google/wiki40b huggingface dataset:
Jarek Kasar

Jarek Kasar (esinejanimega Chalice; sündinud 3. aprillil 1983) on eesti helilooja, laulja ja sõnadekirjutaja. 
Muusikukarjääri alustas ta räpparina, kuid tema muusikalistes katsetustes on segatud elektrooniliste ja sageli eklektiliste kompositsioonidena musitseerimistraditsioone üle maailma, alates Aafrika päritolu rahvamuusikast kuni tänapäevase elektroonilise rokini välja. 
Esimene album ilmus 2003 ja kandis nime "Ühendatud inimesed" ning tema laul "Minu inimesed" oli ühendkooride loona (solist Jarek Kasar) kavas ka 2007. aasta noorte laulu- ja tantsupeol "Ilmapuu". Aastal 2011 esitas ta Põhuteatris oma esimest ooperit "Katuselt". Teatri NO99 repertuaaris on olnud tema muusikal "Lindmees".
Jarek Kasar on palju muusikalist koostööd teinud ja kontserte andnud koos Tõnis Mäega (nt Eesti Vabariigi 93. aastapäeva kontserdid “See on, laps, meie muld” 2011, sõbrapäevakontsertide sari 2015 ja 2018, kontsert "Aias" 2015 jne). 2014. aastal osalesid mõlemad ka Kanal 2 sarisaates "Laula mu laulu". 
2009. aastal jõudis tema loodud ja esitatud laul "Nelikümmend" lauluvõistluse "Eesti laul 2009" finaali.
2015. aastal osales Jarek Kasar kohtunikuna TV3 sarisaates "Eesti otsib superstaari".
Juhan Kivirähk

Juhan Kivirähk (sündinud 2. juulil 1957 Tallinnas) on eesti sotsioloog.
Ta töötab Turu-uuringute ASi uuringujuhina.

Haridus

Ta on õppinud Tallinna 32. Keskkoolis. Ta lõpetas 1980 Tartu Ülikoolis majandusküberneetika eriala ja on õppinud Eesti Teaduste Akadeemia mittestatsionaarses sihtaspirantuuris Leningradi Sotsiaalmajanduslike Probleemide Instituudis.

Karjäär

Avaliku arvamuse uuringutega alustas ta Televisiooni- ja Raadiokomitee Informatsiooni- ja Arvutuskeskuses, töötades 1984–1988 sealses auditooriumi uuringute osakonnas. Ta on turu- ja arvamusuuringute firmade AS Emor (1990) ja OÜ Uuringukeskus Faktum (2002) asutajaid ning olnud kolme firma juht: AS Emor asedirektor aastatel 1990–1995, Turu-uuringute AS asedirektor 1998–2002 ja Uuringukeskus Faktum juhataja 2003–2005. Aastatel 1995–1998 töötas Kivirähk pool aastat siseministri nõunikuna, seejärel sama kaua Sõnumilehe arvamustoimetajana ja pisut üle kahe aasta peaministri nõunikuna/valitsuse pressibüroo direktorina. Hiljem Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse sotsioloogilise uurimissuuna vanemteadurina.
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit," milles tunti muret Eesti ühiskondlike arengute pärast. 
Ta kuulub Eesti Sotsioloogide Liitu.

Isiklikku

Ta on kirjanik Andrus Kivirähki vend.
Ta on abielus, peres on poeg ja tütar.
Jaak Simm (arvutiteadlane)

Jaak Simm (sündinud 6. juunil 1981) on eesti arvutiteadlane.
Ta õppis aastatel 1999–2002 Stockholmi Kõrgemas Majanduskoolis Riias, kus omandas bakalaureusekraadi majanduses, 2002–2004 Tartu Ülikoolis, kus omandas teadusmagistri kraadi informaatikas, ja 2007–2010 Tokyo Tehnoloogia Instituudis, kust sai doktorikraadi arvutiteaduses.
Alates 2010. aastast töötab ta Tallinna Tehnikaülikooli matemaatika-loodusteaduskonna integreeritud süsteemide bioloogia keskuses teadurina.
Mädara linnamägi

Mädara linnamägi asub Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Mädara külas. Järsunõlvalist (25,5 m kõrget) linnamäge on kutsutud ka Kirikumäeks ja Punamäeks. Linnus oli üks muistse Alempoisi väikemaakonna kahest linnusest.

