google/wiki40b huggingface dataset:
Vīskalni mõis

Vīskalni mõis (saksa keeles Wihskaln, läti keeles Vīskalnu muiža) oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Mõisakompeks jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Salatsi piirkonda Salatsi valda Korģene külla.  
Salatsi kihelkond
Kirik: Salatsi kirik
Mõisad: Salatsi kirikumõis | Heinaste mõis | Ķirbiži mõis | Kliķi mõis | Zonepe mõis | Uue-Salatsi mõis | Vana-Salatsi mõis | Vīskalni mõis
Poe tänav

Ajalugu

Tänav on kandnud varem ka saksakeelset nime Buden Strasse.
Jeremias Gotthelf

Jeremias Gotthelf (kodanikunimega Albert Bitzius, 4. oktoober 1797 Murten, Fribourgi kanton – 22. oktoober 1854 Lützelflüh, Berni kanton) oli šveitsi kirjanik ja pastor.
Ta on kirjutanud 16 romaani ja palju novelle ning lühijutte. Ta kirjutas saksa keeles, tegelased räägivad aeg-ajalt kohalikus murdes.
Ta sündis pastori pojana ja õppis ka ise Bernis pastoriks. Õpingud lõppesid 1820, misjärel ta astus Göttingeni ülikooli, ent naasis 1822 Utzenstorfi isa abiliseks. 1824 pidi ta sealt pärast isa surma lahkuma. 1829 asus ta Berni ja 1831 Lützelflüh'sse pastori abiliseks. Pärast tolle surma 1832 valiti ta tema järglaseks, abiellus 1833 tema lapselapsega ja oli surmani Lützelflüh' pastor. Tal oli kolm last: poeg, kellest sai pastor, ja kaks tütart, kes abiellusid pastoritega.

Teosed

"Talupojapeegel ehk Jeremias Gotthelfi elulugu" ("Der Bauern-Spiegel oder Lebensgeschichte des Jeremias Gotthelf, von ihm selbst beschrieben", 1837) oli tema esimene raamat. See sai tuntuks oma realistliku, ilustamata külaelu käsitluse poolest. Formaalselt on see raamat Jeremias Gotthelfi autobiograafia; selgus, et Gotthelf on Bitziuse varjunimi ja kuigi autobiograafiline ta ka polnud. Bitzius avaldas Gotthelfi nime all ka oma ülejäänud teosed.
"Must ämblik" ("Die schwarze Spinne", 1843; eesti keeles 2006) on õudusjutt külaelanikest, kes sõlmivad kuradiga lepingu ja keelduvad talle tasu maksmast. Arvustused jutule
Kai tänav

Kai tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Kai tänav sai nime 12. aprillil 1996. Tänav on saanud nime selle järgi, et suundub Admiraliteedi basseini kaile.
Eesti NSV teeneline leiutaja

Eesti NSV teeneline leiutaja on Eesti NSV-s välja antud aunimetus.
Eesti NSV teenelise leiutaja aunimetus kehtestati 1960. aastal ja seda andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "Eesti NSV rahvamajanduses tööstuse, ehituse, transpordi, side ja põllumajanduse alal ellurakendatud suure väärtusega leiutiste autoreile, samuti isikuile, kes omavad eriti väljapaistvaid teeneid leiutustegevuse arendamisel ja leiutiste ellurakendamisel."
Koos aunimetusega anti selle saajale Eesti NSV teenelise leiutaja kuldrinnamärk.
Heinrich Toots

