google/wiki40b huggingface dataset:
Tallinna Valdeku Gümnaasium

Tallinna Valdeku Gümnaasium (algselt Tallinna 30. Keskkool, hiljem Tallinna Valdeku Keskkool ja Tallinna Valdeku Põhikool; vene: Таллиннская Валдекуская основная школа) oli kool Tallinnas Nõmmel, aadressil Valdeku tänav 13. Venekeelset haridust andnud Tallinna 30. Keskkool asus Valdeku tänaval tegutsema 1. septembril 1951, senini olid venekeelsed klassid Hiiu koolimajas (praegune aadress Raudtee 55).
31. augustist 2006 kujundati kool ümber Tallinna Valdeku põhikooliks .
Tallinna Linnavolikogu otsusega 22. veebruarist 2007 liideti Tallinna Valdeku põhikool Tallinna 53. Keskkooliga ning kooli tegevus Valdeku tänava hoones lõpetati 1. septembrist 2007.
Põhikoolis õppis viimasel õppeaastal 2006/2007 148 õpilast ja töötas 30 töötajat, neist 19 pedagoogid (15 põhikohaga ja 4 tähtajalise töölepinguga). Valdeku 13 hoone ehituslik mahutavus oli 650 õpilast. 
Järgnenud aastatel oli hoone kasutusel manööverpinnana: 1. septembrist 2007 kasutas ruume Tallinna Ühisgümnaasium ja 2009. aasta jaanuarist juunini Tallinna Lilleküla Gümnaasium.

2012. aastal valmis Nõmme Linnaosa Valitsuses plaan Valdeku tänava koolihoone ümberehituseks Nõmme põlvkondade majaks, kuhu kolivad kokku nii linnaosavalitsuse ametid kui ka sotsiaalkeskus.
Kooli geograafilised koordinaadid on 59°23'2"N 24°41'31"E.
Kehra külanõukogu

Kehra külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Anija külanõukoguga.
Novosiltsov

Novosiltsov (saksa keeles Nowossilzow) oli Leedu päritolu aadlisuguvõsa.

Ajalugu

Suguvõsa esindaja Juri Šelaja tuli 14. sajandil Leedust Moskvasse. Juri poega Jakovit, kes oli 1374. aastast Serpuhhovi linna asevalitseja, kutsuti hüüdnimega Novosilets. 
Suguvõsa tuntuim esindaja oli Vene riigiametnik, Venemaa Teaduste Akadeemia president Nikolai Novosiltsov. 1835 sai Nikolai Vene riigilt krahvi tiitli. Suguvõsa kanti 1809 nii Eestimaa kui ka Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja hiljem ka Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Valeri Korb

Haridus

Ta lõpetas 1971. aastal Kohtla-Järve 14. Keskkooli ning 1999. aastal Peterburi Teenindusinstituudi majanduse erialal.
2002. aastal andis Peterburi Riiklik Ülikool talle kandidaadikraadi sotsioloogias. Aastal 2015 leiti, et väitekiri, mille eest ta kraadi sai, sisaldab valdavalt plagiaati.

Töökäik

Korb on töötanud Eesti Põlevkivis koristustöölisena 1971–1988 ning Kohtla-Järve Linna Hariduskoondise juhatajana 1988–1990.

Tegevus NLKP-s

Ta lõpetas NLKP liikmena 1984. aastal Leningradi Kõrgema Parteikooli ühiskonnateaduste erialal.

Poliitiline tegevus

Valeri Korb oli Kohtla-Järve Ahtme linnaosa vanem 1993–1996, Kohtla-Järve linnapea aastatel 1990–1991, 1996–1999, 2002–2003 ning abilinnapea 1991–1993. Korb oli Kohtla-Järve Linnavolikogu esimees 1999–2002 ja 2003–2007. Ta oli XI Riigikogu, XII Riigikogu ja XIII Riigikogu liige. 
Korb on Eesti Keskerakonna liige alates 1997.

