Ingvar Villido

Kujunemine ja tegevusalad

Ingvar Villido sündis 2. märtsil 1962 ja on pärit Tartumaalt. Tema ema on eesti ja isa vene rahvusest. Villido isapoolsed vanavanemad olid mõlemad Tartu Ülikoolis omandatud kõrgharidusega: vanaema lõpetas agronoomia-kodunduse eriala ja vanaisa oli hariduselt insener-geoloog. Villido emapoolne vanaema pidas mõisas virtina ametit, vanaisa oli puusepp.
Umbes 15-aastaselt leidis ta ajakirjast Ogonjok hingamistehnika kirjelduse, mida enda peal katsetama hakkas. Mõni aeg hiljem hakkas ta käima karate treeningus.
Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta kutsekoolis tehnilist eriala.
Lapsepõlve ja õpingute perioodi iseloomustades on hiljem öeldud, et Villido sai sealt kaasa hooliva suhtumise loodusse ja uuriva insenertehnilise mõtteviisi koos praktilise huviga inimlike ja looduslike süsteemide toimimise vastu.
Kutsekooli lõpetamise järel oli Villido kaks aastat Nõukogude armees kohustuslikus ajateenistuses. Sõjaväes aega teenides tutvus Villido endast aasta võrra noorema mehega, keda loeb oma esimeseks õpetajaks. Kaliningradist pärit mees õpetas Villidole Hiina võitluskunste, akupunktuuri ja agni-joogat. Villido sõnul oli see tema "seesmise teekonna" alguspunkt.
Ajateenistusest vabanedes hakkas Villido otsima võimalusi õpingute jätkamiseks. Ta osales õpetaja Antonovi (Vladi­mir Anto­nov) radža-jooga ja buddhi-jooga kursustel, alguses Viljandis,
seejärel Venemaal. Õpingud Antonovi koolis kestsid mitu aastat. Õpingute lõpetamisega kaasnes luba ja õnnistus alustada õpetamist Eestis.
Venemaalt naastes puutus Villido 1991. aastal kokku toonase Eesti joogakogukonna liidri Holger Oidjärvega, kes tegi Villidole ettepaneku joogat õpetama hakata.
1992. aastal alustas Villido Tallinnas radža-jooga ja buddhi-jooga (kasutatakse ka nimetust radža-buddhi jooga) treeningute juhendamist. Huvi kursuste vastu oli suur, kursustel osales sadu inimesi.
Villido sõnul tuli tal ühel hetkel langetada valik, kas pühendada end karjäärile ärimaailmas või jooga õpetamisele, mõlemaga korraga jätkata polnud võimalik. Ta küsis oma õpilaste käest nõu ja need soovisid, et Villido jätkaks õpetajana, lubades omalt poolt materiaalset tuge.
Ajal, mil Villido töötas veel ärimaailmas, oli ta ostnud soise ja tühja maatüki Tallinna külje all, kuhu oli plaaninud rajada kodu oma perekonnale. Tegemist oli endise Lilleoru talu maaga.
1993. aastal siirdus Villido Lilleorgu, jätkates joogatreeningute andmist Tallinnas.
1996. aastal lõpetas Villido treeningute andmise Tallinnas, sest tundis, et ei suuda oma õpilasi enam aidata ja peab end ise harima. Ta ütles õpilastele, et need, kes tahavad, leiavad ta Lilleorust. 10–20 inimest järgnes Villidole, talgute korras puhastati maatükk võsast, ehitati varjualused, hiljem esimene maja. Nädalavahetuste ajal kuulati ja praktiseeriti õpetusi: Carlos Castanedat, Osho tehnikaid, dzogtšeni, šamanistlikke praktikaid jm. Villido on seda hiljem iseloomustanud erinevate praktikate kompamisena. Lisaks uuris ja kasutas Villido ka taimeravi. Koht hakkas üha rohkem inimesi ligi tõmbama. Koos tegutsemise käigus sai eesmärgiks Lilleorus ühise õppimiskoha rajamine.
2001. aastal loodi MTÜ Lilleoru.
Aastate jooksul sai Villido pühitsused erinevate vaimsete traditsioonide liinide õpetajatelt: Drikung Kagjü koolkonna pealaamalt Drikung Kyabgon Chetsangilt, dzogtšeni koolkonna õpetajalt Chögyal Namkhai Norbult, budistlikelt õpetajatelt Drubwang Konchok Norbu Rinpochelt ja Chhimed Rigdzin Rinpochelt ning maha-avataara Haidakhani Babaji aašramite endiselt juhilt Shri Munirajilt.
2003. aastal külastasid Lilleoru keskust kolm budistist rändurit. Nad tõid endaga kaasa Marshall Govindani (Yogacharya M. Govindan Satchidananda) raamatu "Täiuslikkuse tee. Krija jooga meistrite elu ja õpetus" venekeelse tõlke. Villido süvenes raamatusse ja mõistis, et raamatus on kokku võetud kõik praktikad, millega Lilleorus seni tegeldud oldi. Ta lasi ühendust võtta organisatsiooniga, mille nimi oli raamatus ära toodud, milleks oli Babaji kriya-jooga Kanada keskus, ja kutsus sealsed õpetajad Eestisse õpetama.
2004. aastal külastas Lilleoru keskust Kanada kriya-jooga keskuse õpetaja, acharya (meistri kvalifikatsiooniga õpetaja) Durga Ahlund ja viis Lilleorus läbi kriya-jooga esimese astme pühitsuse.
Järgnes praktiseerimise periood ning teise ja kolmanda astme pühitsused. Ühel järjekordsel Lilleoru keskuse külastusel tegi Marshall Govindan Villidole ettepaneku hakata kriya-jooga õpetajaks. Villido nõustus sellega kaasnevate tingimustega ja võttis ettepaneku vastu. Pärast ettevalmistusperioodi pühitses Govindan Villido 2007. aasta mais kriya-jooga õpetajaks (acharya'ks). Koos pühitsusega sai Villido endale vaimse nime Ishwarananda.
Pärast kriya-jooga õpetajaks saamist hakkas Villido andma kriya-jooga esimese ja teise taseme pühitsusi. 2016. aasta augustis sai Villido Marshall Govindanilt loa pühendada õpilasi kriya-jooga kolmanda astme tehnikatesse. 2018. aasta seisuga oli Villido joogaõpilaste seast välja kasvanud 37 kriya hatha jooga juhendajat.

