google/wiki40b huggingface dataset:
Leida Rehtla

Leida Rehtla (sündinud 1. septembril 1934 Tori vallas Pärnumaal) on eesti omavalitsustegelane.
1952. aastal lõpetas ta Pärnu Turbatehnikumi tööstusraamatupidamise eriala.
1963. aastast töötas ta Lavassaare turbatööstuses raamatupidajana, hiljem Pärnu KEKi osakonna raamatupidajana.
1993. aastast oli ta Lavassaare vallavolikogu liige. Aastatel 1993–2005 oli ta Lavassaare vallavanem, 2005–2013 taas Lavassaare vallavolikogu liige.
Ta on Eesti Keskerakonna liige ja Lavassaare Külaseltsi juhatuse liige.
Seabrooki Eesti Selts

Seabrooki Eesti Selts (inglise keeles Seabrook Estonian Society) on USA eestlaste selts, mis tegutseb USAs New Jersey osariigis Seabrookis. 
Seltsi esimees on Eevi Truumees.
Keelepoliitika

Keelepoliitika hõlmab eelkõige riigi süsteemsed abinõud keele funktsioonide teadlikuks säilitamiseks või muutmiseks. Mingi riigi keelepoliitika esmaülesanneteks on riigikeele sätestamine põhiseaduses ja keeleseaduse kehtestamine, mis kõik toimub rahvusvahelisi õiguse normi kinni pidades.
Keelepoliitika eesmärk on keelesuhtluse reguleerimine ühiskonnas, tagades ühtlasi ka riigikeele täisväärtusliku toimimise.
Keelepoliitika võib iseloomu poolest olla kas (a) konstruktiivne ehk perspektiivne (arendab keele funktsioone ja struktuuri); (b) retrospektiivne (säilitab keele funktsioone ja struktuuri), või (c) destruktiivne (ahendab keele funktsioone ja struktuuri). 
Destruktiivse keelepoliitika viljelemine võib kaasa tuua keelelise assimileerumise ja keele hääbumise, keeletapu (keelesuitsiid ehk lingvitsiid).
Thomas Huxley

Thomas Henry Huxley (4. mai 1825 Ealing – 29. juuni 1895 Eastbourne) oli inglise loodusteadlane, kes oli tuline Charles Darwini evolutsiooniteooria pooldaja – seetõttu on teda nimetatud ka Darwini buldogiks.
Huxley kuulus debatt Oxfordi piiskopi Samuel Wilberforce'iga oli aluseks Darwini evolutsiooniteooria laialdasele heakskiidule, samuti Huxley enda populaarsusele. Wilberforce'i ärritas enim evolutsiooniteooria väide, et inimene on (fülogeneetiliselt) lähedalt seotud ahvidega.
Vaatamata sellele, et mõnes Darwini idees (näiteks gradualism ja looduslik valik) polnud ta päris kindel, toetas ta avalikes väljaastumistes alati ühepoolselt Darwinit.
Huxley oli esimene, kes esmakordselt argumenteeris lindude põlvnemise roomajatest. Sellele järeldusele jõudis ta pärast ürglinnu arheopterüksi luustiku võrdlemist väikese kahel jalal kõndiva lihasööja sisaliku Compsognathuse luustikuga.
Oma religioossetelt vaadetelt oli Huxley agnostik. Ehkki jumala(te) olemasolus on kaheldud juba aastatuhandeid, leiutas Huxley terminid "agnostik" ja "agnostitsism" (avalikus kirjasõnas esmakordselt 1870). Sellega vastandas ta end oma kaasaegsetele intellektuaalidele, kes väitsid metafüüsilist tõde teadvat ning keda ta nimetas "istideks" ja võrdles gnostikutega varakristlikus tähendustes – nendega, kes valdavad vaimulikku tõde. Tema sõnakasutuses on nähtud ka vihjet tundmatule jumalale, kellele Ateenas oli altar püstitatud, kuid Huxley ise eitas seda.
Tallinna kunstikogu

