google/wiki40b huggingface dataset:
Ragnarök

Ragnarök ('jumalate saatus') on muinaspõhja mütoloogias maailmalõpule eelnev lahing. Seal võitlevad omavahel jumalad (aasid, keda juhtis Odin) ja nende vaenlased (tulehiiglased, jotuunid ja erisugused koletised, keda juhtis Loki). Apokalüptilises lahingus ei hävi  mitte ainult jumalad, hiiglased ja koletised, vaid ka kõik ülejäänu universumis olev.
Viikingite ühiskonnas oli surm lahingus imetlusväärne. See kandub panteoni kummardamiseks, kus jumalad ühel päeval Ragnarökis kukutatakse. Mis juhtub, kes võitleb kellega ja osalejate saatused selles lahingus on Skandinaavia rahvastele hästi teada nende saagadest ja skaaldilisest luulest.
Ragnarök on pika-ajalise vastuolu ja konfliktide tulemus aaside ja hiiglastega liitunute vahel, mitte moraalne võitlus hea ja halva vahel nagu kristlikus viimsepäeva lahingus. Peale Ragnaröki surevad mõlemad pooled ja nad sünnivad tsüklina uuesti.
Vanapõhja keeles koosneb sõna Ragnarök osadest ragna (jumalad, juhtivad võimud) ja rök (saatus).
Tšingisiidid

Tšingisiidid olid Mongolite riigi looja Tšingis-khaani järglaste valitsejadünastia, kes valitsesid Mongolite riiki ja ka tema poegade rajatud riike.
Tšingis-khaanil oli neli poega: Džutši, Ugedei, Tšagatai ja Tolui, kellel oli mongolite seaduste järgi õigus riiki ja selle osasid valitseda. Enne surma jaotas Tšingis-khaan mongolite vallutatud ala oma poegade vahel neljaks osaks ulussiks. Suurkhaani tiitli sai kurultai otsuse põhjal Ugedei (1185–1241), kuna vanim poeg Džutši suri 1227. aastal, juba enne Tšingis-khaani.

Yuani dünastia

Suurkhaan (1229–1241) Ugedei surma järel läks riik, mis hõlmas Mongoolia ja Hiina, Tšingis-khaani noorima poja Tolui poegade Möngke (1208–1259) ja Hubilai (1215–1294) valdusse. Hubilai sai 1260. aastal suurkhaaniks ehk ametlikult kõigi mongoli riikide ülemvalitsejaks. 1271. aastal võttis ta endale Hiina keisri tiitli, 1279. aastaks vallutas ta Hiina täielikult ning rajas Yuani dünastia, mis oli võimul Hiinas kuni 1368. aastani.

Tšagatai dünastia

Tšingis-khaani poja Tšagatai (surnud 1242) valduseks sai Kesk-Aasia (Mogolistan), kus tema järglased valitsesid 1227–1379. Aastatel (1225–1270, 1304–1368) olid valdused Mongoli impeeriumi osa, seejärel aga iseseisev. 13. sajandi lõpul oma võimu tipul hõlmasid valdused alad: Amudarjast lõuna poole Araali mereni ja Altai mägedeni, kuni tänapäeva Mongoolia ja Hiina piirini. 
Mongoli barlassi hõimust pärit Timur tõrjus nad võimult, 14. sajandi viimasel kolmandikul, Timuriidide riigis taastasid Džutši suguvõsa võimu Siberi khaanide järglased Šeibaniidid. Pärast neid valitsesid Buxoroses 1598–1753 Orda soo kõrvalharust pärinenud Aštarhaniidid.

