google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti eesistumine Euroopa Liidu Nõukogus

Eesti eesistumine Euroopa Liidu Nõukogus kestis 2017. aasta teise poolaasta, 1. juulist kuni 31. detsembrini 2017. Euroopa Liidu Nõukogu (ja selle eelkäijate) eesistujariigid on vahetunud iga poole aasta takka juba 1958. aastast, Eestile eelnes 2017. aasta esimesel poolel Malta ja järgnes 2018. aasta algul Bulgaaria. Eesti kuulub ühte eesistumistriosse Bulgaaria ja Austriaga.
Eesistujariik korraldab liikmesriikide valitsusi esindava Euroopa Liidu Nõukogu istungeid ja ligi 200 töörühma tööd, esindab Nõukogu tervikuna ning kaitseb selle seisukohti läbirääkimistel Euroopa Komisjoni ja Parlamendiga.
Algselt Eesti Vabariigi 100. aastapäevale 2018. aastal planeeritud eesistumisperiood tuli ootamatult poole aasta võrra ettepoole, kui rahvahääletuse tulemusel võeti Suurbritannias vastu otsus Euroopa Liidust lahkumiseks ning seetõttu tühistati 2016. aastal Suurbritannia eesistumine 2017. aasta teisel poolaastal. Suurbritannia loobumisega seoses kaaluti ka võimalust jagada periood Eesti ja Malta vahel, pikendades kummagi eesistumist kolme kuu võrra, kuid sellest lahendusest siiski loobuti.
Eesistumise korraldusmeeskonda juhtis Piret Lilleväli, Riigikantselei Euroopa Liidu sekretariaadi Euroopa Liidu asjade direktori asetäitja. Eesti eriesindaja Nõukogu eesistumise ajaks oli Eesti senine alaline esindaja Euroopa Liidu juures Matti Maasikas, kelle ülesandeks sai esindada Eestit Euroopa Parlamendi plenaaristungitel, kaitstes seal EL-i Nõukogu ühiseid seisukohti. Kokku oli eesistumisega seotud ligi 1300 inimest, kellest umbes 300 pakkusid tugiteenuseid, enamik aga tegutses ekspertidena. Uusi töökohti loodi siiski vaid umbes 300, neist kolmandik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis. Enamjaolt suunati eesistumisega tegelema juba varem riigisektoris töötavad inimesed.
Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise ettevalmistused algasid 2012. aastast. 2015. aastal valmis eesistumise tegevuskava ning selle põhjal ka keskne eelarve vajalikeks tegevusteks. Eesistumise ettevalmistusi koordineeris Riigikantselei. Eesti eesistumise sisuprogramm koostati 2016. aasta suvest kuni 2017. aasta suveni, mil see valmis vahetult eesistumise eel. Selle aluseks oleva Eesti Euroopa Liidu poliitika kohaselt oli Eesti fookuses Euroopa ühisturg (sh digitaalne ühisturg), energialiit, idapartnerite tugevam sidumine Euroopaga ning e-lahenduste ja infoühiskonna edendamine Euroopa Liidu poliitikates.
Korraldusmeeskonna teatel leidis Eestis eesistumisega seoses aset 223 sündmust, neist 11 toimus ministrite tasemel. Ürituste peamine toimumiskoht oli Tallinna Kultuurikatel, väljaspool Tallinna toimuvast 9 sündmusest enamik leiab aset Tartus Eesti Rahva Muuseumis. Brüsselis toimub eesistumise ajal üle 2000 kohtumise. Riigikogu kavatses Eestis seoses eesistumisega korraldada seitse üritust, millest ELi parlamentide peasekretäride istung ja ELi spiikrite konverents jäävad 2018. aasta esimesse poolaastasse.
Eesistumise eelarves oli 75 miljonit eurot, millele lisandus 3 miljonit eurot koolitusteks Euroopa Sotsiaalfondist.
Jerzy Buzek