Heinrich Toots (sündinud 2. jaanuaril 1929 Tallinnas) on eestlasest Ameerika Ühendriikide geoloog ja paleontoloog.
1944 põgenes koos vanematega Saksamaale, lõpetas Lübecki eesti gümnaasiumi. 1946–1949 õppis Balti ülikoolis Hamburg-Pinnebergis loodusteadusi ja Hamburgi ülikoolis geoloogiat.
1949 läks Ameerika Ühendriikidesse, 1951–1953 õppis New Yorgi Columbia ülikoolis ja Wyomingi ülikoolis, 1965 promoveeriti filosoofiadoktoriks.
1966–1991 oli ta Long Islandi Ülikooli (Brookville’is) geoloogiaõppejõud, professor. Ta on uurinud keskaegkonna sammalloomade ja molluskite paleontoloogiat, organismide elutegevuse jälgi ja elementide sisaldust.
1958–1959 oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi Ameerika Ühendriikide koonduse esimees, 1971–1975 vanematekogu liige, üks pagulas-EÜSi visionääre. 2004 valiti ta EÜSi auvilistlaseks.
Kuulub Eesti Teaduslikku Ühingusse Ameerikas ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi.
Kaitseõigus

Kaitseõigus (inglise right of defence) on süüdistatava õigus kaitsta end esitatud süüdistuse vastu; üks inimeste põhiõigusi. Terminil "kaitseõigus" on ka mitmeid legaaldefinitsioone.
Tsütokroom b

Tsütokroom b on tsütokroomide rühma valkude kompleks (lühendina kasutatakse CYPB; ka cyt-b ehk Cytb).
Tsütokroom b varasem nimetus oli tsütokroom o.

Esinemine organismides

CYPB esineb enamiku päristuumsete organismide ning paljude prokarüootsete endoplasmaatilise retikuulumis ja raku mitokondri sisemembraanides. Tsütokroom b-d sisaldavad ka leukotsüüdid ja erütrotsüüdid ning paljud teised rakud.

Fülogeneetika

Tsütokroom b-d kasutatakse organismide põlvnemiskäigu ja evolutsioonibioloogia ning fülogeneetiliste seoste väljaselgitamiseks, aga ka perekondade ja liikide määramiseks (näiteks rästiku fülogenees).
John Dryden

John Dryden (19. august (vkj 9. august) 1631 Aldwincle, Thrapston, Northamptonshire, Inglismaa – 12. mai (vkj 1. mai) 1700 London) oli inglise luuletaja, kirjanduskriitik, tõlkija ja näitekirjanik, 1668. aastast Inglismaa esimene poeet-laureaat. Drydenit peeti Inglise restauratsiooniajastu kirjanduselus sedavõrd mõjuvõimsaks, et kirjanduslugudes nimetatakse seda Drydeni ajastuks.
Dryden sai hariduse Westminsteri koolis ning Cambridge'i ülikooli Trinity College'is. 1662. aastal valiti Dryden Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks, kuid ta ei osalenud seltsi tegemistes ning arvati 1666. aastal tasumata liikmemaksu tõttu välja. 1687. aastal pöördus ta katoliiklusse. Kui katoliikliku kuninga asendas 1688. aastal protestantlik kuningavõim, keeldus Dryden kuningale truudust vandumast, ent kuna ta teenis elatist peamiselt erakirjastuste kaudu, mitte poliitilise patronaaži teel, ei olnud saadud tagasilöögil tema jaoks ulatuslikke tagajärgi.

