Rakvere ordulinnus

Rakvere ordulinnus asub Lääne-Virumaal Rakvere Vallimäel. See on olnud muinas-Viru suuremaid linnuseid.

Ajalugu

Hilisema kivist linnuse kohal asus varem üks suuremaid muinaseesti linnuseid – Tarvanpää linnus, mida tunti juba 12. sajandil Tarvanpea nime all. Taanlased asusid selle kohale oma kantsi rajama arvatavasti 13. sajandi II veerandil, kasutades algul eestlaste rajatud valli ja puitpalissaadi. Siis rajati ka esimesed kivihooned, millest vanimatena on säilinud kahe poolkeldri katked hilisema pealinnuse edelanurgas.
14. sajandi algul ehitasid taanlased uue kivist ringmüüri paksusega kuni 2 meetrit. Müür on laotud segamüüritisena lubjamördil, kus on kasutatud lisaks maa- ja ümarate lubjakividele ka murtud paasi. Läänemüüri kõrgus oli kuni 7 meetrit ning selle peal asus ulgtaldadele toetuv kaitsekäik. Kaitsemüüri on hiljem veel kolmel korral kõrgemaks ehitatud. Ringmüür järgis pinnamoodi ja kujutas endast ebakorrapärast nelinurka.
Pärast Jüriöö ülestõusu läks Rakvere linnus ordu valdusse. Siis alustati linnuse laiendamist ja pealinnuse välja ehitamist. Uus kaitsemüür nihutati 15,6 meetrit põhja poole ja hõlmas nüüd ka kõrgendiku jalami. Koos välismüüriga ehitati ka süvendatud keldritega hoonetiib. Sellest ida pool, põhjamüüris oli värav parham-müüriga põhjaküljel. Seda tiiba on hiljem korruse võrra kõrgemaks ehitatud ja koos sellega ka uus väravakompleks. Samal aja lammutati osaliselt esimese ringmüüri põhjaosa ja selle läänepoolne osa kasutati ära massiivse torni põhjaseina alusena. Ristküliku kujulise põhjaplaaniga läänetorni ehitamisel kasutati aga juba ainult murtud paasi. Torni lõunaseina kohale ehitati uus ida-läänesuunaline müür. Sellega eraldati põhjaossa kujunevat pealinnusesse pääs. Pealinnuse lõunaosas olid ahjudega köetavad puithooned. Linnuse siseõu sai oma tänaseni säilinud mõõtmed.
Linnuse põhjaosa kujundati konvendihooneks. Enam-vähem pidev ehitamine jätkus kuni 16. sajandi alguseni. Lõunatiiva ehitamise ajal ühtlustati ka teiste müüride kõrgused ja ehitati kaks flankeeruvat nurgatorni ning idavärava kompleks. Selleks ajaks oli Rakvere ordulinnus saanud võimsaks, juba suuresti ka tulirelvade jaoks kohandatud kaitserajatiste kompleksiks. Neljakandilised ja neljakorruselised tornid olid tulirelvade jaoks jäetud laskeavadega. Linnuse üks edelas asuv torn ehitati rondeeli ehk ümmarguse suurtükitornina, millega sai linnus ka piirkondse ehitise kuju, kus üksikuid tiibu ühendas sisehoovi ümbritsev ristikäik, mis oli esimese korrusel võlvitud. Linnusesse sissepääs kujutas endast suurt väravaehitist, kus asusid kaks idaväravat, millest üks oli varustatud tõstesillaga ja niinimetatud "hundiauguga" ning sisemise langevõrega. Väravaehitusega külgnes massiivne poolümar rondeel, kus põhjaküljel oli kamina ja hüpokaustahjuga vahiruum.
Liivi sõjas 1558. aastal Rakvere vallutanud venelased lisasid linnuse põhja-, ida- ja lõunanõlvadele kivist, tammepakkudest ja palkidest eeskaitsevööndi, mis hõlmas 4,5 hektari suurust maa-ala. Viimased kaitserajatised lisati rootslaste poolt 16. sajandi lõpuaastail. Siis ehitati põhja- ja lõunakülgedele bastionid ning tugevdasid läänemüüri ja seal asuvat torni.
Aastatel 1602–1605 kuulus linnus poolakatele, kes selle Poola-Rootsi sõjas taganemisel õhku lasid, ja linnus hävis.
1918. aastal filmiti Robert Reinwaldi juhtimisel Rakvere vallimäge, mis pidi kujutama Sigtuna varemeid.
Linnuse varemeid on korduvalt osaliselt konserveeritud.

Tänapäev

Rakvere ordulinnuses asub SA Virumaa Muuseumid filiaal.