Kirjeldus

Neemiklinnus asus Pärnu-Paide maanteest sadakonna meetri kaugusel Mädara jõe kirdepoolsel kaldal. Kultuurikihiga õuepind on umbes 800 m² suurune, kumer ja kohati ebatasane. Linnusekoht on ülejäänud seljandikust ära lõigatud, ida-kirdeservas 1–1,5 m kõrguse otsavalliga.

Arheoloogilised uuringud

Artur Vassar tegi linnuses 1953. aastal ka proovikaevamisi. Sealt leitud savinõukillud arvatakse pärinevat I aastatuhande teisest poolest. Linnus oli kasutusel arvatavasti 12.-13. sajandini.
Praegu on linnamägi kaetud metsaga ja kasutusel matkarajana.
Põdrala valla vapp

Põdrala valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Põdrala valla vapp.
Vapp kinnitati 4. septembril 1995.

Vapi kirjeldus

Ristikulehelõikelise kaldjaotusega vasakult poolitatud sini-kuldse kilbi ülemisel, sinisel väljal kuldne pügalrist; alumisel, kuldsel väljal viie õielehega sinine linaõis kuldse ringikujulise südamikuga.

Tõlgendus

Pügalrist, muistne Põhjala rahvaste sümbol, on siin rahvaliku vaimsuse järjekestvuse võrdkuju. Rist on aga kristliku maailma kõige levinum kujund. Ristikulehelõige viitab põllumajandusele, valla elanike peamisele tegevusalale. Linaõis sümboliseerib linakasvatust, millega on juba vanast ajast jõukustki kogutud. Sinine on nooruse ja puhtuse värv ning kuld väärikuse ja jõukuse sümbol.
Langley Collyer

Langley Collyer (3. oktoober 1885 – märts 1947) oli USA sundkoguja.
Ta õppis noorena Columbia ülikoolis ja mängis klaverit.

Isiklikku

Tema vend oli Homer Lusk Collyer.
Rainer Eppelmann

Rainer Eppelmann (sündinud 12. veebruaril 1943 Berliinis) on Saksa luterlik vaimulik, teoloog ja poliitik.
Rainer Eppelmanni isa oli puusepp ja ema õmblejanna. 1961. aasta augustis pidi ta seoses Berliini müüri ehitamisega gümnaasiumi pooleli jätma, kuna Johannes Kepleri Gümnaasium, kus ta õppis, asus Lääne-Berliinis. Esialgu töötas ta katusepanija abina. 1962–1965 õppis ta müürsepaks ja hiljem töötas käsitöölisena. 1964. aastal keeldus ta teenistusest Saksa DV Rahvaarmees, mille eest teda karistati 8-kuulise vanglakaristusega. 1969. aastal alustas Eppelmann õpinguid Berliini Jutlustajatekoolis Paulinum, mille ta lõpetas 1974. aastal.
1975. aastal ordineeriti Rainer Eppelmann vaimulikuks. Alates 1974. aastast töötas jutlustaja ja vaimulikuna Berliini Samariitlaste koguduses ja Friedrichshaini koguduses. Vaimulikuna osales Rainer Eppelmann inimõiguslusliikumises ja võttis osa opositsioonilisest tegevusest. 1980. aastatel Stasi püüdus teda kahel korral mõrvata, kuid atentaadid ebaõnnestusid.
1989. aasta oktoobris oli Rainer Eppelmann üks opositsioonilise partei Demokraatlik Algus (Demokratischer Aufbruch) asutajaid. 1990. aasta veebruaris sai ta portfellita ministriks Hans Modrowi valitsuses. 1990. aasta märtsis valiti ta Rahvakoja liikmeks ja aprillis Demokraatliku Alguse esimeheks. 1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Rainer Eppelmann Saksa DV desarmeerimise- ja kaitseminister, 
1990. aasta augustis ühines Demokraatlik Algus Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liiduga. 1990–2005 oli Rainer Eppelmann Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu esindajana Saksamaa Liidupäeva liige.
Alates 1998. aastast on ta SSÜP Diktatuuri Läbitöötamise Sihtasutuse eestseisuse esimees.
Seevetal