Looming

Tema esimene oluline trükis ilmunud teos oli 1658. aastal avaldatud "Heroilised stantsid" ("Heroic Stanzas"), euloogia samal aastal surnud Oliver Cromwellile. Pärast kuningavõimu taastamist Inglismaal sidus ta end aga uue võimuga ning temast sai peagi juhtiv kirjanduskriitik ja luuletaja. Kui 1660. aastal tühistati puritaanlik teatrikeeld, asus Dryden kirjutama näidendeid Londoni teatritruppidele, kellega tal olid püsilepingud: algul King's Company ja hiljem Duke's Company. 
Drydeni tuntumate teoste hulka kuuluvad satiirilised poeemid "Absalom ja Achitophel" (1681) ja "Mac Flecknoe" (1678), "Hirv ja panter" ("The Hind and the Panther", 1687) ja "Annus Mirabilis" (1667), essee "Dramaatilisest luulest" ("Of Dramatick Poesie", 1668), komöödia "Moodne abielu" ("Marriage à la Mode", 1673), heroilised värssdraamad "Oidipus" (1678), "Almanzor ja Almahide ehk Granada vallutamine hispaanlaste poolt" ja ooper "Kuningas Arthur" (1691). Dryden tõlkis mitmeid antiikaegseid ja ka uuemaid autoreid nagu Horatius, Juvenalis, Ovidius, Lucretius ja Theokritos. Tema tõlketöö tipuks sai Vergiliuse koguteoste ilmumine 1697. aastal.
Dryden tõi inglise keelde mitu uust sõnu nagu "biography" ja kirjandusloolisi termineid nagu "Metaphysical poets" (nn metafüüsilised poeedid). Laialt on levinud mitmed tema sententsid nagu "Suur lust on olla hull, ent seda lusti tunneb ainult hull." ("Hispaania munk") ja "Kõigepealt me loome oma tavad ja siis loovad tavad meid."
Drydeni "Oodi Hr Henry Purcelli surma puhul" on tõlkinud eesti keelde Marju Riisikamp. Purcell, inglise barokkmuusika suurkuju, viisistas mitmeid Drydeni tekste. Drydeni "Laul püha Cecilia päevaks" ilmus ajakirjas Akadeemia nr 9/2016 Märt Väljataga tõlkes.
Paul Kenkmann

Paul Kenkmann (23. detsember 1945 Järva-Jaani, Järvamaa – 19. september 2001 Tartu) oli Eesti sotsiaalteadlane, uuema sotsioloogia ja sotsioloogia õpetamise rajaja Eestis. Ta pani alguse esimesele sotsiaalteaduslikule ajakirjale Estonian Social Science Online (ESSO).
Ta lõpetas aastal 1964 kuldmedaliga Järva-Jaani Keskkooli ja aastal 1970 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna.
Tooma Sookatsejaam

Tooma Sookatsejaam on soode ja rohumaade uurimiseks rajatud uurimisbaas Jõgevamaal.
Sookatsejaama asutas Balti Sooparanduse Selts, esimeheks oli Kärde mõisa omanik V. von Stackelberg. Selts ostis 1910. aastal Tooma talu sookatsejaama jaoks. Lisaks osteti 1914. aastal naabertalu Kubja maad. aastatel 1910–1938 ehitati rida kahekorruselisi puumaju, millest kujunes Tooma küla.
Katsejaama esimene juhataja oli dr. A. Vegesack ja botaanik Heinrich Precht.
Alates 1921. aastast oli Eestimaa Sooparanduse Seltsi Tooma Sookatsejaama juhatajaks Leo Rinne. 
1938. aastal oli sookatsejaama pindala 310 ha, 1950ndail kasvas see 1150 hektarini.
Aastail 1923–1939 töötas suviti botaanikuna Tooma Sookatsejaamas Paul Thomson.
1956. aastal sai nimeks Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Tooma Katsebaas.
Donjon

Donjon ehk donžoon (prantsuse keeles donjon; inglise keeles keep) on keskaegse linnuse peatorni (tornelamu) tüüp, tugevdatud kaitsetorn prantsuse kultuuriruumis.
Prantsuskeelne sõna donjon tuleneb ladinakeelsest sõnast dominionus.
Donjon oli keskaegse linnuse keskse tähtsusega osa, mis asus linnuse keskel või hädaohtlikuimal kohal ning oli kohandatud alaliseks elamiseks (erinevalt bergfried'ist, kus aasta ringi ei elatud). Võitluse ajal oli see viimane vastupanu osutamise koht ja pelgupaik.
Donjon oli mitmekorruseline ja alguses olid selles ka eluruumid. Hiljem elati pigemini kõrvalehitistes. Väiksemad linnused võisidki koosneda üksnes donjon'ist.
Donjon'e hakati ehitama 11. sajandil Loode-Prantsusmaal ja need olid laialdaselt kasutusel ka Inglismaal. Eestis on donjon näiteks Paide ordulinnusel ja Vao vasallilinnusel.
Seoses üha laialdasema tulirelvade kasutuselevõtuga XV sajandil muutusid ka linnuseehituse tavad. Donjon'e hakati ehitama madalamateks või loobuti nende rajamisest üldse. Ka ringmüürid ehitati madalamad, samas massiivsemad; neile hakati rajama suurtükipesasid.
Noarootsi poolsaar