Jerzy Karol Buzek (sündinud 3. juulil 1940 Smilovices) on Poola poliitik. Ta oli 14. juulist 2009 kuni 17. jaanuarini 2012 Euroopa Parlamendi president.
Ta sündis aastal 1940 Smilovices (praeguse haldusjaotuse järgi Morava-Sileesia maakonnas Tšehhis).
Jerzy Buzek lõpetas Sileesia tehnikaülikooli keemiainsenerina. Seejärel töötas ta Poola Teaduste Akadeemias ning õppejõuna ülikoolides.
Poliitilist tegevust alustas ta 1980. aastatel Solidarnośći liikmena. Aastal 1997 valiti Jerzy Buzek seimi liikmeks ning seejärel oli ta aastatel 1997–2001 Poola peaminister. Pärast kaotust 2001. aasta parlamendivalimistel taandus ta poliitikast.
2004. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Ta kogus rekordilise häältesaagi (173 389 häält, mis moodustas üle 22% valimisringkonna häältest). 2009. aasta valimistel püstitas ta 393 117 häälega (42% häältest) uue rekordi ning valiti ka Euroopa Parlamendi järgmisse koosseisu.
14. juulil 2009 valiti Buzek 555 poolthäälega Euroopa Parlamendi presidendiks. Ta on esimene idablokist pärit europarlamendi president. Valimiskampaaniat ega sisulisi valimisi ei toimunud, sest konservatiivid ja sotsiaaldemokraadid, kellel kahe peale on Euroopa Parlamendis absoluutne enamus, leppisid omavahel kokku, et viieaastase perioodi esimesel poolel juhib Euroopa Parlamenti Buzek ja teisel sotsiaaldemokraat Martin Schulz.
Gorodenka oja

Gorodenka oja (ka Gorodenka jõgi) on oja Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Oja pikkus on 19,3 km. Oja valgla suurus on 119,8 km². Oja suubub vasakult Narva jõkke.
Oja kallastel asuvad Gorodenka ülemine paljand ja Gorodenka kärestiku paljand.
Myersophis

Levila

Need maod elavad Filipiinidel, Luzoni saarel.
Aimeric de Peguilhan

Aimeric de Peguilhan (sündinud ca 1170, surnud umbes 1230) oli Provence'i trubaduur.

Eluloolist

Tema eluloo (vida) järgi oli ta Toulouse'i riidekaupmehe poeg (Peguilhan on küla Haute-Garonne'i departemangus, Saint Gaudensi lähedal). Aimeric oli rändav muusik, kes teenis oma elu jooksul mitmes õukonnas Lõuna-Prantsusmaal, Hispaanias ja Põhja-Itaalias. Tema esimene patroon arvatakse olevat Toulouse'i krahv Raimon V, ta jõudis elu jooksul olla Guilhem de Berguedani, Béarni vikonti Gaston VI, Comminges' krahvi Bernard IV, Aragoni kuninga Pedro II, Kastiilia kuninga Alfonso VIII, Montferrat' markkrahvi Guillaume IV , Malaspina markkrahvi Guilhemi, ja Azzo VI ning Beatrice d'Este teenistuses.
Pernå vald

Külad

Bagarböle, Baggböle, Baggnäs, Bergby, Blybergs, Böle, Erlandsböle, Fasarby, Garpgård, Gerby, Gislarböle, Gislom, Greggböle, Grevböle, Haddom, Hartola (Hardom), Hormnäs, Horslök, Hämeenkylä (Tavastby), Härkäpää (Härpe), Idlax, Isnäs, Kabböle, Kinnarinkylä (Skinnarby), Kivisalo (Kjevsalö), Koskenkylä (Forsby), Kukumi (Kuggom), Kuuskoski (Kuskosk), Kärppä (Kärpe), Lapinkylä (Labby), Lappnor, Malmsby, Malmgård, Näse, Paavalinkylä (Påvalsby), Pernå (Pernaja; Kirkonkylä/Kyrkoby), Pernajan pappila (Pernå prästgård), Pitkäpää, Pålböle, Riikki (Rike), Rosendal (Pernå), Rösund, Sandvik, Sarvilahti (Sarvlax), Sarvisalo (Sarvsalö), Sjögård, Strömmen, Sundarö, Särkilahti (Särklax), Tervik, Tetom, Torsby (Torstila), Tjuvö, Trännäs, Tjusterby, Vanhakylä (Gammelby), Villmansgård, Våtskär, Österby
Vijciems

Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud 1224. aasta Tālava jagamise lepingus (läti keeles Tālavas dalīšanas līgums). Toona kuulus see Talibaldi pojale Ramekole.
Nüüdisaegne asula on endisaegse Vījciemsi mõisa (saksa keeles Wiezemhof) keskus.
1898 asutati asulas esimene Baltikumi metsamajanduskool.
Vijciemsis oli aastal 2015 318 elanikku.
Fifteen Sermons Preached at the Rolls Chapel

"Fifteen Sermons Preached at the Rolls Chapel" ('Viisteist Rolls Chapelis peetud jutlust') või "Sermons Preached at the Rolls Chapel" on Joseph Butleri filosoofiline ja teoloogiline teos. Esmatrükk ilmus Londonis 1726, parandatud ja eessõnastatud teine trükk 1729. Aastal 1749 ilmus trükk, millele on lisatud kuus jutlust.
Tulusekott

Tulusekott on kott, milles hoitakse tuluseid ehk ürgseid tule süütamiseks mõeldud abivahendeid (tuleraud, tulekivi ja tael).
Kulli mõis (Kärla)

Kulli mõis (saksa keeles Kulli) oli poolmõis Kärla kihelkonnas Saaremaal.
Hemudu kultuur

Hemudu kultuur (hiina keeles 河姆渡文化) oli neoliitiline arheoloogiline kultuur Hiinas.
See tekkis umbes 7000 eKr ja selle õitseaeg oli umbes 5200–4500 eKr. Teised allikad dateerivad Hemudu kultuuri ajavahemikku umbes 5050–3350 eKr.
Selle kultuuri jäänuseid leiti esimest korda 1973. aastal Hemudu külast 22 km Ningbost loodes. Alates maist 1993 tegutseb seal Hemudu Leiukoha Muuseum, mis näitab väljakaevamiste kõige tähtsamaid leide. Muuseumi juurde kuulub ka vabaõhuala Hemudu kultuuri iseloomulike hoonete jäljendustega. Hemudu leiukoht ja Hemudu Leiukoha Muuseum (29°57'51" N, 121°20'40" E) asuvad Zhejiangi provintsi põhjaosas Yuyao Shi maakonna õigustega linnas Hangzhou lahest lõunas 120 km Shanghaist lõuna pool Hemudu suurvallas. Teised leiukohad on Ningboshi allprovintsilinna Jiangbei linnarajoonis asuvas Fujiashanis, Tianluoshanis ja Zhoushani saartel. Olulised Hemudu kultuuri kogud on ka Zhejiangi Provintsimuuseumis.
Hemudu kultuur oli ka üks esimese kultuure, mis tegeles märgriisikasvatuse, laki hankimise ja töötlemisega ning siidiussikasvatusega. Peale selle pärineb sealt ka üks esimesi keedetud riisi leide. Peale riisikasvatuse peeti vesipühvleid, sigu ja koeri. Peale selle tegeleti kalapüügi, küttimise ja korilusega. 
Valmistati palju luust esemeid, näiteks tehti kõplaid loomade abaluudest. Hemudust leitud linnuluust flöödid sarnanevad tänapäeva bambusflöötidega (dizi). Peale selle valmistati poleeritud, ornamentidega (nöörornament ja figuratiivne ornament: taime- ja linnumotiivid) kaunistatud keraamikat ning lakitud kausse ja puust karikaid. Töödeldi ka elevandiluud ning kaunistati seda fööniksite kujutistega. Savianumad olid erinevalt Majiabangi kultuuri (4750–3700 eKr) pruunidest anumatest tavaliselt mustaks värvitud. Need kultuurid kooseksisteerisid umbes 1000 aasta vältel ja mõjutasid teineteist, kuid jäid siiski erinevateks. 
Kavandati puust elumaju ja need rajati vee äärde vaiade peale. Tuntud olid ka nelinurksed seest puiduga kaetud kaevud. On leitud ka aere ning savilaevade jäänuseid. Tõenäoliselt Yaojiangi jõe üleujutuste, võib-olla ka voolusängi muutumise tõttu rändasid Hemudu kultuuri kandjad mujale. 
Hemudu leiukoht (河姆渡遗址) on alates 1982. aastast Hiina Rahvavabariigi mälestiste nimekirjas.
Cortland (õunasort)