Isiklikku

Valeri Korbi poeg Mihhail Korb on Keskerakonna poliitik, Riigikogu liige, endine Tallinna Kesklinna linnaosa vanem ja Kristiine linnaosa vanem.
Hindikeelne Vikipeedia

Hindikeelne Vikipeedia (hindi keeles हिन्दी विकिपीडिया) on Vikipeedia hindikeelne versioon.
Hindikeelne Vikipeedia sai alguse 11. juulil 2003. 
Seal on 132963 artiklit, millega see on artiklite arvult 54. keeleversioon.
Hindikeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 30. augustil 2011.
Sina ja Mina

Sina ja Mina oli esimene kultuuriajakiri iseseisvuse taastamise järgses Eestis. Ajakiri ilmus aastal 1992.
Ajakirja idee andis ja ajakirja algatas Kalle Kurg, kes koostas ka esimese maketi. Idee kohaselt oli ajakiri mõeldud laiale lugejale ja pidi toonitama mõtet, et ühiskonda ja kultuuri kuuluvad võrdväärsetena ka need inimesed, kes ei tule eluga toime. Kultuuri esitlemise ja käsitlemise kõrval oli oluliseks teemaks eesti ühiskonna psühholoogiline kliima nn üleminekuajal. Esiknumbri avasõnas öeldakse: "Peaksime end tundma õppima, Sina ja mina." ja toonitatakse vajadust kujundada oma hoiakuid püsiväärtuste toel.
Ilmuda jõudnud numbrid sisaldasid algupärast ja tõlkelist ilukirjandust, esseid, artikleid, arvustusi, intervjuusid, reisikirju, uudiseid teiste maadest, huumorit, testide tekste, lugejate kirju, karikatuure ja eesti tuntud fotograafide kunstilisi fotosid. Ajakiri, mille toimetus oli tegutsenud Eesti Televisiooni ruumides, lõpetas ilmumise tootmisbaasi äkilise kaotamise tõttu. Käesoleval ajal on ajakirja numbrid rariteetsed.

Ajakirja toimetus

Peatoimetaja: Kalle Kurg.
Toimetajad: Pekka Erelt, Raul Kilgas, Ann Must, Tarmo Vahter, Tiina Aug.
Kunstnik: Jaan Klõšeiko.
Fotograaf: Heiki Sirkel.

Ajakirja andmed

Kaanel: Sina ja Mina. Esimene/1992, Sina ja Mina. Teine/1992. 
Maht 48 lk. (ISSN märkimata). Neljavärvikaas, sisu kahevärvitrükis. Illustreeritud joonistuste, kunstiliste fotode ja arvutigraafikaga. Formaat 19,5 x 27,5 cm. Esiknumbri tiraaž 20 000 eksemplari, teise numbri tiraaž 15 000 eksemplari. Väljaandja ETV kirjastus. Trükikoda Oktoober.
Inara Õun

Inara Õun (neiuna Inara Zvaigzne; 18. november 1941 Riia – 12. november 2012) oli läti rahvusest Eesti nahakunstnik.
Ta sündis Riias muusikaõpetaja perekonnas. 
Aastal lõpetas ta 1960 Riia tarbekunstikooli. Aastatel 1963–1968 õppis ta ERKI-s nahakunsti erialal.
Aastatel 1968–1971 töötas ta nahakunstnikuna Riia Kunstitoodete Kombinaadis. Aastatel 1972–1977 töötas ta Kombinaadi Ars nahkehistööateljees, seejärel vabakunstnikuna.
1982. aastast oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige.

Isiklikku

Tema abikaasa oli skulptor Ülo Õun (nad abiellusid aastal 1967).