Noarootsi poolsaar asub Lääne-Eestis, administratiivselt jääb see Lääne-Nigula valda Läänemaal.
Ajalooliselt oli Noarootsi poolsaar Läänemere saar, rootsikeelse nimega  Nuckö. Mandriga ühines see umbes 19. sajandil. Poolsaarel asub mitu suhtelist suurt riimveelist järve, näiteks Sutlepa meri.
Noarootsi kuulub traditsiooniliselt Eesti rannarootslaste asualale (koos Vormsi, Ruhnu jt saartega). Ehkki rannarootslaste ja rootsi keele valdajate arv on nüüdseks järsult kahanenud, on Noarootsis tänini kasutusel kakskeelsed kohanimed.
Plagu

Plagu on mingi organisatsiooni või ametiisiku lipp. Plaguks nimetatakse ka kahe väljaga lipu suuremat välja.
(Laiemas tähenduses on plagu lipu teine nimetus. Meremeeste kõnepruugis tähendab plagu ka laevalippu).
Sõna tuleb arvatavasti hollandi sõnast vlag või saksa sõnast Flagge.
Scott Sinclair

Scott Andrew Sinclair (sündinud 25. märtsil 1989 Bathis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Šotimaa kõrgliiga klubis Celtic.
Sinclair on mänginud paljudes Inglismaa klubides. Ta alustas klubikarjääri Bristol Roversis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Hooajal 2004–05 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa kolmandas liigas. Premier League'is on ta mänginud Chelsea,  Wigan Athleticu, Swansea City, Manchester City, West Bromwich Albioni ja Aston Villa meeskonnas. Inglismaal on tema säravaimaks hooajaks jäänud 2010–11, kui ta lõi esiliigas Swansea City meeskonnas 19 väravat ja valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.
Alates 2016. aastast mängib ta Celticus, kellega on tulnud kolm korda Šotimaa meistriks. 2017. aastal valiti ta Šotimaa liiga kui ka Celticu aasta jalgpalluriks.
Sinclair kuulus Inglismaa noortekoondistesse, kuid ta pole Inglismaa jalgpallikoondises mänginud. 2012. aasta suveolümpiamängudel osales ta Suurbritannia olümpiameeskonnas ja lõi alagrupiturniiril värava Araabia Ühendemiraatide vastu.
Märt Bormeister

Isiklikku

Märt Bormeister on maalikunstnik ja fotograaf Märt Bormeister noorema ja maalikunstnik Marju Bormeisteri isa. Tema abikaasa oli maalikunstnik Magda Bormeister.

Looming

Aastatel 1939–73 osales kunstnik enam kui sajal näitusel. Märt Bormeisteri loomingus on olulisel kohal maastikud ja lillemaalid. Sageli on kunstnik oma töis jäädvustanud merd. Üks olulisemaid ja armastatumaid motiive oli Märt Bormeistri jaoks kahtlemata ka Tallinna vanalinn, mida ta on kujutanud igal ajal.
Vanderlei Luxemburgo