Puu

Puu on üsna tugevakasvuline, võra rippuvate okstega, hakkab vilja kandma varakult, pidevalt, kuid mõõdukalt. Lehed munajad.

Viljad

Vili on ümar kuni laiümar. Keskmise suurusega, 70…115 g. Põhivärvus on rohekaskollane, kättevärvus tumedam punane. Viljaliha on valge, peeneteraline hapukasmagus. Heas hoidlas säilivad õunad kevadeni.

Kasutamine

Kasutatakse mahla ja kompoti valmistamiseks ning kuivatamiseks.
Valvo Raag

Valvo Raag (9. juuni 1936, Kuressaare – 17. august 2011, Lincoln, Massachusetts, USA) oli eesti päritolu USA füüsik.

Elulugu

Valvo Raag lahkus Eestist koos ema, isa ja kahe vennaga 1944. aastal.
Raag lõpetas 1958 füüsikuna Browni Ülikooli USA-s, Rhode Islandi osariigis Providence'is, ning täiendas end 1958–59 Helsingi Ülikoolis. 1964. aastal kaitses ta M.Sc. füüsikas New Yorgi Ülikoolis. 1959–69 töötas ta New Jerseys RCAs (1959–62 keemia- ja füüsikalaboris, 1962–69 termoelektriliste toodete arenduses), aastast 1969 Resalab Scientificus (Menlo Park, California) ning hiljem Jet Propulsion Laboratoryga seotud väikeses uurimisfirmas Syncal.

Teadustöö

Valvo Raagi peamine uurimisvaldkond oli termoelekter. Tema töötulemusi on kasutatud kosmosetehnikas.

Isiklikku

2003. aastal tagastas Raag Kuressaare raamatukokku sealt 1944. aastal laenatud raamatu.
Pensionipõlves elas ta koos oma abikaasa Kaijaga Massachusettsi osariigis Lincolnis. Nende tütar Tarja Raag on arengu- ja soopsühholoogiale spetsialiseerunud psühholoogiateadlane, USA-s Maine'i osariigis Waterville'is tegutseva Colby College'i psühholoogiadotsent .
Priidik Kippar

Priidik Kippar (sündinud 4. novembril 1943 Jõhvis) on eesti poksija ja poksitreener. 
Ta poksis aastatel 1959–1971 Jõhvi ja Kohtla-Järve Kalevis, tema treenerid olid Ülo Valk ja Hans Kaiva. Ta pidas 200 kohtumist ja võitis neist 169.
Kippar ja tema vastane Gennadi Tšeburanov diskvalifitseeriti I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Eesti NSV meistrivõistluste finaalis ja sel aastal (1963) jäi selles kaalus Eesti NSV meister välja kuulutamata.
Kippar oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kuuekordne Eesti NSV meister (1964–1969) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) Eesti NSV meister (1971).
Kippar osales 1962–1969 kuus korda Eesti NSV – Soome maavõistlustel ning võitis kolm kohtumist. Ta sai I–VI Roman Kuura mälestusvõistlustel kuus korda järjest I koha (1962–1967), kusjuures 1964. aastal sai ta parima kohtumise eriauhinna. Ta sai I Nigul Maatsoo mälestusvõistlustel I koha (1968).
Kippar sai NSV Liidu meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) V koha (1961, 1963 ja 1967). Ta sai 1963. aastal Nõukogude Liidu meistersportlase ja 1967. aastal Nõukogude Liidu aumeistersportlase aunimetuse.
Kippar sai 1968. aastal spordiseltsi Kalev auliikmeks. Ta oli hiljem poksitreener Jõhvis, alates 1997. aastast klubis Loit.
Boxes (Goo Goo Dollsi album)