Ajalugu

1. juulil 1972 ühendati 19 iseseisvat väiksemat omavalitsust uueks Seevetali vallaks. Need 19 linnakest ja küla on Beckedorf, Bullenhausen, Emmelndorf, Fleestedt, Glüsingen, Groß Moor, Helmstorf, Hittfeld, Holtorfsloh, Horst, Hörsten, Klein Moor, Lindhorst, Maschen, Meckelfeld, Metzendorf, Ohlendorf, Over ja Ramelsloh.
Paljudel nendest linnakestest on rikas ajalugu: Ramelsloh olemasolu on esmakordselt tõendatud 845. aastal, Maschenit on esmakordselt mainitud 1294. aastal ja Hittfeld tähistas oma 900. aastapäeva 2007. aasta juunis. Püha Mauritiuse kirik Hittfeldis pärineb 12. sajandist. Märkimisväärsed arheoloogilised leiud piirkonnas on Metzendorf-Woxdorfi pea matus umbes aastast 2200 eKr või varakristlik Mascheni ketassõlg, mis on püsiväljapanekus lähedases Hamburgi arheoloogiamuuseumis.
Gonionotophis

Levila

Neid võib kohata Kesk-Aafrikas.
Ööriku Püha Kolmainu kirik

Ööriku Püha Kolmainu kirik on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Öörikul.

Ajaloost

Ööriku õigeusu kogudus asutati Saaremaal 1846. aastal Jaani koguduse nime all. 1849. aastal eraldati Jaani kogudusest Tornimäe õigeusklikud. Endine Jaani õigeusu kogudus nimetati ümber Ööriku koguduseks. Kuni oma kirikuhoone valmimiseni toimetati teenistusi Tagaverel ühe talu kiviküünis. Kavandi külas kasutati aastatel 1852–1857 jumalateenistuste läbiviimiseks puuhoonet.

Arhitektuurist

Tüüpprojekti järgi ehitatud kiriku pühitses 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Püha Kolmainsuse auks. Paekivist, seest ja väljast krohvitud viie kupliga kirik oli algselt kreeka risti kujuline ja toetub neljale kaarvõlvile. Kirikuhoonele lisati aastatel 1899–1900 pikendus ja kolmekorruseline püramiidja kiivriga kellatorn. 1988. aastal renoveeriti Ööriku Püha Kolmainu kiriku katuseid, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Varahaldus OÜ algatusel restaureeriti 2011. aastal kellatorn. Ööriku Püha Kolmainu kirik on kantud Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Kirikut kasutab Ööriku Püha Kolmainu kogudus.
Meditsiinigeograafia

Meditsiinigeograafia on geograafia haru, mis uurib rahvastiku tervist mõjustavaid looduslikke ja sotsiaalmajanduslikke tingimusi.
Rehemaa

Rehemaa oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Pati mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Leipste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Saarde kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Leipste külaga.
1832-1837 on mainitud nime Rehema, seejärel 1839 Rehhema.
Sienna Guillory

Sienna Tiggy Guillory (sündinud 16. märtsil 1975) on inglise näitleja ja modell. Ta on kitarrist Isaac Guillory tütar ja pärit ringkonnast, mis tagas loomuliku huvi meelelahutustööstuse vastu. Ta on osalenud mitmes briti filmis ja leidnud tööd ka USA-s, sh mitmes teismelistele mõeldud ulme- ja fantaasiafilmis. 
Guillory alustas karjääri 16-aastaselt telesarjas "Jilly Cooper's Riders". Pärast mõnda väikest filmi töötas ta aastatel 1999–2002 ka modellina, osaledes muuseas Armani, Dolce & Gabbana moe- ning Hugo Bossi parfüümireklaamides. Hiljem keskendus filminäitlejakarjäärile põhiliselt BBC-s. Varsti ta tegi endale nime USA filmis "Trooja Helena" (2003), kus ta oli peaosas. Lisaks osales filmis "Resident Evil: Apocalypse" (2004) ja fantaasiafilmis "Eragon", kus ta oli Arya Dröttningu osas.
Guilloryl on osa ka ulmefilmis "Inkheart". Samuti osales ta Foxi telesarjas "The Oaks", mis jõudis eetrisse alates aastast 2008.
Mairi