Vanderlei Luxemburgo da Silva (enam tuntud kui Vanderlei Luxemburgo ja Wanderley Luxemburgo; sündinud 10. mail 1952 Nova Iguaçus) on Brasiilia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Jalgpallurina mängis Luxemburgo aastatel 1971–1978 Flamengos, hiljem veel Internacionalis ja Botafogos. Ta oli äärekaitsja.
Treenerina alustas Luxemburgo tööd 1980. aastatel. Ta on olnud treenerina ligi 20 Brasiilia klubi peatreener. Ta on peatreenerina Brasiilia meistriks tulnud rekordiliselt viiel korral (viiel korral on treenerina Brasiilia meistriks tulnud veel ainult legendaarne Santose peatreener Luís Alonso Pérez). Luxemburgo on võitnud Brasiilia meistrivõistlused 1993. ja 1994. aastal Palmeirasega, 1998. aastal Corinthiansega, 2003. aastal Cruzeiroga ja 2004. aastal Santosega.
Aastatel 1998–2000 oli ta Brasiilia jalgpallikoondise peatreener. Välisklubidest on ta juhendanud Saudi Araabia klubi Al-Ittihadi (1984), Hispaania kõrgliiga klubi Madridi Reali (2005–2006) ja Hiina klubi Tianjin Tianhai (2016) peatreener.
Alates 2019. aasta maist on ta Brasiilia kõrgliiga klubi Vasco da Gama peatreener.
Tema perekonnanimi on pandud saksa poliitiku ja revolutsionääri Rosa Luxemburgi järgi.
Leukotsüüt

Leukotsüüt ehk valgelible (ka immuunrakk; vere valgelible, ladina leucocytys; lüh WBC) on koondnimetus vere ja sidekoe granulotsüütide, lümfo- ja monotsüütidele ning mitmetele teistele rakkudele.
Leukotsüüdid on paljude selgroogsete lümfisüsteemi (lümfoid(-immuun)süsteemi) rakud, kes liiguvad mitmete kehavedelikega: normaalselt vere ja lümfiga.
Leukotsüütide areng, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Leukotsüüdid ujuvad ühtses voos, kuid sarnanevad üksteisega väga vähe. Leukotsüütide ülesanne on leida, jälitada ja hävitada baktereid, viirusi ja kõike, mis tundub organismile ohtlikuna.
Leukotsüütide füsioloogiline tähtsus seisneb rakuliste kaitsefunktsioonide (rakuline immuunsus) tagamises, milleks on peamiselt fagotsütoos ja antikehade moodustamine.
Enamikul leukotsüütidel on ekspresseeritud CD62L ehk L-selektiin, nende funktsioon on leukotsüütide adhesioon ja migratsioon nakkus- või põletikukoldesse.
Leukotsüütidele omistatakse ka tähtis roll kasvajate metastaseerumisel.

Maolistel

Madude leukotsüütide terminoloogia pole seni päris selge, kuid arvatakse, et madude vere valgeliblede populatsioon sarnaneb imetajate omaga: eosinofiilid, monotsüüdid, basofiilid, lümfotsüüdid. Paljudel roomajatel esinevad lisaks ka azurofiilid ja heterofiilid (ekvivalent imetajate neutrofiilidele).
Leukotsüüdid on, ka liigist lähtuvalt, teistsuguse morfoloogiaga.

Terminoloogia

Varem arvati leukotsüütideks ka tüümuse sisesed T-rakud – tümotsüüdid.
Leukotsüüdid on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologicasse.

Leukotsüütide arv

Leükotsüütide tase veres on küllalt kõikuv ja varieeruv näitaja, mis sõltub geneetilistest teguritest, ööpäevaringlusest, soost, vanusest, tööst, toidust ja paljudest muudest teguritest. Naistel kõigub leukotsüütide arv ka menstruaaltsükli, raseduse ja rinnaga toitmise ajal.