Kuldhordi dünastia

Tšingis-khaani vanim poeg Džutši suri enne oma isa, seetõttu sai talle kuuluvate valduste omanikuks tema poeg Batu. Batu-khaani Venemaa ja Kõptšaki stepi valdused moodustasid Sinise hordi (hiljem Kuldhord). Džutši teine poeg Orda (surnud 1280) sai endale Lõuna-Siberi Valgehordi, mille Tohtamõš ühendas hiljem Kuldhordiga. 
Pärast Kuldhordi lagunemist valitsesid Džutši järglased Kaasani khaaniriiki (aastani 1552), Astrahani khaaniriiki (aastani 1554), Kassimovi khaaniriiki (aastani 1681) ja Siberi khaaniriiki (17. sajandi lõpuni); 1359–1428 Kuldhordi vasall olnud Krimmi khaaniriik oli pärast iseseisvumist aastatel 1428–1785 iseseisev.
Darvāz

Darvāz (dari keeles درواز; tadžiki keeles Дарвоз (Darvoz) on ajalooline piirkond, mis on praegu jagatud Afganistani Badakhshāni provintsi ja Tadžikistani Mägi-Badahšani autonoomse vilajeti vahel.
Nimi pärineb 9.–11. sajandist ja tähendab 'värav' või 'lahtine uks' (mõeldud on Pamiiri väravat).

Ajalugu

Darvāzi territoorium oli 6.–4. sajandil eKr Ahhemeniidide riigi koosseisus, Baktria satraapia osa. 3.–2. sajandil eKr oli see ala sõltuvuses Kreeka-Baktria riigist, 1.–3. sajandil pKr Kušaani riigist, 4.–6. sajandil heftaliidide riigist. Kui Lääne-Turgi kaganaat 6. sajandil heftaliidide riigi purustas, sai Darvāzist nominaalselt turgi valitsejate valdus.
8. sajandil vallutasid Darvāzi muslimitest araablased, 9. sajandil oli ta sõltuvuses Tahiriididest, 10. sajandil oli Samaniidide riigi koosseisus, 11.–12. sajandil Ghasnaviidide riigi, seejärel Ghuriidide riigi koosseisus.
13. sajandil sattus Darvāz, nagu teisedki Tadžikistani alad, mongoli vallutajate võimu alla. 14.–15. sajandil oldi Timuriidide võimu all, kuid sõltuvus keskvõimust oli nominaalne.
18. sajandil oli Darvāz Badahšani valitsejatele vastupanu keskus. Nii õnnestus 1748 Darvāzi ja Šugnoni ühendatud vägedel Šivi järve ääres purustada Badahšani emiiri (khaani) Sultan-šahhi (Sultan-Begi) väed.
18. sajandil võitlesid Šugnon, sellest vasallsõltuvuses olev Rušon ning ka Vahhon pidevalt Badahšani ja Darvāzi võimu vastu. Šugnoni ja Rušoni valitsejad olid Darvāzi šahhide vasallid ning maksid neile andamit.
19. sajandil olid Darvāzi šahhide valduste seas tänapäeva Tadžikistani Tavildara rajoon, Darvozi rajoon ja Vandži rajoon ning tänapäeva Afganistani Badakhshāni provintsi Darvāzi ringkonna, Darvāz-e Bālā ringkonna ja Khvāhāni ringkonna.
Darvāzi šahhi residents oli Kalai Humb Pandži jõe paremal kaldal. Samas oli Kalai Humbi kindlus.
Aastal 1877 saatis Buhhaara emiir Darvāzi šahhiriiki vallutama. Buhhaaralaste rünnaku all jätsid Darvāzi väed Kalai Humbi maha ning taganesid Kevroni külla. Seal leidis aset otsustav lahing, mis lõppes Darvāzi vägede purustamisega. Darvāzi šahh Abulfayz-khaan emigreerus koos perekonnaga Farg‘onasse ning seejärel Afganistani. Darvāzi šahhi pojast Moḩammad Valī Khānist sai hiljem väljapaistev Afganistani diplomaat.
Pärast Darvāzi annekteerimist sai sellest Darvāzi bekkond Buhhaara emiraadi koosseisus. Selle pindala oli umbes 386 ruutmiili ja rahvaarv umbes 35 000. Põhjas eraldas bekkonda Karateginist (praegu vabariikliku alluvusega rajoonid) kõrge Peeter Esimese ahelik, idas piirnes ta Šugnoniga, lõunas Afganistani valdustega (Badahšan) ning läänes Buhhaara emiraadi Baldžuani bekkonna ja Kulobi bekkonnaga.
Vasakkalda-Darvāz anti vastavalt Vene-Briti lepingule 1895 üle Afganistanile vastutasuks Vahhoni, Šugnoni ja Rušoni eest, mis anti üle Buhhaara emiraadile.
Noviaal