Teadliku Muutuse Kunsti kursustesari

Kriya-jooga õpetamisega tegeldes märkas Villido, et tema õpilased ei saanud kriya-joogaga õigesti hakkama: teadlikkuse rakendamist nõudvad tehnikad muutusid aja jooksul automaatseteks tegevusteks, mis polnud kooskõlas õpetuse algpõhimõtetega, ja tehnikad kaotasid oma mõju. Joogaõpilaste vähene teadlikkuse kasutuse oskus ja puudulik keskendumisvõime takistasid kriya-jooga tehnikate praktiseerimist.
Villido uuris käitumuslike automatismide tekke põhjuseid ja selgitas välja lahendused nendega toime tulemiseks. Talle sai selgeks, et leitud lahendused sobivad ka tavainimestele, kellel pole huvi kriya-joogaga tegelemise vastu ja kes ei soovi n-ö kaasaegset elustiili muuta. Sellest sai alguse Teadliku Muutuse Kunsti (TMK) viieosaline kursustesari. Enne 2014. aastat kandis kursustesari nime "Enesemuutmise kunst". TMK esimene avalik kursus toimus 7.-8. märtsil 2008.
Villido on öelnud, et TMK tehnikaid saab õpetada Eesti kultuuriruumis võõrastena tunduvate osiste lisamiseta ja et TMK tehnikad ei sunni õpilast tavaelust loobuma. Pärast kursuse loomist on Villido TMK tehnikaid ja nende seletusi lihtsustanud, täiendanud ja edasi arendanud. Villido on Teadliku Muutuse Kunsti kursustesarja nimetanud ka joogaks ettevalmistavaks etapiks.
Alates 2010. aastast on TMK kursused toimunud ka välisriikides: Austrias, Saksamaal, Luksemburgis, Taanis, Soomes, Makedoonias, Venemaal, Ameerika Ühendriikides ja Brasiilias.
Villido pakub Teadliku Muutuse Kunsti kursuseid ettevõtte Human OÜ kaudu. Ettevõte asutati 27. juunil 2013. 2014. aastal sai Human OÜ 3848 euro suuruse kahjumi, 2016. aastal teenis aga 226 013 eurot puhaskasumit, olles sellega Eesti kõige kasumlikum eneseabikoolituste müügiga tegelev ettevõte. Äripäev nimetas Human OÜ 2016. aasta Eesti edukaimaks koolitusettevõtteks.
Kursustesarja ühe osa tasu jäi Eestis aastal 2012 vahemikku 70–115 eurot ja aastal 2017 vahemikku 290–490 eurot. Ameerika Ühendriikides Californias oli kursustesarja esimese osa tasu 2018. aasta novembris 375 dollarit.
Lisaks Villidole õpetavad Teadliku Muutuse Kunsti kursusi Eestis veel mitu inimest: alates 2016. aastast Ville Jehe ("ettevõtlikele inimestele suunatud TMK"), alates 2018. aasta esimesest poolest Aigi Vahing ("Teadliku Muutuse Kunst I-II sõltuvustest vabanemiseks") ning alates 2018. aasta teisest poolest Helena Lass ja Tarvo Tobbi.
2018. aasta veebruari lõpus ilmus Ingvar Villidolt raamat "Emotsioonid. Inimkonna suurim sõltuvus". Raamatu on Ingvar Villido Teadliku Muutuse Kunsti I–II kursusel kuuldu põhjal kirja pannud Inga Raitar. Raamatu üks eesmärke on olla abimaterjaliks TMK I–II kursuse läbinud inimesele. Raamat "Emotsioonid. Inimkonna suurim sõltuvus" oli müügile tulemise järgsel nädalal Apollo ja Rahva Raamatu kaupluste kõige müüdavam paberformaadis teos ja Rahva Raamatu 2018. aasta esimese poolaasta kõige enim müüdud raamat.