T-rakud ja ülitundlikkusreaktsioonid

T-rakud osalevad IV tüübi ehk aeglastes ülitundlikkusreaktsioonides, kus sensibilseerunud T-lümfotsüüdid produtseerivad tsütokiine, mis tekitavad põletikulist reaktsiooni, koekahjustust ja nekroosi.
T-rakud osalevad ka transplantaadi äratõukereaktsioonis.
T-rakud osalevad omandatud immuunpuudulikkuse, mis võib inimestel (ja ka loomadel) tekkida kas nakkushaiguste, lümfoomide, kiirituste, kemoteraapia, immunosupressioonravi, autoimmuunhaiguste või ka vananemisega seonduvalt, väljakujunemisel.
HI-viiruse märklauaks on lümfoid(-immuun)süsteemi olulised rakud ja ka närvisüsteemi rakud. HI-viirus kinnitub lümfotsüütidele, persisteerib T-abistajarakkudes, makrofaagides, dendriitrakkudes ja reageerib T-hävitajarakkudega ning hävitab need. Harilikult kaob nakatunul immuunsus mõne aasta jooksul.

Kasvaja

Kui leukotsüüdid muutuvad düsfunktsionaaseks või ebanormaalseteks, näiteks verevähi haigetel, kelle luuüdi ei suuda toota enam valgeid vereliblesid, siis isegi kerge külmetuse põhjustaja võib viia surmani.
Leukeemia on mõne leukotsüütide alaliigi pahaloomuline paljunemine.
Andrei Sõritsa

Andrei Sõritsa (sündinud 25. novembril 1961 Kaasanis Tatarstanis (Venemaa)) on Eesti naistearst, meditsiinikandidaat (1990), meistersportlane (1978).
Lõpetas 1978 Haapsalu Keskkooli ning 1984 sünnitusabi ja günekoloogia erialal TRÜ arstiteaduskonna.
Ta on täiendanud end Saksamaal, Rootsis, Soomes, Inglismaal, Taanis ja USAs.
Töötanud 1984–1989 TRÜ üld- ja molekulaarpatoloogia instituudis, a-st 1989 TÜ sünnitusabi ja günekoloogia kateedris (a-st 1992 naistekliinik).
A-st 1998 naistekliiniku dotsent ja Tähe erakliiniku juhataja, a-st 2001 Lõuna-Eesti esimese erakliiniku Elite juhataja.
Sõritsa juhendamisel tehti TÜ naistekliinikus naise munaraku viljastamine katseklaasis, mis lõppes 26. juunil 1995 Tallinna Keskhaiglas sündinud Eesti ja Baltimaade esimese katseklaasilapse sünniga. Vastsündinu oli tüdruk, kes kaalus 2928 g. Lisaks arsti erialale on Sõritsa tegelenud ka vehklemisega. Aastatel 1979–1983 võitis ta Eesti meistrivõistlustel 4 kulda, tulnud meeskonnavõistluses mitu korda Eesti meistriks. Kuulus 1978–1983 Eesti espadronikoondisse.
Ta on ka fondi "Lootus" nõukogu esimees, Eesti Bioeetika nõukogu liige ja Tartu Rotary Klubi liige.
Lachendorf

Ajalugu

Vanemates ürikutes on Lachendorfi mainitud nime all Lachtendorp, mis tähendab küla Lachte jõel. 1538. aastal valis hertsog Ernst I selle õigeks kohaks paberiveskile, mis tähistab asustuse ja kaubandusliku arengu algust. 1845. aastal laiendati paberiveski vabrikuks, luues selles põllumajanduspiirkonnas märkimisväärsel hulgal töökohti.
Kloogaranna raudteepeatus

Kloogaranna (varem Klooga-Rand) on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas.
Peatuskoht asub laiarööpmelise Klooga–Kloogaranna raudteelõigu ääres 39 km kaugusel Balti jaamast.
Kloogarannas on elektrirongiliikluse lõpp-punkt. Elektrirongide sõit marsruudil Tallinn–Kloogaranna lõpeb Kloogaranna raudteepeatuses. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 180 meetrit.
Ooteplatvorm on Lahepere lahe rannast umbes 50 meetri kaugusel.
Josef Tošovský valitsus

Josef Tošovský valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule eelnenud koalitsiooni lagunedes 2. jaanuaril 1998 ja lahkus 17. juulil samal aastal.
2005. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2005. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 40. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 4. - 13. märtsini Hochfilzenis Austrias
Arzl im Pitztal

Geograafia

Läbi valla voolab Pitze jõgi.

