google/wiki40b huggingface dataset:
Uudo Timm

Elukäik

Aastatel 1982–1993 töötas Tallinna Loomaaias osakonnajuhatajana.
1993–1997 oli ta Keskkonnaministeeriumi looduskaitseosakonnas liigikaitse peaspetsialist, aastast 1997 Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse Looduskaitsebüroo (hilisema nimega Loodusbüroo) juhataja.
Aastatel 1993–2000 juhtis ta CITESi konventsiooni elluviimist Eestis, samuti on ta osalenud Eesti looduse infosüsteemi (EELIS-e) rajamisel.

Teadustöö

Oma teadustöös on ta põhjalikult käsitlenud mitmete pisiimetajate, näiteks unilaste ja lendorava, ökoloogiat, levikut ja süstemaatikat.
Ta on 1980. aastal loodud Eesti Terioloogia Seltsi asutajaliige, olnud ka seltsi esimees.
Vans

Tuntus

Vans on tuntust kogunud koostööprojektidest maailma muusika suurtegijatega, nagu Beatles, Kiss, Metallica, Motörhead ja paljud teised bändid, kuid ka tänu koostööle ekstreemsportlastega, kes tegelevad kas bmx-il trikkide tegemise või rulatamisega. Vansi brändi üheks tunnuseks on saanud jalatsi küljel asuv enamasti valge triip.  Tänapäeval on Vansi jalatsid saanud väga populaarseks noorte seas.

Kasutajad

Vansi jalatseid kannavad tänapäeval rokkstaarid, maailmakuulsad näitlejad ning erinevaid ekstreemspordialasid harrastavad inimesed üle maailma. Vans on kasvanud Ameerika spordikultuuri ja päikeselise California elustiili võrdkujuks. See on tõstnud selle brändi juhtivale positsioonile jalatsitrendide hulgas. Vansi ketsid on hinnatud ühtviisi nii noorte kui ka vanade hipide seas.

Vans Eestis

Vansi fännideks Eestis on enamasti inimesed, kes peavad lugu erinevatest ekstreemspordialadest, ajalooga tänavamoest ja eelkõige ajatust stiilist, kuid ka tavalised noored, kes on leidnud endale sobiva stiili just Vansi toodete hulgast. Vansil on Baltikumis oma rula- ja bmx-tiim. Vans teeb koostööd hetke kuumimate rokkbändidega, nagu Elephants from Neptunes, Winny Puhh , Nevesis ja Super Hot Cosmos Blues Band.
Troupi maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1826. aastal.
Brun (Saksi)

Elu

Ta oli Saksi krahvi Liudolfi (suri 866) ja selle naise Oda vanem poeg. Tema isal olid suured valdused Ostfaalis piki Leine jõge, kus ta 852. aastal asutas Brunshauseni kloostri. Brun järgnes oma isale ja on krahvina mainitud 877. aastal. 
Kuna Liudolfi kirjeldatakse kui dux orientalis Saxonum, s.o. Ida-Saksi (Ostfaali) juhina, on võimalik, et Brun oli keskaegse krooniku Widukindi Corveyst teose Res gestae saxonicae sive annalium libri tres järgi juba dux totius Saxonum, kogu Saksimaa hertsog. Tema perekonna tõus Ida-Frangi riigis on dokumenteeritud faktiga, et Bruni õde Liutgard abiellus 874. aastal Karolingi prints Ludwig Nooremaga, kuningas Ludwig Sakslase teise pojaga, misjärel kutsuti teda teoses "Annales Fuldenses" ducem et fratrem reinæ, "hertsog ja kuninganna vend". Midagi pole teada Bruni abielust ja lastest.
Ta toetas oma õemeest Ludwig Nooremat selle võitluses oma onu, keiser Charles II Paljaspeaga. Sakside väepealikuna viikingite sissetungi ajal suri ta koos mitme muu aadlimehega lahingus põhjala sõdalaste vastu (arvatavasti kuningas Alfred Suure poolt võidetud Suure paganate armee daanide kontingent) küünlapäeval 2. veebruaril 880. Kesktalvine lahing oli hävitav lüüasaamine; hertsog Brun, Mindeni ja Hildesheimi piiskopid, samuti 12 Saksi krahvi ja mitu muud aadlimeest tapeti. Kroonik piiskop Thietmar von Merseburgi sõnul suri Brun üleujutatud jões, mis tõenäoliselt toimus lahingu või taganemise ajal. Talle järgnes tema noorem vend Otto Hiilgav, kelle pojast Heinrich Linnupüüdjast sai 919. aastal Saksa kuningas.