"Boxes" on USA rock bändi Goo Goo Dolls üheteistkümnes stuudioalbum. Albumi andis välja plaadifirma Warner Bros. Records 6. mail 2016. Album on saadaval CD-l, digitaalselt allalaaditavana ja ka vinüülplaadil.
Martna Vabadussõja mälestussammas

Martna Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk, mis asub Martna külas Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas. Mälestussammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Sammas on algse täpne koopia, väljaarvatud graniittahvlid on asendatud betoontahvlitega. Originaal lõhati 27. augustil 1953. Kujutatud on kabeli portaali meenutavat ehitist, mille katuse tipus on metallrist.
Meeksi vald

Asustus

Vallas asus üks alevik (Mehikoorma) ja üheksa küla (Aravu, Haavametsa, Jõepera, Järvselja, Meeksi, Meerapalu, Parapalu, Rõka ja Sikakurmu).
Hermann Jurak

Hermann Jurak (30. jaanuar 1887 Kavilda vald, Tartumaa – 5. mai 1958) oli eesti klaverimeister.
Jurak valmistas klavereid 1910–1940 Tartus, abitöölisi ta ei kasutanud. Tema klaverid kannavad tähist "J. HERMANN". Tema ettevõtmisest kasvas välja klaverivabrik Vanemuine.
Tema pianiinod on pika kõlaga (kuni 30 sekundit, mis on 7–10 sekundit rohkem kui varasematel klaveritel). Jurak püüdis kõla parandada kahekordse kõlalauaga, mis oli kokku liimitud kahe paksusega kuuselaudadest. Tema kaasaegsete sõnul oli see eksperiment ebaõnnestunud liimimisega seotud probleemide tõttu.
Üks J. Hermanni pianiino kuulub Tõnis Mäele, kes on sellest klaverist kirjutanud ka oma raamatus "Müümata naer".
RP (ajakiri)

RP (pikemalt Raamatupidamise Praktik) on raamatupidamisealane kuukiri, mida annab välja AS Äripäev.
Brahmagupta

Brahmagupta (u 598 – pärast 665) oli india matemaatik ja astronoom.
Ta elas Bhinmalis (asub tänapäeval Rajasthanis).
Ta on tuntud kahe varase tööga matemaatikas ja astronoomias: teoreetiline "Brāhmasphuṭasiddhānta" ja praktilisem "Khaṇḍakhādyaka". Need olid sanskriti keeles kirjutatud värsstraktaadid.
Brahmagupta andis esimesena reeglid teheteks nulliga.
Karl Ernst Särgava

Haridustee

Õppis Kadaka külakoolis, Vändra kihelkonnakoolis (1878–1881) ja Tori kihelkonnakoolis (1882–1883). Aastail 1886–1889 õppis Särgava Tartu Õpetajate Seminaris.