Osalemine konverentsidel

Villido on esinenud mitmel konverentsil (sh Psühholoogia aastakonverents, Teadliku Ettevõtluse Konverents, JCI Be Wise konverents, Password jm).
2016. aasta juulis viis Villido Saksamaal Karlsruhe Tehnikaülikoolis toimunud uurimisseminaril läbi töötoa "Awareness as the Key Aspect in (Un)sustainability" ('teadlikkus kui jätkusuutliku või jätkusuutmatu arengu võtmeküsimus'). Seejärel kutsuti Villido kaasautoriks kirjastuse Routledge raamatule "Personal Sustainability. Exploring the Far Side of Sustainable Development", mis ilmus 2018. aasta märtsis.
29. aprillil 2018 osales Villido Norras toimunud konverentsi "Emotion Revolution" poster session'il, kus tutvustas oma lähenemist emotsioonide rollile isikliku jätkusuutlikkuse saavutamisel.

Vaated ja väärtused

Inimese ja keskkonna suhetest on Villido öelnud: "Tänapäeval juhib meid "tarkus", mis toob üha enam ja enam lähemale üleüldist ökokatastroofi. Kõik maailma probleemid tulenevad faktist, et me ei pea vastutama oma tegude eest kaugemas laiemas perspektiivis. Meile on õpetatud teadmine, et elame ühe bioloogilise elu. Selles valguses ongi inimelu täiesti mõttetu ajalooline kordus ja looduse õgimine. Inimese tegeliku olemuse mitteteadmine viib praegu maailmas toimuvate tagajärgedeni."
Villido visioon on teadlikkuse kui primaarse vahendi kasutusele võtnud ja iseendaks saanud "inimene Human 2.0", kes on viinud oma automaatsete reaktsioonide hulga miinimumini ja on loomulikult heatahtlik, aus, järjepidev, arukas ja inimlik.
Uuest paradigmast rääkides on Villido öelnud: "Kõiki tegevusi viiakse läbi isiklike tunnete ja mõtlemise ajel. Sellised ajendid on kõigil. Nii on see olnud ja on. Ma nimetan seda vanaks paradigmaks. On olemas ka üks uus paradigma – teadlik tegutsemine. Selle puhul ei ole primaarsed mitte tunded ja mõtlemine, vaid hoopis olulise ja ebaolulise eristamine, taip, intuitsioon, inspiratsioon, toimuva teadvustamine ja tegelikkuses orienteerumine ning vastav tegutsemine – arukus."

Hinnangud isikule ja tegevusele

Raamatu "Emotsioonid. Inimkonna suurim sõltuvus" järelsõnas on öeldud: "Õpilased kirjeldavad Ingvar Villidot kui sügavalt inimlikku, lihtsat, põhjalikku, kannatlikku ja loomult positiivset inimest, kes on intensiivse joogapraktika kaudu jõudnud isikliku vabanemiseni, kuid ometi pühendanud oma elu teiste aitamisele."
Villido õpilane Ville Jehe on Ingvar Villidot iseloomustanud "üdini praktilise inimesena", kelle hüüdnimeks võiks olla Puusepp – Lilleorus käies võinud varem Villidot sageli kohata kas mööblit tegemas, puitu lihvimas, hööveldamas, laudu lõikamas või mingit materjali ette valmistamas. Jehe sõnul tunneb Villido hästi masinaid ja teda polevat haruldane traktori või ekskavaatori roolis istumas näha. Jehe on nimetanud Villidot "renessanss-meheks", kes suudab iga töö jaoks asjad ära teha.

Isiklik elu

Ingvar Villido on abielus ja ta on kolme täiskasvanud lapse – poja ja kahe tütre – isa.