Tallinna kunstikogu on Tallinna Linnavalitsusele kuuluv kunstikogu. Kunstikogu asutati 12. detsembril 1997.
Kollektsiooni kuuluvad kunstikogusse ostetud või kingitud teosed. Neid eksponeeritakse Tallinna avalikes hoonetes avalikkusele ligipääsetavates kohtades.
Tallinna Tehnikaülikool

Tehnilistest erikursustest Tallinna Tehnikaülikoolini

Tallinna Tehnikaülikool sai alguse 17. septembril 1918, mil Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis hakkas kohalikke tehnikaharitlasi koondav Eesti Tehnika Selts korraldama tehnilisi erikursusi. Pärast Eesti iseseisvumist kasvas üha enam vajadus inseneride, arhitektide ja tehnikute järgi. 1919. aastal jätkati tegevust Tallinna Tehnikumi (TT) nimelise erakoolina.
Edasise arengu huvides riigistati TT 1920. aastal ning noor õppeasutus saavutas peatselt riikliku kõrgkooli staatuse. Kuni 1931. aastani töötas TT kitsastes oludes Pikal tänaval, seejärel koliti endise Vene-Balti laevatehase peahoonesse Koplis. Kuigi eesmärgiks oli kõrgkoolile oma hoone ehitamine, ei teostunud see piiratud eelarve tõttu. Hoolimata ainelisest kitsikusest leidus siiski piisavalt entusiastlikke noori, kes soovisid TT tehnikaharidust omandada.
1920. aastate lõpust pärssis TT arengut plaan liita kõrgkool Tartu Ülikooliga. Olukord paranes alles 1936. aastal, mil riigi juhtkond otsustas, et tehnikaülikool peab asuma Tallinnas. TT muudeti nõnda Tallinna Tehnikainstituudiks. 1938. aastal nimetati see omakorda ümber Tallinna Tehnikaülikooliks. Peatselt puhkenud Teine maailmasõda katkestas aga alanud kiire arengu, sõjakeerises kaotas ülikool arvukalt nii õppejõude kui õpilasi, rääkimata varadest.
Sõjale järgnenud Nõukogude ajal kandis ülikool Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) nime. Seda kuni Eesti taasiseseisvumiseni. Hoolimata üldisest vaimsest surutisest tõusis ülikooli tase järjepidevalt. 1970. aastatest muutus aina vabamaks ka mõtete ja ideede levik. Kasvas üliõpilaskond ja tõusis õppejõudude kvalifikatsioon. TPI tegi märkimisväärseid edusamme teadusuuringute vallas, pälvides sellega NSV Liidu juhtiva tehnikaülikooli staatuse.
Oluliseks murdepunktiks sai oma ülikoolilinnaku väljaehitamisega alustamine Mustamäele 1960. aastate alguses. Uued tuuled hakkasid puhuma laulva revolutsiooni ajal, mil ülikool osales aktiivselt toimuvates ühiskondlikes protsessides, panustades oluliselt riikliku iseseisvuse taastamisse. 1989. aastal võeti taas kasutusele Tallinna Tehnikaülikooli nimi.
Järgnenud paarikümne aasta jooksul on oluliselt laienenud õppekavad, aina rahvusvahelisemaks on muutunud üliõpilas- ja teadlaskond ning paranenud õpi- ja töötingimused. Praegu on Tallinna Tehnikaülikool tunnustatuimaid ja suurimaid ülikoole Eestis. Tehnikaülikooli alluvuses on neli teaduskonda ja viienda teaduskonna staatuses olev Eesti Mereakadeemia, kaks kolledžit, 18 instituuti, innovatsiooni- ja ettevõtluskeskus Mektory ning muid asutusi. Kui enne teist maailmasõda õppis tehnikaülikoolis alla 500 õpilase, siis 2018. aastal oli üliõpilasi 10 852. Vilistlasi on ülikoolil juba pea 70 000.
Johan Kõpp

Johan Kõpp (9. november 1874 Holdre vald – 21. oktoober 1970 Stockholm) oli eesti usuteadlane, ajaloolane ja haridustegelane. 
Tartu Ülikooli rektor (1928–1937) ning Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piiskop (1939–1957, alates 1944 eksiilis Rootsis) ja peapiiskop (1957–1964). Asutava Kogu ja I Riiginõukogu liige.