Looming

Ta on loonud seanahast dekoratiivvorme ning geomeetrilise pinnajaotusega karpe ja köiteid.
Hobune

Allüürid

Allüür on hobuse liikumisviis. Allüürid jaotatakse loomulikeks ja kunstlikeks. Põhiallüürid on samm, traav, galopp. Sõltuvalt tõust võib esineda ka muid allüüre, näiteks küliskäik, pass ja tölt. Allüürist sõltuvad hobuse kiirus, veojõud ja vastupidavus. Allüüri puhtus oleneb hobuse närvitalitlusest, treenitusest ja eksterjöörist. Liikumisviisi hindamisel vaadatakse sammu pikkust ja sagedust.
Samm peab olema selgelt neljataktiline. Sammu pikkust mõõdetakse ühe eesjala teineteisele järgneva kabjajälje vahega, sammu sagedust aga sammude arvuga minutis. Kui edasi liigutakse ühel küljel asetsevate jalgadega, on tegu küliskäiguga. Sammuliikidest eristatakse keskmist, koondatud, pikendatud ja vaba sammu.
Traav on õhufaasiga eraldatud kahetaktiline allüür. Traavis liigub diagonaalne jalapaar koos ette ning asetub ka koos maha. Traavi kvaliteeti hinnatakse üldmulje põhjal, jälgitakse sammude korrapära ja elastsust. Traavi liigid on järgmised: töötraav, koondtraav, keskmine traav ja pikendatud traav.
Galopis hinnatakse samuti pikkust ja elavust. Mida pikem on galopp, seda parem. Galopp ei tohi olla põrutav ega hiiliv. Neljataktiline galopp on viga. Neljataktilist galoppi sõidetakse enamasti vaid maastikul, mujal sõidetakse kentrit, mis on kolmetaktiline. Galopi liigid on järgmised: töögalopp, koondgalopp, keskmine galopp ja pikendatud galopp.

Mõjutamine

Ratsanik saab hobusele mõju avaldada neljal viisil: kehamassiga, istakuga, säärtega ja ratsmetega. Kõige rohkem mõjutab inimene hobust ristluu ja säärtega.

Hobuste toitumine

Hobused on taimetoitlased, nad söövad vaid puhast toitu.

Toksilised taimesaadused

Uuringute põhjal arvatakse, et hobused söövad küüslauku vabatahtlikult ja vaid sellises koguses, et küüslaugusaadused ei tekita küüslaugutoksikoosi ega mõju hobuse erütrotsüütidele Heinz body anemia't esilekutsuvalt.
Illuka vald (Jõhvi kihelkond)

Illuka vald (saksa keeles Illuck) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939. Seejärel moodustati muudetud piirides uus uus Illuka vald.
1891 liideti Illuka vallaga Kurtna ja Ohakvere vald.
Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistu

Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistu (prantsuse keeles cimetière communal de Sainte-Geneviève-des-Bois, vene keeles Кладбище Сент-Женевьев-де-Буа) on õigeusu surnuaed Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas Essonne'i departemangus Sainte-Geneviève-des-Bois' linnakeses 23,5 kilomeetri kaugusel Pariisist. Kalmistule on maetud paljud vene päritolu kultuuritegelased.
Vene päritolu inimesi hakati sellele kalmistule regulaarselt matma aastast 1929.
Aastatel 1938–1939 ehitati kalmistule 15.-16. sajandi Pihkva arhitektuurikoolkonna stiilis Jumalaema Uinumise (Uspenski) kirik (Albert Benois projekti järgi); kirik pühitseti sisse 14. oktoobril 1939.
Homoallüülne rühm

Homoallüülne rühm on rühm, mis on ühe CH₂ rühma võrra pikem allüülrühmast, see on H₂C=CH-CH₂-CH₂-, või selle alküülasendatud analoog.
Leopold II