Veneratsioon

Bruni austatakse katoliku kiriku pühaku ja märtrina, tema püha tähistatakse 2. veebruaril nime all Püha Saksi Brun. 1160. aasta paiku teisaldati tema säilmed Dannenbergi krahvide poolt Ebstorfi kloostrisse Uelzeni lähedal, mis 14. sajandist määrati 880. aasta lahingu toimumiskohaks ja sai suureks palverännaku kohaks.
Pärimuse kohaselt on Brun ka Braunschweigi (Brunswicki) asutaja, samuti kohaliku krahvi Brun I (kandidaat 1002. aasta kuninga valimistel) ja tema Brunooni järglaste esivanem. Järjepidev nimetamine viitab sugulusele, kuid mõned näited viitavad varasemale Saksi markkrahvile Brun Nooremale, võibolla Bruni vanaisale.
Rando Aav

Rando Aav (sündinud 20. juunil 1974) on eesti ralliajakirjanik ja -fotograaf, võrguajakirja rally.ee tegevtoimetaja.
Saaremaa muuseumis Kuressaare linnuses oli 21.–30. oktoobril 2005 väljas fotonäitus "Autoralli", mida kureeris Rando Aav.
Hobuslased

Hobuslaste evolutsioon

Hobuslased tekkisid Põhja-Ameerikas. Seal kulges ka suurem osa nende evolutsioonist. Alles tertsiaaris jõudsid nad Vanasse Maailma.
Hobuse kauget eellast eohippust on leitud Põhja-Ameerikas alameotseenist. Ta oli väheldase koera suurune loom, kellel olid neljavarbalised eesjalad ja kolmevarbalised tagajalad. Tema purihambad olid madalate kroonidega, mille mälumispinnad olid köbrulised. Eohippus elas metsas ja sõi mahlakaid taimi.
Temast kogukam, umbes hurda suurune oli mesohippus, kelle jäänuseid on leitud oligotseeni setteist. Temal oli igal jalal 3 varvast. Külgmised varbad ulatusid veel maha. Temagi purihammaste kroonid olid madalad, mälumispind oli lame ja kurdudega. Nähtavasti elas temagi metsas. Eluviisilt meenutas ta taapireid.
Miotseenis Põhja-Aafrikas elanud protohippusel ja Euraasias laialt levinud hipparionil oli tagajalgade ehitus üldiselt samasugune kui mesohippusel, kuid külgmised varbad ei ulatunud enam maha. Loomad ise olid tunduvalt kogukamad. Hipparion ei ole tänapäeva hobuslaste eellane, vaid evolutsiooni kõrvalharu.
Pliotseeni ja kvaternaari hobuslastel olid juba ühe varbaga jalad ja kõrgete kroonidega purihambad, mille mälumispind oli lame ja kaetud keeruliste kurdudega.
Peale nimetatud hobuslaste on kummaltki poolkeralt teada veel palju fossiilseid liike. Kuid pleistotseeni lõpuks surid kõik Ameerika hobuslased välja ega jõudnud kohtuda inimesega. Alles pärast Ameerika avastamist viisid eurooplased sinna koduhobuse. Osa hobustest pääses inimese käest lahti ja metsistus. Neid loomi hakati nimetama mustangiteks. Mustangid paljunesid kiiresti ja moodustasid hiiglaslikke tabuune, mis hulkusid Ameerika preeriates mitusada aastat, kuni inimene nad taas hävitas. Kuid mustangid ei moodusta omaette liiki, nad on jäänud endistviisi koduhobusteks.
Tänapäeva hobuslaste looduslik levila piirdub Vana Maailmaga, hõlmates Lõuna-Aafrika ning Lõuna- ja Kesk-Aasia. Veel ajaloolisel ajal elas hobuslasi ka Euroopa steppides ja metsasteppides.
Yūko Ogura