Johan Kõpp ajaloolasena

Ajaloolasena kuulub Kõpp samasse põlvkonda, millele pani aluse Jakob Hurt ning kuhu kuulusid Villem Reiman, Martin Lipp, Matthias Johann Eisen, Mihkel Kampmaa (Kampmann) ja Olaf Sild. See oli kultuurilis-kirikulooline suund (samal ajal eksisteeris vähem produktiivne materialistlik suund), mida iseloomustab keskendumine rahva "sisemisele" arengule. Seda suunda esindasid tihti usuteaduskonna lõpetanud inimesed. 
Kõpu kujunemisele on ehk kõige rohkem mõju avaldanud Villem Reiman. Nende mõlema ajaloouurimuslik tegevus leidis tsaariajal raamistiku, tegutsedes kolmes seltsis – Õpetatud Eesti Selts, Eesti Üliõpilaste Selts ja Eesti Kirjanduse Selts. Esimesed Kõpu tööd valmisidki kõnede, ettekannete ja artiklitena samade seltside tegevuses kaasa lüües.
Esimene teema, millesse ta rohkem süvenes, oli Eesti Aleksandrikooli küsimus, mille käsitlus valmis Kõpul kõikide trükis avaldatud tekstide sünteesist. Järgmised teemad olid erinevateks juubeliteks valminud uurimused talurahvaseaduste kujunemisest 19. sajandil, Tartu Ülikooli ajaloost ja usuvahetusliikumisest.
Ülikooli usuteaduskonna lõpetamise järel töötas Kõpp 1906. aastast Pärnus õpetajana, seejärel Palamusel ja Laiusel kirikuõpetajana.
1916. aastal sai temast esimene eesti (esialgu erakorraline) professor Tartu Ülikoolis ja 1919. aastast praktilise usuteaduse professor. Seejärel uuris ta Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalugu, avaldades I osa 1925. aastal. Kõpp kirjutas palju ka kohalikust kiriku- ja haridusajaloost maakondade kaupa: Tartumaast, Võrumaast, Setumaast ja Pärnumaast.
1937. aastal avaldas ta ajaloolasena peateose "Laiuse kihelkonna ajalugu", mis on oma mahult siiani üks lokaalajaloo tippteoseid. Selleks oli ta varem otsinud originaalset materjali Laiuse kirikuarhiivist, kuhu Heinrich Georg von Jannau oli omal ajal kogunud informatsiooni 1830. aastate kooliolude kohta kogu Lõuna-Eestis. 
Rootsis paguluses kirjutas ta käsitluse eestlaste vaimse palge kujunemisest Liivi sõjast Põhjasõjani, leides, et rahva elu kujuneb ilmaliku ja vaimuliku võimu koosmõjust.
Johan Kõpp on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

Isiklikku

Johann Kõpu poeg oli eesti vaimulik Endel Kõpp.
Tootsie

Tunnustus

1983. aastal kandideeris film kümnele Oscarile, võites neist ühe parima naiskõrvalosatäitja kategoorias.
Ain Kull

Ain Kull (sündinud 1973) on eesti geograaf (PhD).
Tema uurimisvaldkonnad on tuulekliima ja -energeetika, kliima mõju aineringetele ja sotsiaal-majanduslikele protsessidele.
Aksi mõis (Kambja)

Aksi mõis (saksa keeles Axelshof) oli Vana-Prangli mõisa karjamõis Kambja kihelkonnas Tartumaal.
Kontrollsumma