Noviaal on rahvusvaheline tehiskeel, mille lõi 1928 taani keeleteadlane Otto Jespersen.
Keel leidis ruttu pooldajaid ning teda hakati esperantole vihjates naljatamisi nimetama "jesperantoks". Pärast Jesperseni surma 1943 vajus keel unustusse. Alates 1997. aastast on püütud noviaali taaselustada.

Sõnavara

Noviaali sõnavara põhineb romaani ja germaani keelte sõnavaral.
On sarnasusi esperantoga, näiteks kasutatakse noviaalis nagu esperantoski sufikseid omadussõnadest nimisõnade tuletamiseks ja ümberpöördult. Kiri põhineb foneemidel. Võrreldes esperantoga on noviaal aga vähem skemaatiline, näiteks on loobutud kõigi nimisõnade ühesugusest lõppvokaalist. Puudub käänamine ja pööramine.
Aegu väljendatakse sufiksite või eessõnadega. Näide: me did parla ehk me parlad (ma rääkisin).
Anne Ormisson

Anne Ormisson (aastani 1967 Tampere, sündinud 19. novembril 1942 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja pediaater.

Elulugu

Anne Ormisson on orkestrandi ja muusikakooli õppejõu tütar.
Lõpetas 1961 Tartu 7. Keskkooli, 1967 TÜ arstiteaduskonna raviosakonna, 1975 TÜ-s aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1975, TÜ), väitekiri "Нагрузка молочной кислотой при оценке способности организма к сохранению кислотно-щелочного равновесия крови у детей до двух лет, больных острой пневмонией". Täiendas end 1991 ja 2001 Helsingi Ülikooli lastekliinikus, 1991 Tampere Ülikoolis, 1994 Inglismaal, 1997 Saksamaal Düsseldorfis ning 2000 Põhja-Reini Arstide Koja Perinataalstatistika Keskuses. Oli 1967–71 Võru ja Valga keskhaigla lastearst, 1975–79 TÜ pediaatria kateedri assistent, 1984– dotsent, ühtlasi ülikooli arstide täiendusteaduskonna õppejõud, 1979–84 ka Tartu linna peapediaater, aastast 2000 TÜK lastekliiniku neonatoloogia osakonna juhataja.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: vastsündinute ja imikute toitmine, selle seos soole mikrofloora kujunemise ja muutustega; pediaatriline ja perinatoloogia tervishoiukorraldus; imikute ja vastsündinute, eriti enneaegsete vastsündinute haigestumus ja suremus. Juhatanud mitmeid teadusprojekte ("Enneaegsete vastsündinute areng ja tervis imiku- ja väikelapseeas", "Kvaliteedi hindamine Eesti peri- ja neonataalmeditsiinis") jt, saanud neile grante. Toim 1995–97 ajakirja Eesti Perinatoloogia Sõnumid, pediaatriaalaseid õppevahendeid ja artiklite kogumikke, sh "Kliinilised juhised perinatoloogias" (1997), "Vastsündinute metaboolsed häired". Eesti Lastearstide Seltsi president (1990–94), Eesti Perinatoloogia Seltsi asutaja ja president (1992–96), Ülemaailmse Lastearstide Assotsiatsiooni juhatuse liige (1995–2001) jt organisatsioonide liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1994, kollektiivis). Ligi 100 teadustrükist, sh 2 raamatut ja õppevahendeid.
Tirana Ülikool