Yūko Ogura (小倉優子) (sündinud 1. novembril 1983 Mobaras) on jaapani modell ja pop-staar. Tema hüüdnimeks on Yukorin.
Ogura õpib psühholoogiat Hōsei ülikoolis Tōkyōs.
Ta pikkus on 162 cm ja teised mõõdud on 80-56-83.
Ta väidab, et on Õuna-momoka printsess (りんごももか姫) Korini planeedilt.
Jorge Jesus

Jorge Fernando Pinheiro de Jesus (sündinud 24. juulil 1954 Amadoras) on Portugali jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Alates 2019. aastast on ta Brasiilia kõrgliiga klubi Flamengo peatreener.
Tema jalgpallurikarjäär kestis aastatel 1973–1990. Tema mängijapositsioon oli poolkaitsja. Ta mängis kogu karjääri Portugali klubides, sh Lissaboni Sportingus, Belenenseses, União de Leirias, Vitória Setúbalis ja Farenses.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu alustas ta tööd treenrina. Ta on olnud muuhulgas Portugali klubide Vitória Setúbali (2000–2002), Vitória Guimarãesi (2003–2004), União Leiria (2005–2006), Belenensese (2006–2008), Braga (2008–2009), Lissaboni Benfica (2009–2015) ja Lissaboni Sportingu peatreener (2015–2018). Benficaga tuli ta kolm korda Portugali meistriks ning ta valiti kolmel hooajal Portugali kõrgliiga parimaks peatreeneriks.
Enne 2019. aasta juunis Flamengo peatreeneriks määramist töötas ta aasta Saudi-Araabia klubi Al-Hilali peatreenerina.
Torbik

Torbik on puukoorest (enamasti kasetoht) tehtud koonusekujuline nõu, mida kasutati nt vee võtmisel või marjul käies.
Kuusalu Laurentsiuse kogudus

EELK Kuusalu Laurentsiuse kogudus on luterlik kogudus Kuusalus.
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Jaanus Jalakas, organist Anne Jalakas. Juhatuse esimees on Martin Urva.
Jumalateenistused toimuvad pühapäeviti kell 11 Kuusalu Laurentsiuse kirikus.
Teema ja reema

Teema ja reema tähistavad keeleteaduses lause teatestruktuuri elemente. Teema-reema liigenduses jaguneb lause teatestruktuur teemaks, mille kohta midagi teatakse, ja selleks, mida teema kohta teatatakse või teada saadakse, ehk reemaks. Eristuse võttis esimesena kasutusele tšehhi keeleteadlane Vilém Mathesius ja laiema tuntuse omandasid mõisted Praha koolkonna kaudu.
Reimo Sillamaa

Isiklikku

Reimo Sillamaa on abielus. Tal on kolm õde ja kolm venda. Tal on kaks last.
Platsdarm

Platsdarm (prantsuse keeles place d'armes ´relvakoht`) tähendab sõjanduses rünnaku lähteala, tugiala. Platsdarmiks võib olla mingi koht, piirkond või riik.
500-eurone rahatäht

Kujundus

500-eurose mõõtmed on 160×82 mm. See rahatäht on lilla värvusega.
Kõigil rahatähtedel kujutatakse sildu, aknaid või väravaid kindlas kunstistiilis. 500-eurosel on modernismistiilis sild. Kuigi rahatähe esikülje kujundaja Robert Kalina tahtis algselt kujutada reaalseid objekte, näiteks Veneetsias asuvat Rialto silda, pidi ta poliitilistel põhjustel kujutama väljamõeldud objekte.
Nagu kõikidel euro rahatähtedel, on ka 500-eurosel rahatähel kujutatud vääring, Euroopa Liidu lipp, Euroopa Keskpanga presidendi allkiri, Euroopa Keskpanga initsiaalid Euroopa Liidu keeltes, Euroopa Liidu riikide ülemereterritooriumide kujutised, tähed Euroopa Liidu lipul ja hulk turvaelemente. 500-eurosel rahatähel on ka EURioni tähtkuju.