Kontrollsumma on informaatikas andmete tervikluse kontrollimiseks kasutatava algoritmi väljund. Kontrollsumma saadakse kontrollsumma algoritmi rakendamisel kindlale andmehulgale. Kui pärast andmete edastamist (näiteks internetist faili allalaadimisel) kontrollsumma klapib esialgsete andmete kontrollsummaga, siis suure tõenäosusega pole edastamisel vigu esinenud.
Kahel võrdsel andmehulgal on alati sama kontrollsumma, kuid sama tulemuse võivad anda ka erinevad andmehulgad. Seepärast kasutatakse kontrollsumma algoritmina tihti selliseid räsifunktsioone, mis juba sisendandmete vähesel muutmisel annavad drastiliselt erineva väljundi. Selliseid algoritme (näiteks SHA-2) kasutatakse andmeturbes lisaks andmete terviklikkuse tagamisele ka andmete tahtliku muutmise vältimiseks. Turvaekspert Bruce Schneier tõestas 2005. aastal algoritmi MD5 murtavuse.

Näited

Järgnevalt on toodud näiteid tihemini kasutatavate kontrollsumma algoritmide väljunditest. Väljundid on esitatud kuueteistkümnendsüsteemis.
Kontrollsummad sõnele "Tere, maailm!":
MD5: ff5ddfa461bcc79dc5a75b066dcf4274
SHA-1: 60087b35764744f3dac5f32b70715f6f4b2934f8
SHA-256: 4341bd0611d3cac56d7ebf52b41ef2fb87a69a01a645794602633627aeb37bf1
SHA-384: 94c82fc446d9ca2fa9113b1523d2ba343fdf6e959e8ba7c6b0ff76076c2d7697d5f14718136ae1e8e72a95326a8f5b95
SHA-512: c4ea36e0cd5846be7690c94d5760c24a83343597102c8ef67f067e6f0b226cfebd0cf5ba921f0e4abe19b92000758d55ff6c86652e729ecf946f618483866f59
Kontrollsummad sõnele "Tere, maailm! " (lisatud tühik lõppu):
MD5: 867430efdfcd5180a6e7a8662f6dfb2b
SHA-1: a0e84d2b45ddcd6cc202d317efc97f1e1c96071b
SHA-256: 39a96937708c8f28671b71a48aad4d516f15388bc67dd01ad8b9ce5441702057
SHA-384: 2e9a0b772e046c9c62e8bb0f17f116a6c46ca4f29e0d6643a91476411d291b90a974b270cacf1fc895b2a22351256a36
SHA-512: e8f5b9ca94e8a4f9d506e96d9f361bc75097f71a45d13ce70094d2290bb5b03b1ee116facc1e1beb1e446ee5f85856542e2acfaabf115144cdea1e8f70a600ab

Java

Kontrollsummade leidmine Javas, kontrollimaks eeltoodud näidet:
import java.math.BigInteger;import java.security.MessageDigest;import java.security.NoSuchAlgorithmException;public class Checksum {
public static String computeDigest(String algorithm, String message) {
MessageDigest digest;
try {
digest = MessageDigest.getInstance(algorithm);
} catch (NoSuchAlgorithmException e) {
e.printStackTrace();
return "";
}

return new BigInteger(1, digest.digest(message.getBytes())).toString(16);
}

public static void main(String[] args) {
String message = "Tere, maailm!";
String algorithms[] = {"MD5", "SHA-1", "SHA-256", "SHA-384", "SHA-512"};

for (String algorithm : algorithms) {
System.out.format("%s\t: %s\n", algorithm, computeDigest(algorithm, message));
}
}}

PHP

PHP-s on võimalik lihtsasti kasutada md5-funktsiooni.
<?phpecho md5("Tere, maailm! ");?>
Edvard Bužinskij