Tirana Ülikool (albaania keeles Universiteti i Tiranës, ingliskeelne ametlik nimi University of Tirana) asub Albaania pealinnas Tiranas.
Tirana Ülikool asutati oktoobris 1957 Tirana Riikliku Ülikooli (Universiteti Shtetëror i Tiranës) nime all Albaania esimese ülikoolina pedagoogilise instituudi, polütehnilise instituudi, kõrgema majandusinstituudi, kõrgema õigusinstituudi ja meditsiiniinstituudi baasil.
Aastatel 1985–1991 kandis ülikool nime Universiteti i Tiranës "Enver Hoxha".
Aastal 1991 viidi kolm teaduskonda üle vastrajatud Polütehnilisse ülikooli.
Praegu on ülikoolil seitse teaduskonda. Üliõpilaste arv on 14 500 ja õppejõudude arv umbes 675 (andmed 2000. aastast).
Ülikooli rektor oli 2000. aastal albaania keele uurija Shezai Rrokaj. Järgmisel ametiajal (2000–2003) oli rektoriks Maringlen Spiro. Aastal 2003 valiti tagasi Shezaj Rrokaj. 1981–1988 oli rektoriks matemaatik Osman Kraja, kes on olnud ka Albaania suursaadik Eestis.
Marek Plawgo

Isiklikku

Marek Plawgo oli tippsportlasena 183 cm pikk ja kaalub 72 kg.
Saarlouis

Ajalugu

Linn ehitati Louis XIV korraldusel 1680. aastal rajatud piirikindluse juurde. 1815. aastal läks linn koos Saarimaaga Preisimaa valdusse. 
Aastatel 1793–1810 oli linna ametlik nimi Sarre-Libre ja aastatel 1936–1945 Saarlautern.
Friedrich von Hohenzollern

Friedrich von Hohenzollern (ka Friedrich von Brandenburg-Ansbach; 17. jaanuar 1497 Ansbach – 20. august 1536 Genova) oli Hohenzollernide dünastia Ansbachi (Franki) haru liige ja katoliiklik vaimulik.
Friedrichi isa oli Brandenburg-Ansbachi markkrahv Friedrich II, ema aga Sophie Poolast, Poola kuninga Kazimierz IV tütar. Tal oli üheksa venda ja seitse õde, ise kuulus ta pere nooremate laste hulka. Seetõttu valiti Friedrichile vaimulikukarjäär ning 1514. aastal asus ta koos endast aasta noorema venna Wilhelmiga õppima Ingolstadti ülikooli. Ta kuulus koos vennaga mõnda aega ka ülikooli rektoraati.
Kui Friedrichi kolmest vennast – Ansbachi markkrahvist Georgist, Preisimaa hertsogist Albrechtist ja hilisemast Riia peapiiskopist Wilhelmist – said 1520. aastatel alanud reformatsiooni ajal veendunud protestandid, siis Friedrich jäi truuks vanale usule. Selles mõjutas teda ilmselt tugevalt tema õpetaja Ingolstadtist, Johannes Eck, kes oli üks veendunumaid luterlusvastaseid teolooge ning kellega Friedrich jäi kirjavahetusse ka pärast ülikooli lõpetamist. 
Friedrichi esimeseks vaimulikuks ametikohaks oli Salzburgi toomhärra oma, kelleks ta oli kuni 1530. aastani. Hiljem sai temast ka Würzburgi toomkapiitli liige (toomhärra), lõpuks toompraost ning 1529. aastal kerkis tema nimi üles ka võimaliku Riia peapiiskopi koadjuutori kandidaadina. Kuid et koadjuutoriplaani taga oli protestandist vend Albrecht, siis sai koadjuutoriks tema teine vend Wilhelm ning Friedrich suri 7 aastat hiljem Würzburgi toompraostina. Tema epitaaf on siiani Würzburgi toomkirikus.
Saksa talurahvasõja ajal (1524–1525) kaitses Friedrich von Hohenzollern komandandina Marienbergi linnust. Tema käsutuses oli 240 kaitsjat, kellest suur osa kuulus mõnda silmapaistvasse aadlisuguvõssa ning leidus ka mitmeid teisi Würzburgi toomkapiitli liikmeid.
Konrad Kikas