Turvalemendid

500-eurost rahatähte kaitsevad hologrammiriba, EURioni tähtkuju, vesimärgid, mikrotrükk, ultravioletne värv, reljeefne trükk, turvaniit, tuhm pind, perforatsioonid, läbipaistev number, värvi muutev tint, vöötkoodid ja seerianumber. Trükimasina kood asub kaheksa Euroopa-tähe paremas servas.

Kasutamine

Eurotsoonis oli 2012. aasta aprilli seisuga käibel umbes 589 miljonit sellist rahatähte; sellest vähem on ringluses ainult 200-euroseid. Vääringu poolest andsid 500-eurosed sel ajal aga tervelt 33,7% kõigist ringluses olnud eurodest ja jäid sellega napilt alla ainult 50-eurostele rahatähtedele.
Kuna 500-eurost kasutatakse väga palju illegaalsetes tegevustes, peamiselt Venemaal, otsustati 4. mail 2016 500-euroste trükkimine lõpetada, ning teise seeria 500-eurost välja ei lasta. See plaanitakse käibest kõrvaldada 2018. aasta lõpuks.
Filmilint

Filmilint ehk film on fotograafias ja filmide tegemiseks kasutatav õhuke elastne lint. Eristatakse mustvalgeid ja värvilisi positiiv- ja negatiivfilme ning värvilisi pöördfilme.
Filmilindi alus on õhuke läbipaistev elastne lint, mida nimetatakse põhimikuks ja mis oli esialgu valmistatud nitrotselluloosist, tänapäeval atsetüültselluloosist või polüestrist. Põhimik on kaetud valgustundliku kihiga, mida nimetatakse emulsiooniks.
Filme toodetakse eri riikides erinevate standardite järgi (GOST, DIN, ASA, ISO).
Levinumad filmilintide laiused on 8, 2×8, 16, 35, 60 ja 70 mm. Fotograafias kasutatakse tavaliselt 35 ja 60 mm laiusi filme ning tasafilmi ehk fotoplaate mõõtudes 9×12, 10×15, 13×18, 18×24, 24×30 ja 30×40. Tasafilm on kasutusel ka meditsiinis, röntgenipiltide tegemisel.
Fotoaparaadis või filmikaameras säritatud (valgustatud) ja hiljem laboratooriumis keemiliselt töödeldud filmilinti nimetatakse ilmutatud negatiiv- või positiivfilmiks ehk diapositiivfilmiks ehk slaidifilmiks sõltuvalt filmi lähtematerjalist.
Pöördfilmi erimenetlus võimaldab sama filmimaterjali nii ilmutada negatiivfilmiks kui pöörata positiivfilmiks. Diapositiivfilmide filmimaterjal on tavaliselt pöördfilm.
Filmilint on tavaliselt ühest või mõlemast äärisest perforeeritud, kuid toodetakse ka perforeerimata filmilinte (60 mm). Filmitööstuses lisatakse perforatsiooniaukude ja kaadri vahele jäävale alale heliribad.

