Diana, Walesi printsess

Varajane elu

Diana Frances Spencer sündis John Spenceri (1924–1992) ja tema esimese naise, Frances Spenceri (1936–2004) kolmanda tütrena Sandringhamis. Tema ristivanemate hulka kuulusid John Floyd ja Mary Coleman (kuninganna ema nõbu). Osaliselt Ameerika päritoluga, oli ta samuti kuningas Charles I järeltulija.
Dianal oli kaks vanemat õde Sarah (1955) ja Jane (1964) ning noorem vend Charles (1964). Poolteist aastat enne Dianat sündinud vend John suri vastsündinuna. 
Oma vanemate kurikuulsa lahutuse ajal 1969. aastal Diana ema abielurikkumise tõttu nõudis viimane laste hooldusõigust endale, kuid naise ema tunnistuse tõttu läks laste hooldusõigus mehele. Diana oli siis 8-aastane.
1975. aastal, kui suri Diana vanaisa, sai tema isast 8. krahv Spencer ja Dianast Leedi Diana Spencer. 1977. aastal abiellus tema isa Dartmouthi krahvinna Rainega, kes oli Barbara Cartlandi tütar ja kellel oli endal juba neli last.
Diana õppis Riddlesworth Hallis Norfolkis ja hiljem Kentis, West Heath Girls' Schoolis, kus teda peeti akadeemiliselt alla arvestuse õpilaseks, kuna ta kukkus läbi kõigil oma 0-taseme eksamitel. 1977. aastal lahkus ta koolist ja jätkas õpinguid Šveitsis, internaatkoolis, kus kõrgseltskonna neidudele õpetati käsitööd ja kodumajandust. Diana oli andekas laulja ja sportlane ning kuuldavasti tahtis saada baleriiniks.

Perekond ja abielu

Spencerid, Diana perekond, oli kuningakojale aastakümnete jooksul lähedal seisnud. Diana emapoolne vanaema Ruth, leedi Fermoy oli Charlesi vanaema kauaaegne sõber.
Printsi armuelu oli pikalt olnud ajakirjanduse meelisteemasid ja teda seostati mitme naisega. Olles lähenemas 30. eluaastale, tugevnes surve tema abiellumiseks. Et saada oma perekonna ja nõuandjate nõusolekut, pidi tulevane mõrsja olema aristokraatliku taustaga, mitte abielus olnud, protestant ja eelistatavalt neitsi. Diana vastas kõigile neile nõuetele.
Väidetavalt aitas printsi endine pruut Camilla Parker Bowles (1947), kes oli 1973. aastal abiellunud Andrew Parker Bowlesiga, tal Diana tulevase mõrsja ossa välja valida, kui Diana 19-aastase neiuna töötas lasteaias kasvatajana. Camilla oli varem printsi vanaonu poolt ebasobivaks kuulutatud, kuna ta oli printsist vanem (16 kuud), tal puudus aristokraatlik taust ja tal oli varasemaid seksuaalkogemusi.
Diana ja Charlesi esmakohtumine toimus 1977. aastal, kui Spencerite pool toimus printsi auks pidu. Tol ajal suhtles prints Diana vanema õe Sarah'ga. 1978. aastal kutsuti Charlesi 30. sünnipäevale nii Sarah kui ka Diana.
Kuningakoda teatas nende kihlusest 24. veebruaril 1981. Laulatus toimus Londonis 29. juulil 1981 3500 külalise ja arvatavalt 1 miljardi televaataja silme all. Diana oli esimene inglanna, kes abiellus troonipärijaga pärast 1659. aastat. Abielu kaudu sai temast Tema Kuninglik Kõrgus Walesi Printsess – tähtsuselt kolmas naine kuningakojas kuninganna ja viimase ema järel.
Printsil ja printsessil sündisid pojad William (1982) ja Harry (1984).
1980. aastate keskel lagunes nende abielu. Nii prints kui ka printsess rääkisid meediaga sõprade vahendusel, süüdistades lahutuses teineteist. Charlesil oli suhe Camilla Parker Bowlesiga, Dianal James Hewittiga. Hiljem printsess ka kinnitas enda suhet Hewittiga ühes teleintervjuus. Pärast lahkuminekut oli ta väidetavalt seotud abielumehest kunstiärimehe Oliver Hoare'i ja ragbimängija Will Carlingiga. Avalikkuse ees käis ta kohtamas südamekirurg Hasnat Khaniga enne oma suhet Dodi Fayediga.
Prints ja printsess läksid lahku 1992. aastal, nende lahutus jõudis lõpule 28. augustil 1996. Diana kaotas Walesi printsessi tiitli ja kõnetlusvormeli "Teie Kuninglik Kõrgus", teda tituleeriti kui Diana, Walesi printsess. Siiski jäi ta kuningakoja liikmeks, kuna ta oli troonipärilusjärjestuses teise ja kolmanda isiku ema.

