Joseph Goebbels

Paul Joseph Goebbels (29. oktoober 1897 Rheydt – 1. mai 1945 Berliin) oli Saksamaa poliitik, üks Adolf Hitleri lähimaid kaastöölisi, üks Kolmanda Riigi mõjukamaid ja tuntumaid poliitikuid, põgusalt ka riigikantsler, Magda Goebbelsi abikaasa.
Erilise tähtsuse omandas ta juba Weimari vabariigi ajal Berlin-Brandenburgi Gauleiter'ina ja NSDAP riigipropagandajuhatajana, Teise maailmasõja viimaste kuude ajal "totaalse sõjapanuse peavolinikuna" (Generalbevollmächtigter für den totalen Kriegseinsatz), eelkõige aga rahvavalgustuse ja propaganda riigiministrina 1933–1945. Goebbels, kes oli ka Riigikultuurikoja (Reichskulturkammer) president, andis iga päev ajakirjandusele juhendeid, valitsedes pärast massimeedia tasalülitamist Saksamaa vaimu- ja kultuurielu üle.
Goebbels oli see, kes teavitas meediat NKVD poolt läbiviidud Katõni massimõrvast.

Elulugu

Goebbels oli lühikest kasvu ja nõrga tervisega, mistõttu ta ei saanud vabatahtlikuna osaleda Esimeses maailmasõjasja nii asus ta tegelema intellektuaalsete aladega.
1917. aastal lõpetas nooruk Goebbels väga edukalt gümnaasiumi ja astus Bonni ülikooli filosoofiateaduskonda. Joseph õppis ka Freiburgis, Würzburgis, Münchenis. 1920. aastal lõpetas Heidelbergi ülikooli. 1921. aastal filosoofiadoktori kraadi saksa kirjanduse alal.
1924. aastal astus ta natsionaalsotsialistlikku parteisse (NSDAP) ning sai seal peagi üheks juhtliikmeks. Lisaks kirjanduslikule andele oli ta äärmiselt tahtejõuline ning osav manipuleerija, seetõttu oli ta ka üks partei peaideolooge ning kõnemehi. Erinevalt mitmest teisest Hitleri kaaskondlasest (Hermann Göring, Heinrich Himmler) jäi ta füürerile lõpuni ustavaks, sest uskus fanaatiliselt natside poliitika õigsusse ning oli üks äärmuslikumaid antisemiite.
1933. aastal, kui "natsid" võimule said, sai Goebbelsist propagandaminister. Ta asus kohe juutidega võitlema intellektuaalsel pinnal, korraldades raamatute põletamisi ning kavandades teisi nendevastaseid aktsioone, mis kulmineerusid 1938. aastal kristalliööga. Samuti muutus tema retoorika aasta-aastalt sõjakamaks, valmistades sakslasi ette suureks konfliktiks. Teise maailmasõja ajal püüdis Goebbels kõigi vahenditega mõjutada sakslasi natsionaalsotsialistide poliitikat ja sõjaohvreid aktsepteerima, kuulutades 1943. aasta veebruaris, kui sõda pöördus Saksamaa kahjuks, välja totaalse sõja. Goebbelsi retoorika jäi äärmiselt populistlikuks ning lõplikku võitu kuulutavaks kuni lõpuni, mil tegelikult enam mingiks edukaks lahenduseks lootust polnud. 22. aprillil 1945 asus Goebbels koos naise ja lastega Hitleri punkrisse Berliinis ning julgustas füürerit kuni lõpuni pealinna jääma. Teised "natsiladviku" liikmed lahkusid Berliinist, püüdes end päästa, kuid Goebbels ja Martin Bormann jäid ka aprilli lõpus Hitleri juurde, otsustades oma ideoloogia nimel surra.
28. aprilli hilisõhtul kui oma punkris abiellusid Eva Braun ja Hitler olid selle tunnistajateks Goebbels ja Bormann. (Leutheusser, 81:2003) 
30. aprillil, kui Hitler sooritas enesetapu, sai Goebbelsist riigikantsler. Sel kohal oli ta aga vaid ühe päeva, sest olukorra lootusetus sundis teda 1. mail enesetappu tegema. Tema naine Magda Goebbels ja kaks arsti uinutasid-mürgitasid enne seda nende kuus last ning läks seejärel koos mehega vabasurma.