Mairi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 414. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Mairi 291 naisel.
Mihhail Veller

Mihhail Jossifovitš Veller (ka Weller) (vene keeles Михаил Иосифович Веллер; sündinud 20. mail 1948 Kamjanets-Podilskõis Ukrainas) on Moskvas ja Eestis elav vene keeles kirjutav kirjanik.
Sündis Kamjanets-Podilskõis (tollane Ukraina NSV) sõjaväelase perekonnas. Ta on rahvuselt juut.
Ta lõpetas Magiljovis (tollane Valgevene NSV) keskkooli 1966 kuldmedaliga. Lõpetas 1972. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli vene filoloogina.
Ta on Eesti Kirjanike Liidu liige.
Mai Krikk

Politseimuuseum

Mai Kriki uurimistöö põhjal rajati (raamatus Kahe võimu vahel, 2016) Eesti Politseimuuseum, mis avati 14. novembril 2001. See töötas algul aadressil Tallinnas aadressil Lai 38 / Pagari 1 ning aastatel 2004–2013 aadressil Pärnu mnt 139. 
Mai Kriki töölt vabastamisega 12. oktoobril 2011 võib lugeda Politseimuuseumi tegevuse lõppenuks (järgnevalt eemaldati Eesti Vabariigi Politseiametis olnud politseijuhtide pildid aastatest 1918–1940). Ametlik ekspositsioonide ja annetuste laialijagamine toimus 18. oktoobril 2013. Osa muuseumi materjalidest läks Rakvere politseitöötoale, mis nimetati seejärel Politseimuuseumiks.

Teosed

Mai Krikk on avaldanud 14 raamatut politsei ajaloost.

Tunnustus

Mai Krikk pälvis oma töö eest 2002. aastal Eesti Muinsuskaitse Seltsi tänukirja ja Konstantin Pätsi mälestusmedali panuse eest Eesti Politsei ajaloo uurimisel ja jäädvustamisel (nt. Politsei Peavalitsuse ülema Hugo-Johannes Mölder (Möldre) 1924-1925.a. jt. Eesti Vabariigi eest seisnute väheldaste andmete taastamisel). 2004. aastal tunnustas Eesti Politsei Naisühendus Lydia teenetekujuga (http://epn.ee/blog) - http://media.voog.com/0000/0030/4001/files/EPNteenetekujustatuut.pdf.

Ekslik tunnustusteade

14. veebruaril 2007 Eesti Ekspressis ilmunud Eesti Vabariigi presidendilt aumärgi saamiseks esitatute nimekirjas oli ka Mai Krikk, kuid hiljem selgus, et ta siiski aumärki ei saa.
Friedrich Wilhelm Ederberg

Friedrich Wilhelm Ederberg (30. juuni 1859 – 2. mai 1939 Tartu) oli praost ja Eesti ärkamisaja tegelane. Ta oli tegev Eesti Kirjameeste Seltsis ja Eesti Aleksandrikooli peakomiteees. Ederberg oli esimese eesti korporatsiooni Vironia (registreeritud Eesti Üliõpilaste Seltsina) asutajaid aastatel 1881–1883.

Elulugu

Ederberg õppis aastatel 1872–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis ja 1879–1883 Tartu ülikoolis usuteadust. 1884. aastal sooritas ta Riias konsistooriumieksami. Prooviaasta oli ta Ernst Sokolovski juhendamisel Vändra Martini koguduses. Õpetajaks ordineeris ta 23. juunil 1885 Pärnu Nikolai kirikus kindralsuperintendent Heinrich Girgensohn.
Aastatel 1885–1902 oli Ederberg Saaremaal Kaarma koguduse õpetaja, Kaarma õpetajate seminari direktor ja usuteaduse õpetaja. Seejärel teenis ta aastatel 1902–1927 Kambja kogudust. Aastatel 1919–1926 oli Ederberg Võru ja 1926–1928 Valga praostkonna praost.