Edvard Bužinskij (poola keeles Edward Burzyński; sündinud 8. oktoobril 1957 Vilniuses) on poola rahvusest Leedu kabetaja; rahvusvaheline suurmeister. Ta on tegev ka kabetreenerina ja mitme kaberaamatu autor. 
Tema 50. sünnipäeva puhul (2007) ilmus Poola kirjastusel Warcpol tema kohta raamat "Edik" (ISBN 978-83-924787-2-0). Samal aastal võitis ta Euroopa veteranide meistrivõistlused.
2008. aastal pälvis ta Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.
Mustamäe Polikliinik

Mustamäe Polikliinik on polikliinik Tallinnas Mustamäel.
1971. aastal Ehitajate tee 27 avatud polikliinik ühendati 2001. aastal Lääne-Tallinna Keskhaiglaga.
Bosonid

Bosonid ehk väljaosakesed on osakesed, mille spinn on täisarvuline, erinevalt fermionidest, mille spinn on poolarvuline. Liitosakeste puhul loetakse bosoniteks neid osakesi, mille summaarne spinn on täisarvuline.
Kõik bosonid alluvad Bose-Einsteini statistikale. Neid ei piira Pauli keeluprintsiip ning seetõttu võib mitu bosonit olla samas kvantolekus. See tähendab, et samas ruumipunktis võib mitu bosonit olla korraga samal energeetilisel tasemel. (Sama ruumipunkti all tuleb mõista olukorda, kus erinevate osakeste lainefunktsioonid kattuvad.) Nende olekufunktsioon on sümmeetriline ja säilitab oma märgi pööramisel 360 kraadi võrra.

Liitosakestest bosonid

Liitosakestest bosonid on liitosakesed, mille koostises olevate osakeste summaarne spinn on täisarv. Tuleb siiski silmas pidada, et bosonina käituvad liitosakesed ainult siis, kui neid vaadelda kauguselt, kus osakese liitstruktuur välja ei paista (liitosakesed peavad olema vastasmõju suhtes seotud olekus).
Kõige tuntumad liitosakestest bosonid on mesonid, mis koosnevad kvargist ja antikvargist. Ka mesonid on vaheosakesed. Virtuaalsed mesonid vahendavad tuumajõudu (mis on tugeva vastasmõju teisene väljendus) nukleonide vahel.
Ka aatomituumade puhul võib jagada neid bosoniteks (sisaldavad paarisarvu nukleone) ja fermionideks (sisaldavad paaritu arvu nukleone). Näiteks vesiniku tuum on fermion ja deuteeriumi tuum (koosneb prootonist ja neutronist) on boson. Siin tuleb hoolega eristada, kas me räägime aatomituumast või aatomist. Elektriliselt neutraalne vesiniku aatom on boson (koosneb kahest fermionist – prootonist ja elektronist).
Jõgeva küüslaugufestival

Jõgeva küüslaugufestival on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas toimuv festival, mis on pühendatud küüslauguga seonduvale. Festival on toimunud nii Jõgeval kui ka Kuremaa asulas. Festivali korraldab MTÜ Jõgevamaa Põllumeeste Liit eesotsas Raul Soodlaga.
2018 toimub järjekorras 11. festival.
Raivo Tafenau

Raivo Tafenau (sündinud 20. novembril 1963 Mustlas) on eesti džäss-saksofonist. Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli akordioni erialal, kuid pärast seda sai temast saksofonist.
Kutselise muusiku karjääri alustas ta 1991. aastal ning 1994. aastal valiti ta Eesti Raadio poolt Aasta muusikuks.
Adolf von Harnack

Adolf von Harnack (kuni 1914 Adolf Harnack) (7. mai 1851 Tartu, Liivimaa kubermang, Venemaa Keisririik –  10. juuni 1930 Heidelberg, Saksamaa) oli baltisaksa päritolu teoloog ja kirikuloolane, keda on peetud tähtsaimaks protestantlikuks teoloogiks, kirikuloolaseks ning teadustöö organisaatoriks 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Saksamaal.