Elulugu

Ta oli Saksa-Rooma keisri Franz I Stephani ja keisrinna Maria Theresia poeg ning Saksa-Rooma keisri Joseph II noorem vend. Tal oli 15 õde-venda.
Et ta oli oma vanemate üheksas laps ja kolmas poeg, siis oli vähetõenäoline, et temast võiks keiser saada, mistõttu teda kasvatati vaimulikuks. Pärast tema vanema venna Charlesi surma rõugetesse 1761. aastal otsustati aga, et temast saab järgmine Toscana suurhertsog. Leopold asus suurhertsogkonda juhtima pärast tema isa surma 1765. aastal.
Toscana suurhertsogina oli ta oma alamate hulgas ebapopulaarne, kuigi paljud tema reformid tõstsid suurhertsogkonna stabiilsele tasemele, mida ei olnud mõnda aega nähtud. Ta lasi uuendada maksu- ja tollisüsteemi, muutis süstemaatiliselt kättesaadavaks rõugetevastase vaktsineerimise, kaotas surmanuhtluse ja keelas piinamise. Ta lasi rajada uue haigla (Bonifacio) ja kunstigalerii (Galleria dell'Accademia). Ta lasi arendada ka uut põhiseadust, mis põhines kodanike poliitiliste õiguste austamisel ning harmoonial täidesaatva ja seadusandliku võimu vahel, kuid mis oli nii radikaalselt uus, et see kogus vastuseisu isegi nendelt, kes võinuks sellest kasu saada.
Aastal 1790 suri keiser Joseph II pärijateta ja Leopold kutsuti Viini, et võtta üle tema perekonna Austria valduste valitsemine ja saada keisriks.
Keisrina püüdis ta jätkata oma venna reforme ja teda peeti valgustatud monarhiks, kuid pidi samas hakkama sõdima ka revolutsioonilise Prantsusmaaga. See sundis teda ajama reaktsioonilist poliitikat, mistõttu mitu Joseph II reformi tühistati, samuti ei saanud Leopold ellu viia enda omi.
Emma Roberts

Emma Rose Roberts (sündinud 10. veebruaril 1991) on USA näitleja ja laulja.
Ilona Tragel

Ilona Tragel (kuni 1990. aastani Ilona Kard; sündinud 24. novembril 1968 Tartus) on eesti keeleteadlane ja sõudja.

Elulugu

Ilona Tragel lõpetas 1987. aastal Tartu 10. Keskkooli ja asus 1988. aastal õppima Tartu Ülikoolis õigusteadust. 1992. aastal vahetas ta eriala ning asus samas õppima soome keelt ja kirjandust. Selle järgnesid magistriõpingud üldkeeleteaduse erialal Tartu ülikoolis (1997–1999) ja Helsingi Ülikoolis (1998–1999). Pärast magistrantuuri alustas ta 1999. aastal Tartu ülikoolis Haldur Õimu juhendamisel doktoriõpinguid, mille lõpetas 2003. aastal. 
Ilona Tragel töötas juba õpingute ajal tulevasel erialal. Ta on olnud soome keele õpetaja Tartu Keeltekoolis (1988–1994), Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudis läänemeresoome keelte õppetoolis (1995–1998) ja Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes (2000–2002). Pärast doktorikraadi omandamist asus ta tööle Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudis teadurina ning juhatas Tartu ülikooli keelekeskust (2004–2014). 2005–2008 töötas ta keeleteaduse ja -tehnoloogia doktorikooli projektijuhina ning 2008–2011 eesti ja soome-ugri keeleteaduse osakonnas teadurina. 2011. aastal valiti Ilona Tragel üldkeeleteaduse dotsendiks. Alates 2014. aastast õpetab ta Pekingi Välisõpingute Ülikoolis eesti keelt.  Ilona Trageli juhendamisel on valminud mitmed doktoritööd.
Ilona Tragel kuulub mitmesse erialaseltsi, näiteks on ta SLE (Euroopa Keeleteaduse Ühingu) liige (alates 2009), ICLA (Rahvusvahelise Kognitiivse Keeleteaduse Ühingu) liige (alates 1999). Ta on ECLA (Eesti Kognitiivse Lingvistika Ühingu asutajaliige ja juhatuse liige). Ta on korraldanud mitmeid Eesti-siseseid ja rahvusvahelisi konverentse.
FC Twente