Isiklikku

Tema esimene abikaasa Julie Wilhelmine Ederberg (neiupõlves Elens; 1861–1897) oli Saaremaa esimene naisluuletaja. Abielust sündis viis last, sealhulgas poeg Hermann Johannes Ederberg (Hargla ja Koeru koguduse õpetaja).
7. augustil 1897 abiellus ta Lydia Thomsoniga (1878–1951). Laulataja oli pruudi vend Konstantin Thomson. Sellest abielust sündis poeg Bruno Ederma (Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja).
Tema tädipoeg Heinrich Bauer oli haridustegelane ja koolijuht, Eesti Vabariigi haridusminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (1921–1922) ning Riigikogu II koosseisu liige (1923–1926).

Tunnustused

1939 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
Kuidas kõik teostus

"Kuidas kõik teostus: minu mälestusi" on Saksa okupatsiooni aegse Eesti Omavalitsuse juhi Hjalmar Mäe mälestusteraamat.
Raamatu esimese trüki andis 1993. aastal Stockholmis välja kirjastus "Välis-Eesti & EMP" ning teine trükk 2005. aastal Eestis Matrix Kirjastus (ISBN 9949-13-038-7).
„... poliitik on nagu tsirkusehobune, kui ta vanaks saab ja ütleb, mitte kunagi enam tsirkust, siis nii kui kuuleb orkestrit mängimas, siis hakkavad jalad juba iseenesest tantsima.“
– lk 131
Berliini filmifestival

Berliini rahvusvaheline filmifestival ehk Berlinale (saksa keeles Internationale Filmfestspiele Berlin) on igal aastal Saksamaal toimuv filmifestival. Esmakordselt toimus festival 1951. aastal.
Filmifestivali raames toimuvad ka mitmed maailma filmide esilinastused.
Berliini filmifestival kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.
Pirita kloostri kirik

Pirita kloostri kirik oli kirik keskaegse Pirita kloostri juures. Kirik valmis ja pühitseti 1436. aastal.
Kiriku sisemõõtmed olid 24 × 56 m, lääneviilu kõrgus 35 m, pindala 1360 m². See oli suurim kirikuhoone keskaegses Eestis.
Kodakirik oli põhiplaanilt pikk mitmevõlvikuline ristkülik, mille jagas kaheks võrdseks osaks – konvendi- ja rahvakirikuks – vahevõre; esimesse pääses ainult kloostrist, teise ka maanteepoolsest portaalist. Suurpühade ajal, mil kõik külastajad kirikusse alati ära ei mahtunud, peeti jutlust väliskantslist, selle avaus on senini näha fassaadi ülaosas. Õdede koor paiknes põhjapoolses löövis, portaalist sisenedes vasakul. Õdedekoori all paiknes viis pihikambrit.
Kirikus oli vastavalt Birgitta ordu eeskirjadele 13 altarit, mis kandsid apostlite nimesid, nii et igal preestril oli niiöelda oma altar ja apostel. Lisaks oli kirikus veel mitu kõrvalaltarit, sealhulgas püha Birgitta altar.
Kuluvorm

Kuluvorm on lühemaks kulunud sõna või sõnavorm.

Näited

Veski on kuluvorm endisest liitsõnast vesikivi.
Aasta on kuluvorm läänemeresoome liitsõnast *aiγasta-aika.
Aitüma on kuluvorm sõnaühendist aita jumal.
Vene spasíbo 'aitäh' on kuluvorm sõnaühendist spasi bog 'päästa, jumal'.
Läti paldies 'aitäh' on lühenenud sõnaühendist palīdz dievs 'aita, jumal'.
Jaan Soo

Jaan Soo (21. veebruar 1869 Sürgavere vald, Viljandimaa – 5. juuli 1939 Tallinn) oli eesti õpetaja ja mesinik.
Tegelik mesinik alates 1902. aastast, Põhja-Eesti Aianduse-Mesinduse Seltsi auliige.
Õpetaja mitmel pool Eestis, viimati Tallinna pedagoogiumi mesinduse õpetaja, samaaegselt Tallinna linna haigla majandusinspektor.
Tegeliku aianduse ja mesinduse käsiraamatu kaastööline mesinduse osas.
Marshalli maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1836. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 93 019.
Osvald Nitski (maadleja)