Elulugu

Harnack õppis 1869–1872 Tartu Ülikoolis teoloogiat, jätkas õpinguid Leipzigi ülikoolis ning kaitses seal doktorikraadi ja habilitatsiooniväitekirja. 1874 sai ta Leipzigis eradotsendiks ja hakkas pidama loenguid. Tema loengud gnostitsismist ja apokalüpsisest äratasid teadusringkondade tähelepanu ning 1876 määrati ta Leipzigi ülikooli erakorraliseks professoriks. 1879 kutsuti ta Giesseni ülikooli korraliseks kirikuajaloo professoriks. 1886 kutsuti Harnack Marburgi ülikooli ja 1888 Berliini ülikooli, hoolimata konservatiivsemate kirikutegelaste protestist, kus ta tegutses kuni 1924. aastani.
Adolf Harnack võeti 1890. aastal Preisi Teaduste Akadeemia liikmeks. Aastatel 1905–1921 oli ta Saksamaa tähtsaima teadusraamatukogu (Berliini Kuningliku raamatukogu) peadirektor. Tema ettepanekul rajati Saksamaa tähtsaim teadusarenduskeskus, mille algne nimi oli Keiser Wilhelmi Ühing, aga mis tänapäeval on tuntud Max Plancki Ühinguna. Harnack oli aastatel alates 1911 kuni surmani selle teadusarenduskeskuse esimene president.
Adolf Harnack pooldas Saksamaa astumist Esimesse maailmasõtta ning kirjutas alla avalikule kirjale, milles toetas Saksamaa eesmärke sõjas ja nende saavutamist sõja abil. 1914 tõstis Saksamaa keiser Wilhelm II Harnacki rüütliseisusse ja andis talle pärandatava aadlitiitli.
Adolf Harnack oli korporatsioon Livonia vilistlane.

Vaated

Harnack nõudis oma töödes täielikku vabadust kiriku ajaloo ja Uue Testamendi uurimisel. Varem olid seal tabuteemad, mida ei tohtinud kriitiliselt uurida. Ta ei usaldanud spekulatiivset teoloogiat, ei ortodoksset ega liberaalset lähenemist. Kuigi 4 evangeeliumi oli juba 2. sajandil elanud Lyoni piiskopi Irenaeuse ajast peale kanooniliseks peetud, lükkas Harnack tagasi Johannese evangeeliumi ega tunnistanud seda usaldusväärse ajalooallikana Jeesuse elu kohta. Ta eitas imede võimalikkust, kuid pidas võimalikuks, et Jeesus oli võimekas arst, kelle tööd võisid teised inimesed imeliseks pidada.

Isiklikku

Harnacki isa Theodosius Harnack oli Tartu Ülikooli praktilise (ja lühiajaliselt ka süstemaatilise) teoloogia õppejõud. Ema Anna Carolina Maria, neiupõlvenimega Ewers, oli Tartu Ülikooli rektori Gustav Ewersi tütar. Ema suri 1857 viienda lapse sünnitamisel. Adolfi kaksikvend Axel von Harnack (1851–1888) oli matemaatikaprofessor. Vend Erich Harnack (1852–1915) oli farmakoloogiaprofessor ja vend Otto Harnack (1857–1914) kirjandusteadlane.
Adolf Harnack abiellus 27. detsembril 1879 Amalie Thierschiga ja sellest abielust sündis 7 last, kellest 6 elasid täiskasvanuks. Tema poeg Ernst von Harnack (1888–1945) oli antifašist ja vastupanuliikumise tegelane, kes osavõtu tõttu 20. juuli vandenõust mõisteti surma ja hukati.
Kiowa maakond (Kansas)