Endiseid mängijaid

Oguchi Onyewu, Bryan Ruiz, Emir Bajrami
Jürgen Lorenz

Jürgen Lorenz (sündinud 11. mail 1993 Tartus) on Eesti jalgpallur.
Ta mängib aastast 2012 Meistriliigas osalevas klubis JK Tammeka Tartu.
Nutipõõsas

Nutipõõsas (Cephalanthus) on taimeperekond madaraliste sugukonnast.
Helmi Põld

Isiklikku

Ta oli aastast 1908 abielus Peeter Põlluga. Nende poeg oli ajaloolase haridusega vaimulik Agu Põld, on emeriitvaimulik Toomas Põld, väimees (tütre Helme abikaasa) oli vaimulik Helmut Piir; tütrepoeg on vaimulik Gustav Piir, pojatütar on kirjandusteadlane Rutt Hinrikus.
Metroseksuaal

Muutuv maskuliinsus

Traditsioonilised maskuliinsuse normid, nagu kirjeldatud Dr. Ronald F. Levanti teoses "Masculinity Reconstructed" ('Rekonstrueeritud maskuliinsus'): "naiselikkuse vältimine, iseseisvus (toetumine iseendale), tugevus ja agressioon ning homofoobia."
Statistika, sealhulgas Euro RSCG turu-uuring, näitab, et saavutuse- ja staatusejaht ei ole meestele enam nii tähtis nagu varem; ning samuti ei ole – teatud tasemeni – emotsioonide piiramine või seksi lahtiühendamine intiimsusest. Teine normimuutus on kinnitatud uuringute poolt, et mehed "enam ei pea seksuaalset vabadust üldiselt kütkestavaks." Kõige tähtsam nihe maskuliinsuses on feminiinsuse vähemamääralisemas vältimises ja "teatud segmendi meeste, kes on omaks võtnud kunagi naiste provintsi kuulunud kombed ja suhtumised, esilekerkimine." See, mida aktsepteeritakse "maksuliinsena", on aegade jooksul märkimisväärelt muutunud, seega kaasaegne kontseptsioon sellest, kuidas mees "olema peaks" erineb varasemate ajastute ideaalmehest. Mõned stiilid ja käitumismallid, mida tänapäeval peetakse naiselikeks, olid minevikus meeste erialaks (näiteks kosmeetika, juveelid, kunstist ja muusikast lugupidamine jne). Sellest johtuvalt on feminiinsuse kontseptsioon vallutanud rohkem territooriumi ja maskuliinsus muutunud piiratumaks. Võib-olla on metroseksuaalsus selle nihke vastu suunatud reaktsioon, kuna mõned mehed tunnevad end soorollides liiga kitsendatult. Seda saab samuti pidada vahendiks saavutamaks suuremat sugudevahelist võrdsust läbi androgüünsuse poole liikumise.
Kultuurilised maskuliinsuse hälbed, mis avalduvad sellistes telesaadetes nagu "Appi tõttab Stiilne Viisik", "Queer as Folk" ning "Will & Grace", on muutnud neid traditsioonilisi maskuliinseid norme. Metroseksuaalid ilmusid nähtavale vaid pärast kultuurilisi muutusi keskkonnas ja maskuliinsuse kohta käivate vaadete muutuste järel.
Simpson seletab oma artiklis "Metrosexual? That rings a bell..." ("Metroseksuaal? Tuleb tuttav ette..."), et "Geimehed on esitanud metroseksuaalsuse varajasi prototüüpe. Otsustavalt vallalised, kindlasti linlikud, hirmus ebakindlad oma identiteedis (sellest ka rõhk uhkusele ja vastuvõtlikkusele värskeima brändi suhtes) ja sotsiaalselt emaskuleerunud geimehed tegid avastustööd maskuliinsuse ja ihaldatavuse aksessuariseerimise ja ühendamise äris."
Andres Herkel