Töökäik

Särgava töötas aastail 1883–1886 Kadaka külakoolis isa abilisena, 1889–1891 Vändra kihelkonnakoolis, 1891–1893 Sindi ministeeriumikoolis ning 1893–1902 Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas Eesti Aleksandrikoolis õpetajana. 1902–1905 oli Kose-Uuemõisa ministeeriumikooli juhataja ning 1905–1906 Rakvere algkooli õpetaja.
1906. aastast töötas õpetajana Tallinna 4. Algkoolis. Oli 1919–1938 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi õpetaja ja inspektor ning aastail 1933–1936 direktori kohusetäitja. 
1938–1940 Riigivolikogu liige. Vanima Riigivolikogu liikmena avas Särgava volikogu 1. koosoleku 21. aprillil 1938.
1940–1950 töötas Tallinna Arhitektuuri-Ehitustehnikumis õpetajana.

Ühiskondlik tegevus

Särgava osales seltsielus, oli aastail 1934–1940 Eesti Haridusliidu abiesimees ja esimees ning Kaitseliidu Tallinna maleva propagandapealik.

Isiklikku

Karl Ernst Särgava isa Jüri Peterson oli Vana-Vändra valla Kadaka külakooli õpetaja. Eesti advokaat Karl Särgava oli Karl Ernst Särgava poeg.
Allika mõis (Ridala)

Allika mõis (saksa keeles Hallick) oli Kiideva mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal.
Purtse mõis

Purtse mõis (saksa keeles Alt-Isenhof) oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lüganuse valda Ida-Viru maakonnas.

Ajalugu

Esmakordselt on Purtse mõisa ja selle juurde kuuluvat veskit mainitud 1421. aastal. 1497 on nimetatud omanikuna "Otto Lode von der Ysse". 16. sajandi alguses on Purtse pandiomanik Jakob Tuve Ediselt. 16. sajandi esimesel poolel lasi Johann von Taube rajada Purtse vasallilinnuse. 
Taubede suguvõsale kuulus mõis kuni 17. sajandi alguseni, mil Iisakult pärit Berend von Taube müüs mõisa 1621. aastal Eestimaa kubernerile Jakob De la Gardiele, kes selle 1622 omakorda 12 000 Rootsi taalri eest Ingerimaa kubernerile ooberst Henrik Klasson Flemingile müüs. Flemingite omanduses olnud mõisa andis vürst Aleksandr Menšikov keisri korraldusega 1715. aastal oberküchenmeister Johan von Feldtenile kümneks aastaks rendile. 1722. aastal restitueeriti mõis Holstein-Gottorfi hertsogi Karl Friedrichi (hilisema keiser Peeter III isa) kammernõunikule parun Claes Rålambile (1682–1751), kellele Ingeri kuberner Henrik Klasson Fleming oli emapoolne vanavanaisa. Parun Rålambilt ostis 1731. aastal 10 000 riigitaalri eest mõisa Eesti maanõunik, Holsteini kaardiväe kindralmajor Otto Magnus von Stackelberg (1704–1765). Kuna Stackelbergid elasid naabruses asuvas Püssi mõisas, jäi Purtse kõrvalmõisa staatusse. Samuti ei ehitatud seetõttu Purtsesse uut härrastemaja, endist vasallilinnust kasutati peamiselt viljalaona.
1876 asutas krahv Otto von Stackelberg (1808–1885) Stackelbergide mõisatest Püssi majoraatmõisa, kuhu lisaks Purtse ja Püssi mõisale kuulus veel 32 000 hektari suurune kinnistu Hirmuse, Voorepere, Kohtla ja Ereda mõisatest. 1887. aastal sai Püssi majoraadihärrana Purtse omanikuks krahv Ernst von Stackelberg (1840 Pagari – 1919 Tallinn), kes vanema elusoleva pojana päris fideikomissi oma Firenze surnud isalt.
25. oktoobril 1919 omandas maaseadusega mõisa Eesti Vabariik.
Haridusturism