Konrad Kikas (8. veebruar 1928 Nõmme – 11. veebruar 2012 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, kauaaegne Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu direktor.
Astus 1936. aastal Jakob Westholmi Poeglaste Erahumanitaargümnaasiumi, mille lõpetas 1947. aastal Tallinna 7. keskkooli nime all. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. 1997. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö infoteaduse alal teemal „Eesti spetsialistide infovajadused ja teadusraamatukogude koostis (1967-1996)“.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Teadustöö

Organiseerinud Eesti teadlaste ja spetsialistide infovajaduse ja Eesti teadusraamatukogude koostise ja kasutamise uuringuid aastail 1960–1980. Avaldanud artikleid ka raamatukogude statistika, efektiivsuse, ajaloo jm teemadel. Ta on avaldanud ligi 140 publikatsiooni ja olnud ligi 30 väljaande toimetuskolleegiumis. Tema juhendamisel on valminud 11 diplomi- ja magistritööd.
Trundholmi vanker

Trundholmi päikesevanker (taani keeles Solvognen) on pronksiajast pärinev Päikest vedava hobuse kujutis, mis on leitud Taanist, Trundholmi soost Sjællandil. Päikesevanker on valmistatud pronksist ja kullast. Ornamendi põhjal arvatakse, et vanker on valmistatud vanemal pronksiajal, umbes 1350 eKr.
Päikesevankri tükid leidis 1902. aastal kohalik talumees Frederik Willumsen, kes kuivendatud sood esimest korda kündis.  Ta arvas, et tegu on vana mänguasjaga ja andis hobuse oma lastele.  Hiljem anti leid üle Rahvusmuuseumile (Nationalmuseet) Kopenhaagenis. Aastal 1998 leiti metallidetektoriga vankri leiukohast veel mõned rataste katked ja väikseid kullatükke.
Arvatavasti sattus päikesevanker sohu pronksiaegse ohvriannina. Tõenäoliselt lõhuti see tükkideks juba tollal.
Päikeseketta parem külg on kaetud kullaga.  Vasakult paremale liikudes sümboliseeris see Päikese teekonda üle taeva. Vasak külg kullaga kaetud ei olnud, võib-olla kujutas see Päikese öist, nähtamatut liikumist.
Pronksiaegses religioonis oli päikesekultusel oluline koht. Päikest kujutatakse sageli ka pronksiaegsetel kaljujoonistel ja mitmesugustel esemetel. Lisaks Päikest vedavale hobusele olid levinumad sümbolid laevad, tseremoniaalsed kirved, kalad, maod, akrobaadid.
Vankrit kasutati Taanis juba 3. aastatuhandel eKr. Kuigi nii Trundholmi hobune kui päikeseketas on paigutatud ratastele, ei ole vanker ise siin arvatavasti sümboliks. Tõenäoliselt olid rattad vajalikud hobuse ja päikeseketta liigutamiseks usutseremooniate käigus.  Leitud on veel ühe sarnase pronksiaegse ratta katked (Tobølist Lõuna-Jüütimaalt) ning suurte tseremooniavankrite detaile.
Praegu asub Trundholmi päikesevanker Kopenhaagenis Rahvusmuuseumis (Nationalmuseet) ja kuulub Taani kultuurikaanonisse
Jaanus Liivak

Jaanus Liivak (sündinud 16. juulil 1973 Tartus) on Eesti korvpallur ja treener.