Poliitiline tegevus

Herkel oli Ühendus Res Publica esimees aastatel 1989–1991. Sellest kasvas hiljem välja erakond Res Publica. Pärast Res Publica liitumist erakonnaga Isamaaliit moodustus Isamaa ja Res Publica Liit, kuhu Herkel kuulus kuni 2013. aastani.
Andres Herkel on olnud Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (ENPA) Eesti delegatsiooni juht. 2009–2011 oli ta ENPA asepresident ning aastast 2012 on ta ENPA Monitooringukomitee esimees.
Andres Herkel on MTÜ Vaba Isamaaline Kodanik liige. 2013. aasta lõpus valiti ta selle MTÜ esimeheks. VIK alustas uue erakonna moodustamist ning 20. septembril 2014 registreeriti Eesti Vabaerakond. Herkel valiti Vabaerakonna esimeseks esimeheks.

Isiklikku

Andres Herkel on abielus Kaie Herkeliga (58) olnud 35 aastat, pulmad peeti 24. juunil 1983. aastal. Paaril on üks poeg.
15. augustil 2018 avalikustati, et ta saab lapse Külliki Kübarsepaga.
Märt Visnapuu

Märt Visnapuu (sündinud 23. aprillil 1962 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1980. aastal Tallinn 10. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend, juhendaja Mikk Mikiver).
Märt Visnapuu töötas aastatel 1984–1992 Eesti Draamateatris (Dudarev "Reamehed", Medoff "Millal sa tagasi tuled, Punaratsur?") ja 1993–1995 Ugalas (Christie-Tammearu "Lõpp on algus", Delaney "Armunud lõvi").
Hiljem on ta olnud vabakutseline ja tegutsenud ettevõtjana.
Märt Visnapuu on mänginud filmides ("Küljetuul", "Hundiseaduse aegu", "Näkimadalad", "Surnuaiavahi tütar"), seriaalides ("Kired", "Kelgukoerad", "Süvahavva") ja telelvastustes ("Džuudopoisid").
Oskar von Törne

Oskar Leopold von Törne (31. juuli / 12. august 1826 Tallinn – 5. jaanuar / 18. jaanuar 1912 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1838–1846 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. 1847–1848 õppis ta filoloogiat Peterburi Ülikoolis, 1849–1853 filoloogiat ja usuteadust Tartu Ülikoolis. 1853–1855 töötas Peterburis usuõpetajana. Prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses Cornelius Laalandi juures. Ordineeriti 21. augustil / 2. septembril 1855 Peterburis õpetajaks.
Oli 1855–1862 Bessaraabias Klöstitzi (praeguste nimede ja haldusjaotuse järgi Vesela Dolina Tarutino rajoonis Odessa oblastis) koguduse õpetaja. 1862–1863 oli ta Häädemeeste ja Tahkuranna koguduse vikaarõpetaja, 1863–1870 oli ta (introdutseeriti 13. oktoobril / 25. oktoobril 1863) samade koguduste õpetaja. 1870–1877 oli ta (introdutseeriti 6. septembril / 18. septembril 1870) Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja, olles samaaegselt ka kohalikus gümnaasiumis ja tütarlastekoolis usuõpetaja. 1877–1898 oli ta (introdutseeriti 7. augustil / 19. augustil 1877) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Jäi aastal 1898 emerituuri, emerituuris olles elas Tallinnas.

Isiklikku

Tema poeg Johannes von Törne oli Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja. Tema abikaasa vend Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Ivan Makarov

Tunnustus

Ta on Avatud Eesti Fondi Koosmeele auhinna, ajakirja «Nädal» aastapreemia ja Valdo Pandi nimelise ajakirjanduspreemia laureaat ning "Postimehe" aasta arvamusliider.