Haridusturism (inglise keeles educational tourism) on reisi- ja turismisektori alamtüüp ning kuulub kultuuriturismi alla. See sektor kogub populaarsust ning on kiiresti kasvav alamsektor reisi- ja turismitööstuses. 
Haridusturism on kasulik mitmel viisil. Üks nendest on aidata õpilastel ja täiskasvanutel õppida midagi uut seoses meie ümber oleva maailmaga. 
Haridusturismi saab määratleda kui lähenemisviisi hariduse omandamiseks, teadustööde läbiviimist ja teadmiste omandamist. Mõned haridusturismi reisinäited on hariduslikud reisid, kooliekskursioonid, seminaripuhkused, välismaal õppimise kogemused ja enesetäiendamise puhkused. 
Kõige populaarsem haridusturismi vorm on hariduslikud ekskursioonid, mis pakub õpilastele head võimalust uuringute tegemiseks ja vaatlusoskuste laiendamiseks. 
Oluline on võimaldada õpilastel kogeda reise, mis on hariduslikud ja viivad neid kohtadesse, mida tavaliselt ei külastata ning õpilased omandavad uusi kogemusi väljaspool klassiruumi. Ühepäevareisid hõlmavad kodanikuorganisatsioonide, loomaaedade, botaanikaaedade ning kohalike või kaugemate ettevõtete külastamist. Reisidel on tavaliselt kaasas giid, kes annab turistile laiema arusaama teemast, mida arutatakse.

Haridusreiside võimalused Eestis

Eestis on mitu reisibürood, mis pakuvad ekskursioonivõimalusi õpilastele igal aastaajal. Ekskursioonidel on võimalik külastada teaduskeskusi, muuseume, teatreid, linnuseid, saari.
Ants Toiger

Ants Toiger (20. jaanuar 1910 Abaja küla, Virumaa – 14. jaanuar 1979 Rakvere) oli eesti näitleja.
Ants Toiger sündis väiketalupidaja perekonnas. Alustas kooliteed Rannu algkoolis. 1926. aastal lõpetas ta Rakvere Linna Ühisgümnaasiumi.
Nooruses juhtis Rannu külas tegutsenud näiteringi. Aastatel 1936–1938 mängis Ugala teatris, 1938–1939 Tartu Töölisteatris, 1939–1941 Valga Säde teatritrupis, 1941 Vanemuise teatris, 1942–1944 Draamateatris, 1944–1947 taas Vanemuises. 1948. aastast surmani oli ta Rakvere Teatri näitleja.
1986. aastal paigaldati Rannu koolimaja seinale Ants Toigeri mälestusplaat.
Mitteklassikaline loogika

Mitteklassikaline loogika (inglise non-classical logic), ka alternatiivloogika (inglise alternative logic), on matemaatilise loogika osa, mille moodustavad 19. sajandil välja kujunenud teooriad. Mitteklassikalisele loogikale vastandub klassikaline loogika.
Tour du Midi

Lõunatorn (prantsuse keeles Tour du Midi, hollandi keeles Zuidertoren) on Brüsselis asuv Belgia kõrgeim hoone. 
See valmis aastal 1967 ning selle kõrgus on 150 meetrit. Hoonel on 38 maapealset ja 3 keldrikorrust ning 11 lifti. 1995–1996 hoone rekonstrueeriti, mille käigus tema välispind kaeti klaaspaneelidega.
Hoones töötavad Belgia pensioni- ja lastetoetuste ametkond, mille jaoks hoone ehitatigi, ning muud ametiasutused. Hoones on töökohti 2500 inimesele.
Aastatel 1967–1972 oli ta Euroopa Majandusühenduse riikide kõrgeim hoone. Seejärel valmis Pariisis Tour Montparnasse, mis on veel kõrgem.
Ta asub Brüsseli Lõunaraudteejaama lähedal.
Tõeväärtus

Tõeväärtus on loogikas väärtus, mis iseloomustab propositsiooni suhet tõesse.
Klassikaline loogika eeldab kahte tõeväärtust (tõene ja väär); see on seotud välistatud kolmanda reegli tunnustamisega.
Intuitsionistlik loogika ja multivalentne loogika (sealhulgas hägusloogika) kasutavad rohkemaid erinevaid tõeväärtusi.
Vesioinas

Vesioinas on veetõsteseade, mis rakendab vee pumpamiseks  hüdraulilise löögi energiat. Niisugune pumbaseade ei vaja töötamiseks energiat väljastpoolt. Sobib kasutamiseks küllalt suure kaldega jõgede ääres.  
Vesioinaid kasutati juba 18. sajandil. Töötavad vesioinad on näiteks Rõuge ürgoru veerel Liinjärve ääres.