Ajalugu

Maakond moodustati 1886. aastal.
Meremäe vallamaja

Meremäe vallamaja on hoone, kus asus endise Meremäe vallavalitsuse kantselei.
Valla algusaastal asus kantselei perekond Kärneri majapidamises Põrste külas. Vallakeskuse asukoha ja nime ümber toimunud vaidluste tulemusena otsustati ehitada vallamaja valla geograafilisse keskpunkti, Mihailova puustusele, ajalooliste Võru-Petseri ja Pankjavitsa-Kiirova-Orava-Räpina teede ristumiskohta. Praegune vallamaja on teine selleks otstarbeks ehitatud hoone. Esimeses vallamajaks ehitatud hoones asub praegu Meremäe noortekeskus. Uus vallamaja valmis 1032. aasta sügisel ja maja oli toona vägagi ruumikas, mida kiitsid ka selle aja ajakirjanikud.
31. jaanuaril 1929 allkrjastasid Meremäe valla kodanik, Unkipa talu omanik Semen Prokofi p. Põhja ja Efim Liivik Meremäe vallakogukonna volinikuna Petseris avaliku notari Johan Piipi juures kinkelepingu, mille kohaselt Semen Põhja annab oma kinnistust Meremäe vallakogukonna kätte 0,575 ha suuruse hoonestamata maatüki nime all “Meremäe vallamaja”. Sellega oli vald omandanud vallamaja aluse maaüksuse. Leiti projekteerija ja 6. märtsil 1931 ilmunud Tehnika Ajakirjast võime lugeda järgmist: “teedeministeeriumis kinnitati Meremäe uue vallamaja projekt, autoriks diplomeeritud insener Anatoli Rozanski”. Varsti pärast seda läks ehituseks ja juba 14. septembril 1932 võis vallavanem oma ruumikas kabinetis rahakapi ust avada. Maja, suurusega 23×11,5 m, läks maksma 12 015,42 krooni
Vallamaja ehitati paljude kohalike inimeste abiga (nii ehitusmaterjali kui ka tööjõu näol). Uue vallamaja sissepühitsemine toimus 25. septembril 1932. Ühes sellega tähistati ka Meremäe valla 10. sünnipäeva.
Bujničy

Ajalugu

Arheoloogiliste uuringute põhjal oli Bujničy kohal asustus juba kaheksa tuhat aastat enne Kristust, mil selle lõunaosas asus mesoliitikumi asulakoht. Rauaaja alguses rajati sinna linnus.
Kirjalikes allikates on asulat mainitud siiski alles XV sajandil, mil see kuulus Leedu suurvürstiriiki ja oli suure maavalduse keskuseks. XVI sajandi alguseks oli selle valduse omanikuks saanud Kiievi Petšerski klooster. Aastal 1595 toimus küla all suur lahing Leedu vägede ja Severin Nalivaiko juhitud kasakate vahel.XVII sajandil sai Bujničyst alev, mis kuulus Sołomereckitele, Stetkiewiczitele, Aleksander Hilary Połubińskile ja Sapiehadele. Aastal 1633 rajas Bohdan Stetkiewicz sinna kloostri. Kuna kloostri mungad osalesid aktiivselt Vene-Poola sõjas, said nad Jan II Kazimierz Wazalt õiguse rajada kloostri juurde veski. Kloostril oli ka oma trükikoda.
Põhjasõja ajal asus aastal 1708 alevi all mõnda aega Karl XII laager. Rootsi sõdurid rüüstasid mahajäetud kloostri. Kui kuningas sellest kuulis, lasi ta röövitud vara kloostrisse tagasi viia, kaks tabatud marodööri aga hukata. Sõja järel kujunes asula ka Sapiehadele kuuluvale, ent välja renditud mõisa juurde.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. Katariina II konfiskeeris Sapiehadele kuulunud mõisa ja andis selle Pasekadele, ent aastal 1878 ostis selle ära Moroczewski nimeline talumees.  Mõisa viimasteks omanikeks olid Radkevitšid.
Aastal 1880 oli Bujničys kaks õigeusukirikut, sel tegutses juutide kool ja kool oli ka kloostri juures. Toona oli alevis 356 elanikku, neist 115 olid juudid. Aastal 1886 avati alevis kihelkonnakool. Aastal 1897 elas alevis 450, mõisas 34 ja kloostris 117 inimest. Aastal 1902 valmis Peterburi-Odessa raudtee, millel asuv raudteejaam jääb tänapäeval asula piiridesse. Aastal 1909 oli alevis 427 ja mõisas 6 elanikku. 
Aastast 1918 hakkas alev kuuluma Valgevene rahvavabariiki, ent peagi vallutas selle Punaarmee. Samal aastal hävitati sealne klooster. 3. märtsil 1924 läks alev Vene NFSV koosseisust Valgevene NSV koosseisu. Alev jagati kaheks külaks. Aastal 1933 hakati neid varustama elektriga, sama aastakümne lõpus ühendati külad ühtseks Bujničy külaks. Aastal 1941 toimusid küla all ägedad lahingud, selle mälestuseks avati seal aastal 1995  Mahiloŭ kaitsmisele pühendatud memoriaalkompleks. Aastal 2006 sai külast  Bujničy külanõukogu halduskeskus. Aastal 2010 liideti sellega ka raudteejaama ümbruse alad (varasem Bujničy 2), ühtlasi sai küla agrolinnakese staatuse.
McKenzie Springs