Isiklikku

Ta on filosoofide Mihhail Makarovi ja Aleksandra Gorjatšova poeg.
Thomas Lemar

Koondisekarjäär

Debüüdi Prantsusmaaes tegi ta 15. novembril 2016 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu.
Esimese värava lõi ta koondise särgis 31. augustil 2017 MM-i valikmängus Hollandi vastu.
2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks.
Sööt

Eesti

Eestis peab (2013) sööt vastama, teatud tingimustel ja terminite kaudu, asjakohastes Euroopa Liidu õigusaktides (sh Söödaseaduses) ning nende alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele ega tohi sisaldada keelatud ja soovimatuid koostisosi (aineid või tooteid, va haigustekitajad) mis on sööta lisandunud, tekkinud või sattunud tootmisel või keskkonna saastumise tõttu ning mille lubatust suurem sisaldus söödas on ohtlik inimese või looma tervisele või keskkonnale või halvendab loomakasvatussaaduse omadusi.
Pöörane Hobune

Pöörane Hobune (lakota keeles Tȟašúŋke Witkó; 1840 – 5. september 1877) oli indiaanlaste (lakotade) pealik.
Ta sündis praeguse Lõuna-Dakota osariigi territooriumil.
Pöörane Hobune kaitses edukalt oma territooriumi valgete asunike vastu, kelle juurdevool pärast kodusõda (1861–1865) eriti suurenes. Ta keeldus minemast reservaati, kuid USA valitsus üritas teda jõuga sundida. Tema kuulsaim võit tuli aastal 1876, kui ta hävitas täielikult kindral George Armstrong Custeri seitsmenda ratsaväe rügemendi Little Bighorni jõe lähedal Montanas. Kindral Custeri saatis valitsus indiaanlasi vägivaldselt reservaati sundima. 1877. aastal andis ta ennast vabatahtlikult USA võimudele, sest viimaste poolt avaldatud surve all kannatasid kõik Lakota elanikud. Ta hukkus samal aastal rüseluse käigus sõjaväelaagris.
Väidetavalt puudub Pöörase Hobuse kohta foto.
Edgar Lawrence Doctorow

Edgar Lawrence Doctorow (tuntud peamiselt kui E. L. Doctorow; 6. jaanuar 1931 Bronx, New York – 21. juuli 2015 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Mõõtesüsteem

Mõõtesüsteem on tehniline mõõtmiste süsteem, mis on tavaliselt ette nähtud kasutamiseks tööstuslikus keskkonnas või teadusuuringutes. Väga olulised kasutusalad on ka kosmoseuuringud ja biomeditsiin, kus enamik biomeditsiinitehnilisi lahendusi kujutab endast teatavat mõõtesüsteemi.
Tänapäevased mõõtesüsteemid on ülekaalukalt elektroonsed, kuigi sisaldavad vajaduse korral ka elektrilisi ja mitteelektrilisi osi.
Mõõtesüsteem koosneb mõõtevahenditest, mis on ühenduskaablite või sidevahendite abil ühendatud mõõteandmete vastuvõtjaga, mis registreerib ja töötleb mõõteandmeid ning milleks tavaliselt on arvuti.
Mõõtesüsteemid on mõõteelektroonika üks kõige olulisemaid rakendusi.
Mõõtesüsteemi osade vahelise side jaoks on kasutusel kas juhtmetega või juhtmeteta sidevahendid. Teatud juhtudel kasutatakse sidevahendiks Ethernetti või Internetti. Varem on selleks kasutatud mitmeid spetsiaalseid liideseid nagu seda olid  HP-Bus ja muud sellel baseeruvaid lahendused 1970ndatel (IEC Instrument Bus), CAMAC veelgi varasemast perioodist, ning arvutite interfeisse (ühendussiine/ühissiine).
Mõõtesüsteem võib olla automaatikasüsteemi osaks.
Tuntuimad mõõtesüsteemid on tehnoloogiliste protsesside iseloomulike parameetrite mõõtesüsteemid, näiteks ehitusmaterjalide tööstuses ja keemiatööstuses, aga ka hoonetesse sisse ehitatud mõõtesüsteemid hoonete sisekliima jälgimiseks ja juhtimiseks.
Mõõtesüsteemid võivad olla ka hajusa struktuuriga (ilma keskse juhtimiseta).
Erilise osa mõõtesüsteemidest moodustavad biomeditsiiniliste mõõtmiste süsteemid (alates patsiendi monitooringu süsteemidest).
Owsley maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1843. aastal.
J. Oro nimeline lastekirjanduse preemia