Isiklikku

Tema poeg on jalgpallur Frank Liivak.
Dunántúl

Dunántúl (ladina Transdanubia, saksa Transdanubien, horvaadi Prekodunavlje või Zadunavlje, slovaki Zadunajsko) on ajalooline piirkond Ungaris. Selle piirid on idas ja põhjas Doonau jõgi, lõunas Drava ja Mura jõgi ning läänes Alpide eelmäestik Austria ja Ungari piiril. Dunántúli keskel paikneb Balatoni järv.
Dunántúl hõlmab Győr-Moson-Soproni komitaadi, Komárom-Esztergomi komitaadi, Fejéri komitaadi, Veszprémi komitaadi, Vasi komitaadi, Zala komitaadi, Somogyi komitaadi, Tolna komitaadi ja Baranya komitaadi ning Pesti komitaadi osa, mis jääb Doonaust lääne poole, (varakeskaegne Pilisi komitaat).
Las Palmase provints

Saared

Provintsi kuulub kolm suuremat (Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote) ning kuus väiksemat saart (Alegranza, Graciosa, Montaña Clara, Lobos, Roque del Este ja Roque del Oeste).

Kliima

Las Palmase provintsi aastane keskmine temperatuur on +20,5 °C, jaanuaris +17,5 °C, augustis +21,0 °C.
Aastas sajab keskmiselt 118 mm, sealhulgas jaanuaris 17 mm ja augustis 0 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2725 tundi, sealhulgas jaanuaris 187 ja augustis 287 tundi.
Indrek Vijard

Indrek Vijard (sündinud 27. septembril 1965 Tallinnas) on Eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Indrek Vijard on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli klaveri eriala Tiina Kuriku juhendamisel (1983) ning Tallinna Konservatooriumi (1990) koorijuhtimise eriala Kuno Arengu klassis.
1995. aastast töötab Indrek Vijard Nõmme Muusikakooli direktorina, tegutsedes paralleelselt mitme koori dirigendina. Ta on Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestilise poistekoori "Kalev", Järvamaa Poistekoori, Nõmme Muusikakooli Kammerkoori ja Tallinna Ülikooli Meeskoori dirigent. Varem on ta töötanud Eesti Poistekoori koormeistrina (1983–1997) ning olnud meeskooride Restauraator ja Forte ning Järvamaa Noorte Meeskoori dirigent. Ta on laulnud RAMi poistekooris, samuti osalenud Eesti Rahvusmeeskoori, Tallinna Kammerkoori ning kammerkooride Arsis ja Dextera töös.
Indrek Vijard on aastast 1993 dirigeerinud noorte laulupidudel ja aastast 2004 üldlaulupidudel. Aastal 2014 oli ta XXVI üldlaulupeo „Aja puudutus. Puudutuse aeg“ poistekooride liigijuht. Ta on Eesti Koorijuhtide Liidu ja Eesti Kooriühingu muusikatoimkonna liige ning kuulub Eesti Meestelaulu Seltsi juhatusse.
John McCrae

Kolonelleitnant John Alexander McCrae (30. november 1872 – 28. jaanuar 1918) oli Kanada luuletaja ja sõjaväelane.
Ta võttis osa Esimesest maailmasõjast ning tema tuntum luuletus on "In Flanders Fields".
Ta suri 28. jaanuaril 1918 kopsupõletikku.
Tõrve paisjärv

Tõrve paisjärv on järv Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Tõrve külas. Veekogu pindala on 6,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 3434 m. Järves on 2 saart.
Irinarh

Irinarh (vene keeles Иринарх, vanakreeka keeles Είρήναρχος - 'maailma valitseja') on mehenimi.
James Aldridge

James Aldridge (10. juulil 1918 – 23. veebruar 2015 London) oli Austraalias sündinud ja 1938. aastal Inglismaale elama ja tööle asunud kirjanik.
James Aldridge õppis Oxfordi Ülikoolis ja töötas mitmetes riikides väliskorrespondendina.
Ta auhinnati 1953. aastal Ülemaailmse Rahunõukogu kuldmedaliga romaani "Diplomaat" eest ja 1973. aastal Lenini rahupreemiaga "Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel" eest.
Vullikrunn