Ajalugu

Hannibal Williston Goodwin patenteeris tselluloidist fotofilmi 13. septembril 1898.
Esimesena hakkas läbipaistvat ja painduvat filmilinti tootma Eastman Kodak 1889. See oli valmistatud tselluloidist. Samal aastal valmistas Kodak esimesed fotograafilised filmid. Nendes ei vahetunud kaadrid automaatselt, vaid neid tuli ükshaaval eraldi vahetada.
Thomas Henry Blair oli Kodaki esimene konkurent. Blair hakkas filmilinti tootma 1891. 5 aasta jooksul varustas Blair filmilindiga ka Thomas Alva Edisoni tema eksperimentides kinetoskoobiga. Patendivaidluste tõttu kolis Blair 1893 Suurbritanniasse ja jätkas tegevust seal, varustades filmilindiga Euroopa filminduse pioneere, sealhulgas vendi Lumiere'e.
Alates 1895 tootis Kodak filmirulle, kus oli 20 m filmilinti, aga Blair 23 m pikkuse filmilindiga filmirulle. Praktiliseks kasutamiseks jäid need kiiresti lühikeseks. American Mutoscope and Biograph hakkas 1899 tootma filmirulle, milles oli 300 m filmilinti.
Katseid toota filmilinti värvifilmi jaoks hakati tegema juba 19. sajandi lõpus, aga müügiks hakati seda tootma alles 1908. Laiatarbekaubaks muutus see alles siis, kui Kodak tõi 1935 turule 16 mm ja 1936 8 mm filmilindi Kodachrome.
Wolgast

Asend

Wolgast asub valdavalt Peenestromi väina läänekaldal Läänemere ääres. Peenestromi väin lahutab Usedomi saart mandrist. Vaid Mahlzowi linnaosa asub Peenestromi idakaldal Usedomi saarel. Kuna saarele viib Wolgastist kaks silda, nimetatakse linna sageli Usedomi saare väravaks.

Nimi

Nimi Wolgast võib pärineda lääneslaavi eesnimest Voligost. Nime esimene pool woly tähendab head või suurt ja teine pool gość külalist või sõpra. On ka arvatud, et nime teine pool gast võis tähendada tihnikut või hiit. 
Kohanime Wolgast on kirjapilt on ajas muutunud: Hologosta (1165), Woligost, Wologost (1140), Wolegast (1229), Wolgust (1250), Wolgast (1250, 1331).
Omastav kääne

Omastav kääne ehk genitiiv on grammatiline kääne, millega markeeritakse nimisõna täiendiks olevat nimisõna ja mis tihti väljendab omajat, ning mis vastab küsimustele "kelle?" ja "mille?".
Genitiiv esineb paljudes keeltes, näiteks eesti, albaania, araabia, armeenia, baski, hollandi, soome, gruusia, saksa, kreeka, ungari, islandi, iiri, ladina, läti, leedu, rumeenia, sanskriti, gaeli, tamili, telugu, türgi ja kõigis slaavi keeltes, välja arvatud bulgaaria ja makedoonia. Inglise keeles ei ole genitiivi, vaid possessiivne sufiks 's.
Aleksander Mathiesen

Aleksander Mathiesen (26. oktoober 1888 – 16. jaanuar 1983 Höganäs) oli Sindi elektrijaama esimene juhataja alates 1929. aastast.
Tema abikaasa oli Salme Mathiesen ja nende lapsed Mihkel Mathiesen, Laine Loo ja Olev Mathiesen. Tema vend oli Andres Mathiesen.
Tema mälestuseks on asutatud Salme ja Aleksander Mathieseni Mälestusfond.
Gustav Aagaard

Carl Gustav Oskar Aagaard (18. september 1852 Sandefjord – 16. jaanuar 1927 Oslo) oli norra kirjanik ja vaimulik, kirjanik Oscar Aagardi vend.
Aastal 1876 sai ta pastoriks.
Tema kirjanduslik looming oli algul religioosne, hiljem meelelahutuslik ja moraliseeriv. Ta on kirjutanud ka kirikulaule.
Juhan Lasn

Juhan Lasn (1861-1930) oli Eesti ühiskonnategelane.
Ta oli Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu liige, esindades ühtlasi Pärnumaad.
Nayariti osariik

Ajalugu

Nayariti osariik on loodud 1917. aastal ja oli seega üks viimaseid territooriume, mis sai osariigi staatuse.

Haldusjaotus

Nayariti osariik on jagatud 20 kohalikuks omavalitsuseks.