J. Oro nimeline lastekirjanduse preemia on aastast 1999 välja antav lastekirjandusauhind, millega edendatakse ja toetatakse eesti lastekirjandust.
Auhinda annab iga viie aasta tagant (aastani 2005 iga kahe aasta tagant) välja Harju maakonna Vasalemma Vallavalitsus.
Lauri Relander

Lauri Kristian Relander VR III/1 (31. mai 1883 – 9. veebruar 1942) oli Soome president aastail 1925–1931.
1925. aastal külastas Lauri Relander Eestit. Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Veijo Murtomäki

Publikatsioonid

Veijo Murtomäki publikatsioonide hulka kuuluvad väitekiri "Sinfoninen ykseys. Muotoajattelun kehitys Sibeliuksen sinfonioissa" (1990), monograafia "Skemaattisesta muoto-opista dynaamiseen muotoajatteluun" (1993) ning raamat "Jean Sibelius ja isänmaa" (2007). Toimetanud muusikateadulike konverentside "Sibelius Forum" (1998) ja "Sibelius Forum II" (2003) kogumikud ning antoloogia "Sibelius Studies" (Cambridge, 2001). Lisaks on ta kirjutanud erinevates muusikaajakirjades ligi sada mahukamat artiklit klassikalis-romantilisest muusikast, soome muusikast üldiselt ja konkreetselt Jean Sibeliuse muusikast ning alates aastat 1984 umbes 2000 muusikakriitika artiklit ajalehele Helsingin Sanomat.
Pöide valla vapp

Pöide valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Pöide valla vapp.
Vapp kinnitati 3. oktoobril 1995 ning see oli kasutuses kuni vald liitus 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus teiste Saaremaal asunud valdadega ühtseks Saaremaa vallaks.

Vapi kirjeldus

Kuldsel kilbil sinine müürihambuline päis ja sinine liiliakujuliste otstega Kreeka rist.

Põhjendus

Müürihambuline kilbi päis tähistab nii Pöide maalinna kui ka ordulinnust. Sinine liiliakujuliste otstega Kreeka rist märgib 13. sajandist pärinevat Maarjale pühitsetud Pöide kirikut. Samuti viitab see Pöide vallas hiljem domineerivaks saanud apostellikule usutunnistusele.
Peipsiääre valla vapp

Peipsiääre valla vapp on Tartu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Peipsiääre valla vapp.

Vapp 1998–2017

Vapp kinnitati 23. novembril 1998.

Vapi kirjeldus

Sinisel kilbil kuldne laineline tüvimik, milles sinine ortodoksse usutunnistuse kaheksaharuline rist. Kilbi ülemisest servast laskub kiilukujuliselt hõbedne kalavõrk.

Põhjendus

Sinine tähistab Peipsi järve ning sümboliseerib lootust, rahu ja armastust. Kuldne värvus tähistab liivast järveranda ja päikest, sümboliseerib õnne, üllust ja taevast tõde. Hõbe tähistab puhtust ja ausust. Kaheksaharuline rist märgib oma usku ja kombeid läbi kõigi raskuste säilitada suutnud peipsiäärset vanausuliste kogukonda.