Vesioina töötsükkel

Vesioina põhiosad on surveklapiga õhukuppel ja hüdrolöögi toimel veevoolu reguleeriv löögiklapp.
Korjakid

Korjakid on rahvas Venemaal Kamtšatka poolsaare põhjaosas (peamiselt Korjaki AR-s). 1989. aasta rahvaloenduse andmeil oli neid 9200, 2002. aasta rahvaloenduse andmeil 8743, kellest 60% oskab korjaki keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 7953 korjakki.
Alates 18. sajandist on nad õigeusklikud. Lõunapoolsem osa neist on venestunud.
Tüüpilisteks tegevusaladeks on mereimetajate küttimine rannikul ning põhjapõdrakasvatus sisemaa tundraaladel. Traditsiooniliseks elamuks on jarangad. Tegelevad ka luunikerduste valmistamisega.
Rütmika (õppeaine)

Rütmika on õppeaine, kus muusika saatel tehakse võimlemisharjutusi. Liikumine muusika rütmis aktiveerib kõiki psüühikaprotsesse. Rütmika peamine eesmärk on korrigeerida õpilase kuulmis-, nägemis- ja kinesteetilist taju, arendada liigutuste jõudu ja täpsust ning koordinatsiooni.
Rütmikatunnid võiksid toimuda spetsiaalses ruumis, kus on peeglid, varbseinad, võimlemismatid ja võimlemispingid ning täispuhutavad kummist võimlemis- ja teraapiapallid. Soovitatav on kasutada kehatunnetuse, kontakti- ja kommunikatsiooniharjutusi. Võimalusel tuleks kasutada elavat muusikat (klaver, puupillid).
Eestis on rütmikatunnid toimetuleku riikliku õppekava järgi kohustuslikud. Rütmikatunnnid toimuvad toimetulekukoolides üks tund nädalas.
Herbert Joseph Alexander Ottas

Herbert Joseph Alexander Ottas (31. märts (vkj 12. aprill) 1897, Tartu – 11. juuni 1985, Tartu) oli Eesti keemik.

Elulugu

Herbert Joseph Alexander Ottas oli maalri poeg.
Lõpetas 1916 Tartu Reaalkooli. Õppis Riia PI-s ja 1921–25 TÜ-s, lõpetas 1925 mag. chem. techn. kraadiga (ü.a. keemiaknd-ks 1949), väitekiri "Spiritus, Spiritusgemische und Kukkersitöl als Betriebsstoffe für leichte Motoren in Eesti". Oli 1925–28 keemik-pürotehnik Sõjaministeeriumis, 1929–40 Tallinnas värvimistööstuse Livo keemik, siis juhataja ja omanik. Sai patendi põlevkiviainetest väävelvärvainete valmistamise kohta, alustas selles valdkonnas professor Paul Kogermani juhendamisel doktoritööd. 1941 saadeti 5 aastaks asumisele. Vabanes ennetähtaegselt, töötas Volskis (Saraatovi oblastis) keemikuna. 1945 naasis Eestisse. Oli 1945–46 TÜ anorgaanilise keemia kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1946–48 dotsent, 1948–53 analüütilise keemia kateedri juhataja, dotsent, 1953–55 dotsent. Luges anorgaanilise ja analüütilise keemia kursusi, keemia analüüsimeetodeid ning mikroanalüüsi.