Rahvastik

95% elanikest on hispaaniakeelsed mestiitsid, 4% indiaanlased ja 1% kuuluvad eri rassidesse. Suuremad indiaanirahvad on huitšolid ja korad.
Timor

Geograafiline asend

Timorist läände jääb Sawu meri, kagusse Timori meri ja põhja Banda meri. 
Timorist edelasse jäävad Roti saar, millest teda eraldab Roti väin, ja Semau saar. Timorist põhja jäävad Pantar, Alor, millest teda eraldab Ombai väin, Atauro ja Wetar, millest teda eraldab Wetari väin. Timorist kirdesse jäävad Kisar ja Leti.
Saar on jagatud Indoneesia ja Ida-Timori vahel. Indoneesiale kuuluv osa jääb Ida-Nusa-Tenggara provintsi ja Timoril on ka provintsi pealinn Kupang.

Pinnamood

Saar on mägine. Kõrgeimad mäed on saare keskosas asuv ja Ida-Timorile kuuluv 2962 m kõrgune Tatamailau ning edelaosas asuv ja Indoneesiale kuuluv 2427 m kõrgune Mutis.

Asulad

Saare suurimad asulad on Ida-Nusa-Tenggara provintsi pealinn Kupang ja Ida-Timori pealinn Dili. Ülejäänud asulad on vähem kui 50 tuhande elanikuga.

Teedevõrk

Saar on edela-kirde suunas välja venitatud. Seda läbib maantee edelatipust kirdetippu. Maantee algab Kupangist, läbib Indoneesias Soe, Kelamananu ja Atambua ning Ida-Timoris Dili ja Baucau ja lõpeb Tutualas. Indoneesias kulgeb see saare keskel, Ida-Timoris põhjarannikul. Lisaks on väiksem maantee, mis kulgeb Ida-Timori kagurannikul. See algab Tutualast, läbib Los Palose ja Loré ning lõpeb Suais.

Ajalugu

Esimest korda mainiti Timorit 14. sajandil Majapahiti riigi (selle pealinn asus Jaaval) kuninga Nagarakretagama mõjualuse saarena. Oletatavasti oli Timor sel ajal Majapahiti ääremaa. Seejärel ulatusid Timorile jaavalaste, hiinlaste ja indialaste kaubateed. Kaupmehed hankisid Timorilt lõhnavat sandalipuud, orje, mett ja vaha.
17. sajandi keskel jõudsid Timorile hollandlased ja portugallased, kes võitlesid kontrolli pärast saare üle. Alles 1859 sõlmiti rahuleping, millega saar nende vahel ära jagati. Maismaapiir Hollandi ja Portugali valduste vahel määrati alles 1912. Sellega jagati saar pindalalt üsna täpselt pooleks ning piir kulges enam-vähem, kuigi mitte täpselt mööda läänetimorlaste ja nende traditsiooniliste vaenlaste Ida-Timorilt valduste vahelist piiri.
Lääne-Timor läks Indoneesia valitsuse kontrolli alla riigi iseseisvudes 1949, aga Ida-Timor jäi Portugali asumaaks seni, kuni Portugal 1975 peaaegu kõigile oma kolooniatele iseseisvuse andis. Sel aastal hõivas Indoneesia Ida-Timori ja kuulutas selle oma 27. provintsiks.
Ida-Timor iseseisvus 1999.

Rahvastik

Ida-Timori riigikeeled on tetumi ja portugali keel. Lääne-Timori riigikeel on indoneesia keel, mis on arusaadav ka ida pool. Peamine religioon on kristlus (90% inimestest), millest katoliiklasi on mõlemal pool enamus ja protestante on Lääne-Timoris suhtega 1,5:1 katoliiklaste kasuks. Moslemeid ja animiste on kumbagi umbes 5%.
Dragan Čović