Heategevus

1980. aastate keskpaigast kuni oma elu lõpuni tegeles printsess aktiivselt heategevusliku tööga, juhtides avalikkuse tähelepanu maamiinide kasutamisele ja AIDS-i levikule.

AIDS

1987. aasta aprillis sai Walesi printsessist esimene kuninglikust soost isik, keda on pildistatud, puudutamas HI-viirusega nakatunud inimest. Naise osakaalu AIDS-i probleemi teadvustamises võttis 2001. aastal oma kõnes kokku president Clinton loengul Diana tööst AIDS-i alal, kus ta ütles: 
"1987. aastal, kui paljud veel uskusid, et AIDS võib levida puudutuse teel, istus printsess Diana seda haigust põdeva mehe voodil ja hoidis tema kätt. Ta näitas maailmale, et AIDS-i põdevad inimesed ei vaja isolatsiooni, vaid kaastunnet ja lahkust. See [sündmus] aitas muuta maailma arvamust ning andis AIDS-i põdevatele inimestele lootust riskirühma kuuluvate inimeste elude päästmiseks."
Printsess tegi ta ootamatuid külaskäike, et näidata lahkust parandamatult haigete vastu. Õdede ütluste kohaselt ilmus ta ette teatamata, näiteks Mildmay Hospice's Londonis, rangete juhistega, et sellest visiidist ei tohi meediale midagi teada anda.

Maamiinid

Tõenäoliselt oli tema enim kajastatud heategevuslikuks ürituseks visiit Angolasse 1997. aasta jaanuaris, kui ta, teenides Punase Risti vabatahtlikuna, külastas haiglates maamiinide ohvreid, tutvustas maamiinidest vabanemise projekte ja külastas loenguid, kus räägiti miiniohust.
Fotosid Dianast, kes liigub mööda miinivälja kuulivestis ja jakis, avaldati üle kogu maailma. Sama aasta augustis külastas printsess ka Bosniat samal eesmärgil. Tema huvi maamiinide vastu oli suunatud nende kahjutegurile, nende tekitatud vigastustele veel kaua aega pärast konfliktide lõppemist.
1997. aasta detsembris, pärast tema surma sõlmiti Ottawa leping, millele kirjutasid alla Suurbritannia ja teised riigid; printsess Diana tööl oli selle lepingu sõlmimise juures suur roll. 1998. aasta maamiinide seaduse teisel lugemisel Ühendkuningriigis avaldas Robin Cook Diana tööle 1998. aastal kiitust: "Kõik liikmed on teadlikud Walesi printsessi Diana osast teadlikkuse suurenemises maamiinide ja nende põhjustatud kannatuste osas. Parim viis tema tööd mälestada ja näidata oma tänulikkust selle vastu on see seadus vastu võtta ja pürgida ülemaailmase maamiinide keelustamise poole."

Surm

31. augustil 1997 sattus 36-aastane Diana koos sõbra ja armastatu Dodi Fayediga autoõnnetusse Pont de l'Alma tunnelis Pariisis. Õnnetuses hukkusid printsess, Dodi Fayed, nende autojuht Henry Paul; ainus ellujääja oli Dodi ihukaitsja Trevor Rees-Jones. Ehkki surm on kuulutatud õnnetusjuhtumiks, ei vaiki vandenõuteooriad vist kunagi; õnnetuse korraldamises kahtlustatakse ka kuningakoda.
14. detsembril 2006 teatas Briti politsei, et Diana ei olnud atentaadi ohver, vaid hukkus autoõnnetuses.