Isiklikku

Goebbels tundnud suurt nõrkust naiskaunitaride vastu. Kõrge riikliku positsiooni tõttu saavutas ta tuntuse ega suutnud kaaseaegsete sõnul vastu panna näitlejannade, filmidiivade jt kunstirahva "võludele". Saksa naised jooksnud Goebbelsile üksteise võidu lausa tormi.
1936. aastal tutvunud Goebbels jalutuskäigul tšehhi filmitähe Lída Baarovága.
Lída Baarová oli tol ajal, mil "afäär" Goebbelsiga algas, suhtes näitleja Gustav Fröhlichiga. Fröhlich oli Goebbelsi naaber (Inselstraße 18). Goebbelsil oli kinnisvara ekslusiivsel Wannseel (Schwanenwerder), aadressiga Inselstraße 8-10. Ta oli selle 1935. aastal pankurilt Oskar Schlitterilt "üle võtnud", makstes selle eest, tunduvalt alla omahinna 270 000 riigimarka ja elas siin alates 1936. aastast. Hiljem lisandus sellele ka naaberkinnisvara Inselstraße 12-14-l juudi päritolu pankurilt Samuel Goldschmidtilt.
Lída Baarová on hiljem öelnud, et Goebbels olla temasse armunud, tema mitte. Ta kartis Goebbelsit.

Tervis

Propagandaminister Joseph Goebbels oli 165 cm pikkune ja ühest jalast vigane ning kõhetu kehaehitusega, nii olla ta isegi oma parimail päevil kaalunud vaevu 50 kilo. Füüsiline puue - parem jalg oli vasakust tervelt 10 cm lühem - ei võimaldanud tal lonkamata käia.
Alates 1935. aastast oli Goebbelsi hambaarstiks ka Hitleri hambaarst Saksa hambakirurg ja hambaarst Hugo Johannes Blaschke (14. november 1881 Lääne-Preisimaa, Neustadt – 6. detsember 1959) (Neumann ja Eberle, 69:2013 )
1933. aastast alates sai Theodor Morellist tema arst.(Neumann ja Eberle, 56:2013)
Morelli päevaraamatu kohaselt (tänapäeval "The Secret Diaries of Hitler's Doctor" ravinud ta propagandaminiter Goebbelsil kord dermatiiti, mis raputanud kogu tema keha nii väga, et ta ei saavat magada. 22 arsti olid eelnevalt üritanud seisundit tal ka ravida kuid tulutult. Morell aga ravis teda Homoserani süstidega terveks.(Irving, 24:1983)

Teised temast

Joseph Goebbels ja Adolf Hitler ei olnud algselt "ühes paadis" nii karanud Goebbels ühel koosolekul püsti ja karjunud: "Ma nõuan, et väikekodanlane Adolf Hitler natsionaalsotsialistlikust parteist välja heidetaks!" (Delaforce, 44:2010)
Hitler temast (1942): "Mul on kolm tuttavat, kes kas või minutiks kokku saades kohe naerda lagistavad: Hoffmann, Amann ja doktor Goebbels... ". (Delaforce, 28:2010)
Asjatundjad on kinnitanud, et just tema oli üks nendest vähestest isikutest Hitleri lähikonnas, kes suutis mõjutada "füürerit" negatiivses suunas. Sest see vaheda mõistusega intellektuaal, kes vaimselt seisis kõrgemal nii Hitlerist kui tema lähemast kildkonnast ja omas kuratlikku võimet inimesi mõjutada ja teha seda väga erineval ning vähemärgataval moel -seetõttu on tema kohta kasutatud iseloomustusi nagu lonkav Mefisto, kuradi advokaat, Hitleri kuri geenius jne. (Arumäe 2002)

Goebbels kirjanikuna

Päris kirjanikku temast ei saanud, küll aga jäid temast maha päevikud.