Inimesed

Külast on pärit mäesuusataja Benjamin Raich ja bänd "Mother's Cake".
Lembit Norviit

Lembit Norviit (5. juuli 1913 Helsingi – 10. veebruar 1967 Helsingborg) oli eesti arst.
Ta õppis aastail 1933–1939 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, dr. med. 1950 (Lundi Ülikool). EÜS Põhjala vilistlane.
Lembit Norviit oli aastail 1939–1943 Tartu Ülikooli sisehaiguste kliiniku assistent, 1943–1944 epidemioloog Tallinnas. 
1944. aastal põgenes ta Rootsi.
Klenovský Vepor

Klenovský Vepor on mägi Vepori mäestikus Slovakkias. Tegemist on selle mäestiku suurima suhtelise kõrgusega tipuga, kuigi mäestiku kõrgeimaks tipuks on Fabova hoľa. Samas on tegemist selle  Balogi mäestikuks nimetatava piirkonna kõrgeima tipuga. Mäe kõrgus on 1 338,2 m. 
Mäel kasvavad nulud, kuused ja pöögid moodustavad puutumatu metsa, mille kaitseks on moodustatud Klenovský Vepori looduskaitseala. Mäe madalamatel nõlvadel kasvab segamets, kus eelnevatele puudele lisndub veel harilik pihlakas.
Mägi on moodustunud Miotseenis  Tisoveci  juures tegutsenud vulkaani purskel moodustunud andesiidist laavavälja erodeerumisel.
Grigori Perederi

Grigori Petrovitš Perederi (vene keeles Григорий Петрович Передерий; 11. oktoober (vkj 29. september) 1871 Jeisk, Kubani oblast – 14. detsember 1953 Moskva) oli vene ehitusmehaanikateadlane ja sillaehitaja.
Raudteetranspordi spetsialistina sai Perederi 1943. aastal 1. järgu teede ja ehituse kindraldirektori auastme.

Haridustee ning akadeemilised kraadid ja kutsed

Perederi lõpetas 1897. aastal Peterburi teedeinseneride instituudi. 1909. aastal kaitses ta Peterburi Polütehnilises Instituudis doktorikraadi väitekirjaga "К теории расчета безраскосных ферм" ('Diagonaalideta fermide arvutuse teooriast'). 1920. aastal valiti ta Petrogradi teedeinseneride instituudi professoriks. Kõrgem atestatsioonikomisjon kinnitas 1934. aastal Perederi tehnikateaduste doktori teaduskraadi ja 1936. aastal professori kutse.

Töökäik

Ta töötas sildade kateedri juhatajana aastatel 1920–1941 Leningradi Raudteetranspordi Inseneride Instituudis ja 1926–1930 ühtlasi Moskva transpordiinseneride instituudis.
Perederi oli aastatel 1921–1922 Petrogradi teedeinseneride instituudi ja 1923–1927 Leningradi Tsiviilinseneride Instituudi rektor.

Sillaehitus

Perederi on projekteerinud mitukümmend silda, paljusid neist ka ehitanud.
1916. aastal korraldas Teedeministeerium piiratud osavõtuga konkursi mitmeavalise kahekorruselise konsooltala-sõrestiksilla projekteerimiseks üle Volga jõe Saratovis. Silla pikkuseks oli kavandatud 2,5 km ja suurima ava silde pikkuseks 160 m. Parimaks lahenduseks hindas komisjon professor Perederi konkursitöö. Kuigi konkursi võitja pidi saama õiguse koostada lõplik tööprojekt, seda siiski ei juhtunud. Järgnevatel aastatel oli ehituse teostus külmutatud, 1921. aastal võttis aga Rahvakomissaride Nõukogu vastu otsuse loobuda kahekorruselise silla ehitamisest Saratovis.
1930. aastatel võttis Perederi osa Leitnant Schmidti silla rekonstrueerimisest, kus 19. sajandi keskel Stanisław Kierbedźi projekteeritud malmist kaarkandjad asendati keevitatud terastalakanduritega.

