Berg (riik)

Tõus

Bergi krahvid tekkisid aastal 1101, kui Ezzonite dünastia noorem liin, mille juured ulatuvad tagasi 9. sajandi Lotharingiasse, sai 11. sajandil kõige võimsamaks dünastiaks Reini alamjooksu piirkonnas. 
Aastal 1160 jagunes territoorium kaheks osaks, ühest neist sai hiljem Marki krahvkond, mis tuli pereliini valduste hulka tagasi 16. sajandil. Aastal 1280 viisid krahvid oma õukonna Burgi lossist Wupperi jõel Düsseldorfi linna. Kõige võimsam varajastest Bergi valitsejatest, Engelbert I von Köln, suri atentaadis 7. novembril 1225. Krahv Adolf V võitles aastal 1288 võitjate poolel Worringeni lahingus Gelderni vastu.
Bergi võim kasvas veelgi 14. sajandil. Jülichi krahvkond ühines Bergi krahvkonnaga aastal 1348 ja aastal 1380 ülendas keiser Wenzel Bergi krahvid hertsogiteks, pannes seega aluse Jülich-Bergi hertsogkonnale.

Pärilusprobleemid

Aastal 1509 korraldas Kleve hertsog Johann III strateegilise abielu Jülich-Bergi hertsogi Wilhelm III tütre Mariaga, kellest sai oma isa valduste pärijanna: Jülich, Berg ja Ravensbergi krahvkond, mis Saksa-Rooma riigi Saali tavaõiguse järgi põhjustas vara ülemineku naissoost pärija abikaasale (naised ei saanud omada vara muul viisil, kui abikaasa või eestkostja kaudu). Tema isa surmaga aastal 1521 Jülich-Bergi hertsogid hääbusid ja valdus läks seega Johanni võimu alla – koos isiklike valduste, Marki krahvkonna ja Kleve hertsogkonnaga personaalunioonis. Selle liidu tulemusena kontrollisid Jülich-Kleve-Bergi hertsogid enamust tänapäeva Põhja-Rein–Vestfaalist, välja arvatud Kölni peapiiskopi ja Münsteri piiskopi kirikuriigid.
Siiski hääbus aastal 1609 ka uus hertsogidünastia, kui viimane hertsog suri vaimuhaigena. See viis pikale vaidlusele paljude territooriumide pärimise üle enne jagamist aastal 1614: Neuburgi pfaltskrahv, kes oli pöördunud katoliiklusse, annekteeris Jülichi ja Bergi; samas Kleve ja Mark läksid Brandenburgi kuurvürstile Johann Sigismundile, kes seejärel sai ka Preisimaa hertsogiks. Pärast Pfalzi kuurvürstkonda valitsenud vanema dünastia hääbumist aastal 1685 päris Neuburgi liin kuurvürstkonna ja tegi Düsseldorfi oma pealinnaks, kuni päris aastal 1777 ka Baieri kuurvürstkonna.

Prantsuse revolutsioon, Bergi suurhertsogkond

Jülichi (prantsuse: Juliers) okupatsioon (1794–1801) ja anneksioon (1801) Prantsusmaa poolt Prantsuse revolutsioonisõdade ajal eraldas Jülichi ja Bergi hertsogkonnad ning aastal 1803 eraldati Berg teistest Baieri territooriumidest ja läks Wittelsbachide noorema haru valitsemise alla. Aastal 1806, Saksa-Rooma riigi lõpust sündinud Saksa maade ümberkorraldamisel sai Bergist suurhertsogkond, mida valitses Napoleoni õemees Joachim Murat. Murat' vapp ühendas Bergi punase lõvi Kleve hertsogkonna vapiga. Ankur ja nuiad lisandusid, kuna Murat oli suuradmiral ja keisririigi marssal. Napoleoni õe Caroline Bonaparte abikaasana oli Murat'l õigus kasutada ka keiserlikku kotkast.
Aastal 1809, üks aasta pärast Murat' ülendamist Bergi suurhertsogist Napoli kuningaks, sai Bergi suurhertsogiks Napoleoni noor vennapoeg, prints Napoleon Louis Bonaparte (1804–1831, Napoleoni venna Louis Bonaparte vanem poeg, Hollandi kuningas); Prantsuse bürokraadid valitsesid territooriumi lapse nimel. Suurhertsogkonna lühike elu sai otsa Napoleoni kaotusega aastal 1813 ja järgnenud rahutingimustega.

Jülich-Kleve-Bergi provints

Aastal 1815, pärast Viini kongressi sai Berg Preisi kuningriigi provintsi osaks: Jülich-Kleve-Bergi provints. Aastal 1822 ühendati see provints Alam-Reini suurhertsogkonnaga Reini provintsi moodustamiseks.