Vullikrunn (saksa keeles Wulfsgrund, ka Suurkari) on 0,25 hektari suurune saar (kari) Soome lahes. Saar kuulub Harju maakonda Viimsi valda Rohuneeme küla koosseisu.
Kari jääb 2 kilomeetrit Aegnast loodesse. Kari tähistab Aegna tulepaak. Saare rannajoone pikkus on 266 meetrit.
Saar on kivise pinnamoega.
Aganik

Aganik ehk aganaladu (ka: agerik, kõlk, lõunaeesti murretes ka: kõlgus) on talurahvaarhitektuuris rehielamus või rehetoas ruum, kus hoiti aganaid.
Laši linnus

Laši linnus (Lašu pilskalns) oli seelide linnus tänapäeva Ilūkste piirkonnas Eglaine vallas Laši külas.
Laši linnus rajati I sajandil eKr. Puittaraga ümbritsetud künka kõrgus oli 15–20 meetrit, hoovi pindala 80 x 100 meetrit. Linnus asus seelide Kalve maakonnas. Pärast piirkonna ristiusustamist rajas Dünaburgi komtuur linnusesse Veclaši mõisa.
Linnuse pindala on 80 x 100 meetrit, kõrgus 15–20 meetrit. Sellest põhja pool asus ka muinasasula.
STS-41-D

Missiooni taust

Start oli algselt planeeritud 25. juunile 1984, kuid mitmed tehnilised probleemid lükkasid stardi korduvalt edasi ja ühel korral tuli kosmosesüstik koostehalli tagasi viia, et asendada vigane peamootor.

26. juuni stardikatse

26. juunil toimunud stardikatse oli esimene kord pärast missiooni Gemini 6A, kus peamootorid seisati vahetult enne starti. Discovery pardaarvutid märkasid ühe peamootori töös viga ja seiskasid peamootorid. Olukord muutus ärevaks, kui ootamatult käivitus starditorni tulekahjualarm. Meeskonna õnneks ei järgitud tavapärast evakuatsiooniprotseduuri, sest tulekahjualarmi käivitanud vesiniku põlemine oli silmale nähtamatu ja meeskond oleks tulle jooksnud. Evakuatsiooni protseduure ei järgitud lennujuhtide kõhkluste tõttu, sest avariisüsteeme ei olnud keegi reaalselt katsetanud. 
Hilisemal uurimisel selgus, et peamootori rikke põhjustas vigane kütuseklapp.

Missiooni kokkuvõte

STS-41-D startis lõpuks 30. augustil 1984 toimunud neljandal katsel. Kosmosesüstik viis orbiidile kolm sidesatelliiti ja testis OAST-1 päikesepaneeli. OAST-1 oli 4 meetrit lai ja 31 meetrit pikk, ning see oli sel ajal suurim mehitatud kosmoselaeval testitud süsteem. OAST-1 tõestas, et nii suur ja kerge päikesepaneel on edukalt kasutatav ning tänapäeval kasutatakse analoogseid paneele ISS-is.
Missioon kestis 6 päeva, 56 minutit ja 4 sekundit. Discovery maandus Edwardsi õhujõudude baasi, olles orbiitil teinud 97 tiiru ümber Maa. STS-41-D oli esimene missioon, kus insenerid märkasid tahkekütusekiirendite O-tihendite juures kahjustusi. See sai hiljem Challengeri katastroofi põhjuseks.
Otto I (Pfalz-Mosbach)

Elulugu

Otto sündis aastal 1390 Mosbachis Saksa kuninga Ruprechti noorima pojana. Aastal 1410 pärast isa surma jaotati Pfalzi territooriumid tema nelja poja vahel; Otto sai territooriumi Mosbachi ja Eberbachi ümbruses. Ta tegi Mosbachi oma pealinnaks ja hakkas sinna uut residentsi ehitama. Otto sai Pfalzi kuurvürstkonna regendiks ja oma vennapoja Ludwig IV eestkostjaks pärast seda, kui tema vend Ludwig III tuli palverännakult Jeruusalemma tagasi tõsiselt haigena ja varsti pärast seda suri. Ta valitses regendina aastani 1442.
Aastal 1448 päris ta poole hääbunud Pfalz-Neumarkti liini territooriumist ja ostis teise poole oma vennalt Stefanilt, ning ta rajas ka residentsi Neumarkti. Otto suri aastal 1461 Reichenbach am Regenis ja maeti benediktlaste Reichenbachi kloostrisse.
Kitsehernes