Teosed

Perederi kirjutas esimese raudbetooni-alase õpiku Venemaal – "Курс железобетонных мостов" (1912)
Eraettevõte

Eraomandis oleva ettevõtte eelised

Kontroll -  Eraettevõtetel on suurem paindlikkus ilma aruandlusnõuete, aktsionäride ootuste ja avalik-õigusliku äriühingu tururõhkudeta, kuna nad saavad keskenduda pikemaajalisele kasvule, mitte kvartali tulule. Lisaks võivad eraettevõtete juhid juhtida oma ettevõtet ilma aktsionäride heakskiiduta.
Maksuvabastus aruandlus- ja investeerimissuhete nõuetest - Väärtpaberite ja börsikomisjoniga seotud regulatiivsed taotlused ja muud post-pakkumise kohustused, nagu aktsionäride arutelud, analüütikute analüüsid ja investorikonverentsid, mis on vajalikud föderaalsete väärtpaberiseaduste järgimiseks, võivad olla kulukad, aeganõudvad ja nende mõju ettevõtte tootlikkusele on raske ennustada. 
Avaliku pakkumisega kaasnevate kulude katmine, mis on seotud avalikkuse käimasolevate regulatiivsete kuludega, võib paljudel eraettevõtetel olla kohustuslik läbi viia olulised ümberkorraldused. Samuti peavad nad koostama väga üksikasjaliku avalikustamise dokument potentsiaalsetele investoritele. 
Konkurentsivõimelise teabe avalikustamata jätmine - eraettevõtted ei ole kohustatud avaldama teavet oma tegevuse ja finantsväljavaadete kohta, sest nad ei ole kohustatud avaldama teavet, mis võib olla konkurentidele väärtuslik.
Aktsionäride aktiivsus - Finantsasutusel ei ole väga haruldane osta rohkem kui 5% avalikust ettevõttest. Olulise osaluse omandamisel võivad aktsionärid mõjutada ettevõtte müüki või olulist ümberkorraldamist. Eraettevõtted ei ole selle potentsiaalse riskiga ohustatud.

Ettevõtete liigitus suuruse järgi Eestis

Mikroettevõtja – osaühing, mille näitajad vastavad kõikidele järgmistele tingimustele: varad kokku kuni 175 000 eurot, kohustused ei ole suuremad kui omakapital, üks osanik, kes on ka juhatuse liige, ja kelle müügitulu on aruandeaastal kuni 50 000 eurot.
Väikeettevõtja – äriühing, mille näitajatest võib aruandeaasta bilansipäeval vaid üks ületada järgmisi tingimusi: varad kokku 4 000 000 eurot, müügitulu 8 000 000 eurot ja keskmine töötajate arv aruandeaasta jooksul 50 inimest.
Keskmise suurusega ettevõtja – äriühing, mille näitajatest võib aruandeaasta bilansipäeval vaid üks ületada järgmisi tingimusi: varad kokku 20 000 000 eurot, müügitulu 40 000 000 eurot ja keskmine töötajate arv aruandeaasta jooksul 250 inimest.
Suurettevõtja – äriühing, mille näitajatest aruandeaasta bilansipäeval vähemalt kaks ületavad järgmisi tingimusi: varad kokku 20 000 000 eurot, müügitulu 40 000 000 eurot ja keskmine töötajate arv aruandeaasta jooksul 250 inimest.
Kass (perekonnanimi)

Kass on eesti perekonnanimi.