Dragan Čović (sündinud 20. augustil 1956 Mostaris) on Bosnia ja Hertsegoviina horvaadist poliitik, alates 17. novembrist 2014 Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige. 17. juulist 2015 kuni 17. märtsini 2016 ja alates 17. juulist 2017 on ta presidentuuri esimees.
Ta on Bosnia ja Hertsegoviina Horvaadi Demokraatliku Liidu esimees. Ta oli presidentuuri liige ka aastatel 2002–2005.
Aastatel 2012–2014 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina Rahvakoja esimees.
Linnakodanik

Linnakodanik (ka pürjel, bürger, saksa keeles Stadtbürger) oli feodalismiajal linnakogukonna liige, kes oli täieõiguslik ja isiklikult vaba.
Linnakodanikke hõlmav seisus (linnakodanikuseisus) tekkis Lääne-Euroopas 10.–12. sajandil.
Linnakodanikuseisuse juures eristati mitut alarühma, nt rae liikmed, kaupmehed ja käsitöölised. Linnakodaniku õigused ja kohustused sõltusid tema elukutsest ja varanduslikust seisust.
Linnakodanikuks saadi kas linnakodaniku perre sündides või rae otsuse põhjal. Rae otsusele järgnes kodanikuvande andmine ja värske kodaniku kandmine kodanikuraamatusse.
Linnakodanikel tekkis feodaalidega vastuolusid peamiselt põgenenud talupoegade pärast. Linnakodanikud toetasid põhimõtet "Linnaõhk teeb vabaks", sest tahtsid odavat tööjõudu, ega andnud põgenikke meelsasti välja.
Linnakodanikuseisus kadus 18.-19. sajandil, kui kaotati seisuslik ühiskonnakorraldus. Kapitalismi süvenedes muutusid linnakodanikud kodanlasteks või proletaarlasteks. Lõplikult kaotati linnakodanikuseisus linnareformiga, mis toimus Venemaa sisekubermangudes 1870 ja Balti kubermangudes 1877.

Eesti linnakodanikud

Eesti linnades oli enamik linnakodanikke baltisakslased.
Bispingen

Paiknemine

Bispingen paikneb Luhe jõe ääres ja umbes 15 km Soltaust kirdes või 50 km Hamburgist lõunas.

Majandus

Bispingen on turistide seas populaarne kui kohalik puhkeala ja looduskaitseala.
290. Politsei Pioneeripataljon

290. Politsei Pioneeripataljon (Polizei Bau Pionier Bataillon 290) oli 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest formeeritud politseipataljon Kolmanda Riigi sõjaväes. Väeosasa komplekteeriti põhiosas Eestist mobiliseeritud venelastest.
1. kompanii saadeti alates 1. novembrist 1943 Vaivara koonduslaagrit valvama. Kompanii valvas Ereda, Kunda ja Kiviõli harusid. Kompanii komandöriks oli venemaa eestlane, endine Nõukogude armee major Idas leitnandi auastmes. Ülejäänud pataljon tegi kaitsetöid Tartu ümbruses kuni 1944. aasta augustini.
Rahva Hääl

Ajalehe asutamine

21. juunil 1940 sai Joosep Saat EKP Keskkomitee liikmelt Hendrik Allikult käsu koos Anatoli Männiku ja Paul Baumanniga üle võtta Tallinnas Pikal tänaval asunud Isamaaliidu häälekandja Uus Eesti toimetus ja hakata „reaktsioonilise“ lehe asemel välja andma „demokraatlikku“ Rahva Häält. 
Viimane Uue Eesti number ilmus 21. juunil 1940. Rahva Hääle esiknumbri panid uute toimetajate juhtimisel kokku vanad tegijad ja leht ilmuski 22. juunil 1940.