McKenzie Spring on endine asula Ameerika Ühendriikides California osariigis Fresno maakonnas. 
Asub asub 250 meetri (820 jala) kõrgusel üle merepinna.
Eka Beselia

Eka Beselia on Gruusia jurist ja poliitik.
Ta on advokaadina kaitsnud eksiili siirdunud endist kaitseministrit Irakli Okruašvilit ja spionaažis süüdistatud fotograaf Giorgi Abdaladzet ning nõustanud poliitikasse tulla soovinud miljardäri Bidzina Ivanišvilit.
Beselia oli Irakli Okruašvili opositsioonilise partei Liikumine Ühtse Gruusia Eest peasekretär. 2008. aastal valiti ta Gruusia parlamenti, kuid ta loobus mandaadist protestiks väidetava valimistulemuste võltsimise vastu. 2010. aastal lahkus ta parteist, põhjendades seda vaadete lahkuminekuga Okruašviliga poliitvangide kohtlemise ja õiglase kohtupidamise küsimustes, teatades et tema arvates on inimõiguste kaitsmine kujunenud poliitilises kliimas esmane prioriteet.
Beselia on ühenduse Solidaarsus Illegaalsete Vangidega (teistel andmetel Solidaarsus Poliitvangidega või Solidaarsus Meelsusvangidega) juht ja tuntud vangide õiguste eest võitleja.
2008. aastal anti Beselia 15-aastane poeg Rati Milorava kohtu alla süüdistatuna poevalvuri solvamises ja grupiviisilises huligaansuses.
2009. aastal anti Beselia vend ja poeg kohtu alla süüdistatuna isiku solvamises ja füüsilises ründamises ning vastuhakkamises politseile. Beselia, kes kohtus oma poega kaitsjana esindas, avaldas arvamust, et süüdistuste tegelikuks ajendiks oli tema poliitiline tegevus.
Johannes Poinsot

Johannes Poinsot (ladina keeles Joannes a Sancto Thoma, Ioannes a Sancto Thoma, Joannes de sancto Thoma, ka Juan de S. Thomas; portugali keeles João Poinsot; inglise keeles John Poinsot, John of St. Thomas) (9. juuni 1589, Lissabon – 17. juuni 1644, Fraga, Hispaania) oli teoloog.
Katkendid tema 1632 ilmunud teosest on pealkirja "Tractatus de signis" all koos ingliskeelse tõlkega ja kommenteeridega välja andnud John Deely.