Naiskodukaitse

Tegevus

Naiskodukaitse väljaõpe jaguneb baasväljaõppeks, erialaväljaõppeks, juhtide õppeks ja instruktorite õppeks. Naiskodukaitse baasväljaõppe (BVÕ) eesmärgiks on anda kõikidele liikmetele alusteadmised, mis võimaldavad neil organisatsioonis tegutseda ja erialaselt spetsialiseeruda. Liikmele on üldjuhul kohustuslik läbida baasväljaõpe täies mahus kahe aasta jooksul peale organisatsiooniga liitumist.  
Peale baasväljaõppe läbimist valib liige endale eriala, millele spetsialiseeruda. Erialad, millele Naiskodukaitses spetsialiseeruda saab, on avalikud suhted, meditsiin, side ja staap, toitlustamine, kultuur, sport, formeerimine ja noortejuht. Igas ringkonnas on moodustatud ülalmainitud erialagrupid, igal erialagrupil on grupijuht, kes koordineerib grupi tegevust. 
Juhtide ja instruktorite õpe viiakse läbi Kaitseliidu Koolis. Erialaseid üle-eestilisi kursuseid viib läbi ka Naiskodukaitse. 
Üle aasta toimub üleriigiline NKK spordilaager, lisaks korraldatakse väiksemaid kohapealseid laagreid. Osaletakse KL suvepäevadel, võidupüha paraadil, laske- ja muudel spordivõistlustel. Populaarseks on kujunenud eneseületamist nõudev patrullvõistlus Naiskodukaitse koormusmatk. Meestega võrdselt on NKK võistkonnad osalenud ka Eel-Ernal, Erna retkel, Põrgupõhja retkel, Admiral Pitka luureretkel ja lugematul arvul väiksematel võistlustel. 
Loomulikult tähistatakse Eesti Vabariigi aastapäeva ja võidupüha, lisaks veel Naiskodukaitse aastapäeva, Kaitseliidu aastapäeva ja Naiskodukaitse mälestuspäeva.

Koosseis

Naiskodukaitse jaguneb 15 ringkonnaks: Alutaguse, Jõgeva, Harju, Lääne, Järva, Põlva, Rapla, Pärnumaa, Saaremaa, Sakala, Tallinna, Tartu, Valga, Viru ja Võrumaa. Ringkonnad jagunevad omakorda jaoskondadeks.

Ajalugu

Naiskodukaitse (NKK) loodi 2. septembril 1927 Kaitseliidu ülema käskkirjaga Kaitseliidu (KL) eriorganisatsioonina. Naiskodukaitse asutamise põhjuseks sai asjaolu, et riik ootas KL ülesehitamisel abi kõigilt oma kodanikelt. 
1. detsembril 1924 Nõukogude Venemaa poolt Eestis mahitatud kommunistlik riigipöördekatse andis tõuke NKK arengule. 
Detsembris 1924 loodi esimesed NKK jaoskonnad – tookord küll Kaitseliidu naisüksuste nime all. Esimeseks nende hulgas võib pidada KL Tallinna Maleva Kalevi malevkonna juurde Eesti Naisseltsi Tallinna juhatuse poolt ellukutsutud naisüksust "Lindade kompanii". NKK loomisel oli eeskujuks paljuski Soomes juba populaarsust võitnud samalaadne organisatsioon Lotta Svärd, mis loodi 1921. aastal sealse Kaitseliidu toetuseks. 
NKK oli oma aja kohta väga edumeelne naisorganisatsioon. Sellesse kuulumine oli ühiskonnas prestiižne, sest liikmeks vastuvõtmisel kaaluti soovijaid väga hoolikalt. Enamuse liikmeskonnast moodustasid vastutust kanda oskavad ja haritud naised nagu taluperenaised, õpetajad, kontoriametnikud. Enne Teist maailmasõda kuulus NKK ridadesse pea 17 000 liiget üle Eesti. NKK juhtkond koosnes eranditult Eesti ühiskonnas tuntud ja tunnustatud tegelastest.
KL eriorganisatsioonina töötasid NKK jaoskonnad samanimeliste KL üksuste juures. NKK peamised tegevusvaldkonnad olid majandus-, toitlustus-, sanitaar- ja propagandaala.
27. juunil 1940 likvideeriti NKK koos KL ja teiste eriorganisatsioonidega kohe pärast juunipööret 27. juunil 1940.
17. veebruaril 1990 võeti KL taastamisel aluseks kunagised programmdokumendid ning ajutises põhikirjas sätestati muuhulgas ka KL naisorganisatsiooni loomine. 
30. märtsil 1990 Kongutas ja suvel Järvakandis tehti esimesed, kuid käegakatsutavate tulemusteta jäänud katsetused NKK taasloomiseks. Hoolimata esialgsetest ebaõnnestumisest, ei loobutud NKK taasasutamise ideest. KL püüdis saavutada kunagist taset ning seetõttu sooviti kindlasti ellu kutsuda ka eriorganisatsioonid.
20. septembrit 1991 on peetud NKK tegelikuks taasasutamise kuupäevaks, kuna pärast seda on NKK pidevalt tegutsenud. 
1997. aastal tähistas NKK oma 70. aastapäeva. Selleks ajaks oli kehtestatud kord Naiskodukaitsesse astumiseks, olid olemas liikmekaardid, eelarvelised vahendid oma tegevuse planeerimiseks ja mis kõige tähtsam – oli olemas stabiilne liikmeskond. Samast aastast pärinevad NKK keskorgani juures ka esimesed dokumendid ringkondade tegevusest ja organisatsiooni liikmeskonnast.
1998 – hakati korraldama ringkondade esinaiste õppepäevi. Töötati välja NKK ühtne vormiriietus. NKK osales esimest korda pärast iseseisvuse taastamist võidupüha paraadil.
2002, aasta jaanuaris kinnitas KL keskkogu NKK üldlipu ja teenetemedali. Naiskodukaitsele annetas lipu Toronto Eesti Võitlejate Ühing, mis anti Naiskodukaitsele üle 23. juunil 2002 Põlvas.
2003 – Naiskodukaitsjaid hakatakse kaasama Kaitseliidu moodustatavatesse üksustesse.
2006 – Naiskodukaitse esinaiseks valitakse Airi Tooming (Neve).
2008-2009 – ringkondades asuvad tööle palgalised instruktorid.
2008 – ringkondades hakatakse korraldama ühtset nelja mooduliga baasväljaõpet, mis ühtlustas oluliselt varasemat piirkondlikku väljaõpet.
2010 – Keskkogul kinnitati esimene arengukava perioodiks 2010–2013.
2013 – tööd alustasid NKK sümboolikakomisjon ja NKK ajalookomisjon. Seoses uue Kaitseliidu seadusega valiti esimest korda Naiskodukaitse esindajad Kaitseliidu keskkogule.
2016. aasta 15. augustil kinnitati Ohutushoiu kursuse õppekava.