Kitsehernes (Galega) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Perekonna looduslik levila asub Euroopa idapoolsetes Vahemere maades ja Musta mere ümbruses.
Eestis leidub sellest perekonnast invasiivse võõrliigina leviv söödataim ida-kitsehernes (G. orientalis).
Raho Langsepp

Raho Langsepp (sündinud 24. jaanuaril 1968) on eesti muusik (flöödimängija).
Ta on tegutsenud muusiku ja muusikaõpetajana. Ta on Tartu Vanamuusika Festivali algataja ning Tartu Ülikooli Varajase ja Orientaalse Muusika Keskuse FA Schola ning selle juures tegutseva vanamuusikaansambli FA Schola Ansambli asutaja ja juht. Ta on ka taiji õpetaja.
Palestra (klubi)

Palestra on Tallinnas tegutsev sporttantsuklubi.
Klubi asutas 1978 Reet Krieger.
Klubi tantsijad on esinenud mitmetes filmides (näiteks "Palestra", "Tempo", "Elurõõm") ja reklaamklippides nii Eesti kui ka Vene televisioonis.
Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapital

Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapital on üks Eesti Kultuurkapitali sihtkapitale, mis toetab Eesti rahvakultuuriga seotud tegevusi. Sihtkapitali eesmärk on "on säilitada, arendada, elavdada ning toetada igakülgselt rahvakultuuri valdkonda ning rahvusliku identiteedi hoidmist". 
Sihtkapital annab igal aastal välja Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali preemiaid.
Love Yourself: Her

Love Yourself: Her on BTS-i poolt loodud album, mis väljastati 18. septembril, 2017 Big Hit Entertainment poolt. Album väljastati nelja erineva versioonina ning sisaldab üheksat laulu, mille pealaul on DNA.
Kuldkannilised

Kuldkannilised (Cistaceae) on sugukond, mis kuulub erinevates süsteemides kas kuldkannilaadsete või kassinaerilaadsete seltsi.
Sellesse kuulub perekond kuldkann (Helianthemum).
Heinrich Zöllner

Heinrich Zöllner (4. juuli 1854 Leipzig – 8. mai 1941) oli saksa helilooja ja dirigent.
Zöllner õppis Leipzigi konservatooriumis Carl Reinecke, Salomon Jadassohni, Ernst Friedrich Richteri juures.
1878–1885 töötas ta Tartu Ülikoolis muusikaõpetajana.
Magdeburgi veesild

Magdeburgi kanalisild, ka Magdeburgi veesild, (saksa Kanalbrücke Magdeburg) on laevatatav akvedukt üle Elbe jõe Magdeburgi lähedal Saksamaal. Akvedukt ühendab kahte kanalit Saksamaal – Kesk-Saksa ja Elbe–Haveli kanalit.
Magdeburgi veesild on maailma pikim laevatatav akvedukt.
Akvedukt jääb Magdeburgi keskkohast 10 km põhja suunas. Elbe paremal kaldal akvedukti juures asub Hohenwarthe asula. 
Veesild, mille rajamise vajadusest hakati rääkima 1919. aastal, realiseerus alles pärast Saksamaa taasühinemist. Akvedukti ehitamiseks kulus viis aastat (1998–2003), 68 000 m³ betooni ja 24 000 tonni terast. Rajatise maksumus oli 501 000 eurot.  
Akvedukti üldpikkus on 918 m. Jõe kohal on kolm ava (sildeavadega 57,10+106,2+57,10 m), ülejaanud 16 ava sildeavadega 42,85 m jäävad maismaale. Veesilla laius on 43,0 m. Kanali laius 32,0 m ja sügavus 4,25 m.