wahābi laule. Tema repertuaaris oli ka Liibanoni rahvamuusikat (mawwāl'e). Şabāḩi tuntumate laulude hulgas on "Zay al-‘Asal" ja "Akhadū ar-Rīḩ".
Şabāḩi nimetati tihti sillaks Liibanoni ja Egiptuse vahel. Ta andis üle maailma nii popi, rahvamuusika kui ka klassikalise muusika kontserte. Aastal 1956 esines esimest korda Ameerika Ühendriikides, kus andis kontserdid Bostonis, Detroitis ja New Yorgis.
Koos lauljate Fayrūzi ja Wadīḩ aş-Şāfī ning helilooja Zakī Nāşīfiga moodustas ta neliku, keda peeti Liibanoni elurõõmu kehastuseks. Şabāḩi nimetati mõnikord Lähis-Ida Madonnaks ja kõrvutati teda Egiptuse legendi Umm Kulthūmiga.
Şabāḩ esines tihedalt kuni 1980. aastateni, seejärel nähti teda harvem, kuid sellegipoolest jätkas ta tegutsemist nii filmis kui ka teleekraanil kuni 2000. aastateni.

Isiklikku

Şabāḩ oli väga värvikas ja silmapaistev isiksus nii laval kui ka eraelus. Ta käitus julgelt ja väljakutsuvalt ega hoolinud konservatiivsetest normidest. Tema populaarsus ulatus üle religioonide piiride. Karjääri alguses oli ta brünett, hiljem aga kandis kohevat blondeeritud soengut ja tugevat jumestust. Et ta oli igas mõttes värvikas isiksus, armastati teda parodeerida. Aja jooksul omandas ta diiva maine. Väljakutsuva stiili tõttu võrreldi teda tihti Cheri ja Madonnaga. Tema skandaalne eraelu tekitas uudishimu ja teda ümbritses alati palju kuulujutte.
Şabāḩ äratas tähelepanu oma rohkete abieludega. Eri allikate väitel oli ta abielus kas üheksa või kümme korda. Tema abikaasade seas olid Egiptuse näitleja Rushdī Abāz̧ah, Liibanoni režissöör Wasīm Ţabārah ja prints Khālid ibn Sa‘ūd. Viimane abielu Liibanoni kunstniku Fādī Lubnāniga kestis 17 aastat. Üks abikaasa oli tuntud Egiptuse viiuldaja Anwar Mansī. Şabāḩ oli abielus ka Liibanoni parlamendiliikme Yūsuf Ḩamūdiga. Kõige lühemaks jäi tema väidetavalt 1960. aastate lõpus sõlmitud abielu Rushdī Abāz̧ah'ga, keda Şabāḩ ise nimetas oma elu armastuseks. Mõne allika andmetel kestis see abielu vaid kolm päeva, sest selgus, et mees oli juba abielus. Teise allika järgi abielluti 1977. aastal ja lahutuse algatas juba vähem kui aasta hiljem Şabāḩ, kelle arvates oli mees liiga laia joonega ega osanud lava- ja eraelul vahet teha.
Şabāḩi esimene abikaasa oli Najīb Shamās, kellega ta abiellus 1946. aastal, et isa võimu alt pääseda. Ta oli abielus ka Aḩmad Faraji ja Balīgh Ḩamdīga. Şabāḩil sündis Shamāsiga poeg Şabāḩ ja Mansīga tütar Huwaida. Mõlemad lapsed elavad Ameerika Ühendriikides.
Väidetavalt algatas Yūsuf Ḩamūd lahutuse pärast skandaali, mis puhkes selle üle, et Şabāḩ kandis teatrilaval liiga lühikesi pükse. Aastal 2003 oli tollal 75-aastasel Şabāḩil suhe 25-aastase Mister Liibanoniga. Räägiti ka, et Şabāḩ oli salaja abielus oma noore juuksuriga.
Ta armastas inimesi šokeerida kuni elu lõpuni. Ta on intervjuudes avameelselt tunnistanud, et pettis oma abikaasasid, sest ka need ei olevat truud olnud. Ta oli väga helde käega, kuigi teadis hästi, et mehed püüdsid tema rikkust ja kuulsust kurjalt ära kasutada.
Şabāḩ oli rahva seas ülimalt armastatud ja tema laule teati peast. Sellegipoolest heideti ohtrasti nalja tema paljude plastiliste operatsioonide, toretseva riietuse, maskitaolise meigi ja noorte meeste lembuse üle. Ise ei lasknud ta ennast sellest häirida ja tundis uhkust selle üle, et on lihtne külatüdruk, kes oma ande abil tippu tõusis.
Şabāḩ hoidis poliitikast eemale. Tema laulud polnud peaaegu kunagi tõsised ega kandnud mingit ühiskondlikku sõnumit.

Viimased eluaastad

Şabāḩ sattus elu lõpus rahalistesse raskustesse ning oli sunnitud 2000. aastate alguses oma maja maha müüma. Ta kolis Beiruti eeslinna Ḩāzmiyah' hotelli. Tema tervis halvenes, ajutrombide tagajärjel kaotas ta vasaku käe ja jala liikumisvõime, kuid tema mõistus jäi selgeks.
Kuni 2009. aastani andis Şabāḩ kontserte ja esines telesaadetes. 1990. aastatel tegi ta koos eksabikaasa Fādī Lubnāniga dokumentaalfilmi oma elust. Tollal sündisid uuesti ka mõned tema kunagised hitid (näiteks "Yana Yana"), mida ta esitas koos Rūla Sa‘adiga.

Surm

Şabāḩi surma kohta levis nii palju enneaegseid kuulujutte, et teda kiputi juba surematuks lauljaks kutsuma.
Ta suri 87-aastaselt Beiruti hotellis Brazilia, mis oli tema viimane kodu. Õetütre sõnul olevat Şabāḩ enne surma soovinud, et tema matusel tantsitaks dabke't ja oldaks rõõmsad.
Şabāḩ maeti pühapäeval, 30. novembril 2014. Matusetalitus peeti Beiruti Saint George'i maroniidi katedraalis. Kokku tulid sajad austajad, kiriku ees tänaval mängis sõjaväeorkester, rahvas laulis oma lemmiklaule Şabāḩi repertuaarist, esines tantsurühm.

Telesari

Şabāḩi elust jutustab 2011. aastal valminud Cedars Art Productioni telesari "Ash-Shaḩrūrah". 30-osalise sarja stsenarist on Fida‘ Ash-Shandawīlī ja režissöör Aḩmad Shafīq. Şabāḩi osa mängis Kārūl Samāḩah. Sarja näitamist alustati 2011. aasta ramadaani ajal.