Ajalehe likvideerimine

30. juunil 1994 müüs erastamisagentuur ajalehe Rahva Hääl AS Maagile alghinnaga 3,3 miljonit krooni.
Rahva Hääle töötajate firma AS RH jäi erastamiskonkursil kaotajaks ja hakkas välja andma uut ajalehte Eesti Sõnumid. 
5. juunil 1995 ühinesid Hommikuleht, Päevaleht (endine Noorte Hääl) ja Rahva Hääl uueks väljaandeks, mille nimeks sai Eesti Päevaleht.
29. septembril 1995 liideti Eesti Päevaleht ja Eesti Sõnumid. Eesti Sõnumite töötajad asutasid ajalehe Sõnumileht.
Portugal Eurovisiooni lauluvõistlusel

Festival da Canção

Festival da Canção (tihti nimetatud ka "Festival RTP da Canção") on Portugali rahvuslik eelvoor Eurovisiooni lauluvõistluseks. Tavaliselt toimub see veebruaris või märtsis. See on üks kõige pikemaid Eurovisiooni jaoks laulu valimismeetodeid. Eelnevalt mitmed regionaalsed žüriid valisid välja võitja, kuid viimased võistlused on võitja välja valinud televaatajad. 
Olenemata Portugali kolmest eemaldumisest on lauluvõistlus siiski toimunud. Ainult 2002. aastal ei toimunud lauluvõistlust.
Arno Tali Fond

Arno Tali Fond on Eesti Rahvuskultuuri Fondi üks allfonde.
Fondi eelkäija oli Arno Tali Sihtkapital (lühend ATS), mille 24. augustil 1993 asutas AS Maaleht. Sihtkapitali eesmärkide seas oli stipendiumite ja abirahade kaudu toetada vähemkindlustatud lasterikastest maaperedest pärit õpilasi.
Sihtkapitali patroon oli Eesti presidendi abikaasa.
2005 moodustas sihtkapital Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde allfondi Arno Tali Fond. Sihtkapital ise likvideeriti lõplikult 2009.
Raamatupidamise kontoplaan

Raamatupidamise kontoplaan (inglise keeles chart of accounts, saksa keeles der Kontenrahmen) on majandusüksuste igapäevase jooksva raamatupidamise korraldamiseks ning aruandluse läbiviimiseks koostatud loend, milles tuuakse ära kõikide majandustehingute kirjendamises kasutatavate kontode loend (nimetused, numbrid, süstemaatika, reguleerimiskanded jm).
Raamatupidamise kontoplaan kuulub raamatupidamise sise-eeskirjade koosseisu).

Raamatupidamise kontoplaani ehitus

Lihtsustatult jagatakse raamatupidamise kontoplaanis kontod kaheksasse rühma, mille esimene number on ühtlasi ka konto koodi esimeseks numbriks:
1. aktivakontod, mille saldode andmetel moodustatakse bilansikirjed aktiva poolel;
2. passivakontod, mille saldode andmetel moodustatakse bilansikirjed passiva poolel;
3. ja 4. tulude kontod, suletakse aruandeperioodi lõpul; neil kontodel ei ole järgmisse perioodi üleminevat saldot;
5. ja 6. kulude kontod, suletakse aruandeperioodi lõpul, neil kontodel ei ole järgmisse perioodi üleminevat saldot;
7. tulude ja kulude koondkontod, millel toimub tulude ja kulude koondamine kasumiaruande koostamiseks; neil kontodel ei ole järgmisse perioodi üleminevat saldot;
8. Sihtotstarbeliste kulude kontod, suletakse aruandeperioodi lõpul; neil kontodel ei ole järgmisse perioodi üleminevat saldot.

Raamatupidamise kontoplaani säilitamine

Vastavalt kehtivas raamatupidamise seaduses (2002) sätestatule on raamatupidamiskohustuslane kohustatud raamatupidamislikele dokumendisarjadele kehtestama säilitustähtajad, nende kohaselt tuleb raamatupidamise kontoplaani, raamatupidamise sise-eeskirjade koosseisus, koos koodide ja lühendite kriteeriumidega säilitada seitse aastat pärast raamatupidamise sise-eeskirja muutmist või asendamist.
Rose McGowan

Rose Arianna McGowan (sündinud 5. septembril 1973 Firenzes Itaalias) on USA näitlejanna. Ta on tuntust kogunud, mängides sarjades "Võluvägi" ja "Elvis" ning filmis "Grindhouse".