Osvald Nitski (16. veebruar 1935 Kemerovo – 14. detsember 2009 Tallinn) oli eesti maadleja ja sambomaadleja.
Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna 32. Keskkooli ja aastal 1958 Leningradi Raudteeinseneride Instituudi.
Ta alustas treeninguid aastal 1951 Tallinna "Dünamo" sambosektsioonis. Aastatel 1952–1958 kuulus ta Leningradi sambokoondisse. Aastatel 1961–1964 tuli ta sambos neli korda Eesti meistriks. Lisaks tuli ta aastal 1965 raskekaalus Eesti meistriks ka vabamaadluses, võitis aastatel 1962–1966 Eesti meistrivõistlustel veel 2 hõbemedalit ja 2 pronksmedalit.
Ta oli tegev Samboföderatsiooni presiidiumis, olles esimeseks föderatsiooni esimeheks, olles hiljem (aastast 1974) ka kohtunikekogu esimees ja Judoföderatsiooni aseesimees.
Maakri

Ajalugu

Praeguse Maakri asumi territooriumil, Tartu maantee alguses asus Jaani seek ehk pidalitõbiste vendade maja. Seek rajati arvatavasti 1230. aastate teisel poolel ning sinna juurde kuulus vesiveski, mida hiljem kutsuti Jaaniveskiks. Nii vesiveski kui ka seek põletati Liivi sõja ajal maha, kuid pärast sõda need taastati. Jaaniveski toimis viljaveskina veel 1886. aastalgi, kuid pärast seda müüdi see veski ja lisaks Tiigiveski Eduard Johansonile, kes rajas sinna piirkonda paberivabriku (Maakri, Paberi ja Tornimäe tänava vaheline maa-ala). Paberivabrik lõpetas tegevuse nõukogude aja lõpus ning selle krunt müüdi aktsiaselts Stockmannile.
Tartu maantee alguses asus tuntud Kolme Korstna võõrastemaja, mille kohta vanimad kirjalikud andmed pärinevad 1786. aastast. See trahter lõpetas tegevuse 1926. aastal ning hoone hävis 1944. aasta märtsipommitamise käigus.
19. sajandi lõpu poole asus Tallinnasse elama rohkesti juute. Maakri tänava algusse ehitati aastatel 1882–1883 Tallinna esimene suurem sünagoog. See paekivist pühakoda hävis 1944. aasta märtsipommitamise käigus, hoone varemed lammutati aastatel 1946–1947.
19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses rajati Maakri piirkonda palju kauplusi, võõrastemaju jm, samuti tööstushooneid. Theodor Grünwald omandas 1877. aastal krundi Maakri tänaval ning rajas sinna 2-korruselise tööstushoone. 1912. aastal sai alguse Grünwaldi nahavabriku rekonstrueerimine ning 1921. aastal muudeti ettevõte aktsiaseltsiks Union. Union ühendati 1940. aastal jalatsivabrikuga Globus, 1950. aastal sai kombinaat nimeks Kommunaar. Ettevõte lõpetas tegevuse 1998. aastal.
Uuemal ajal on piirkonda ehitatud mitu kõrghoonet. 1999. aastal valmis neist esimene, milleks oli SEB panga 24-korruseline peahoone.

Olulisemad objektid

Maakri asumis asuvad Jaani seegi kirik ja Jaani seegi paviljon. Asumi territooriumile jäävad Stockmanni Kaubamaja ning  Swissôtel Tallinn, Radisson Blu Sky Hotel ja teised linna silmapaistvamad kõrghooned.

Haridus ja kultuur

Maakris asuvad Estonian Business School ja EBS Gümnaasium. Asumi territooriumile jääb Galerii 008.

Maakri asumi tänavad

Maakris asuvad Kivisilla tänav, Kuke tänav, Ants Lauteri tänav, Lennuki tänav, Liivalaia tänav, Maakri tänav, Pääsukese tänav, Tartu maantee, Tornimäe tänav ning Väike-Pääsukese tänav.
Tiina Laanem

Tiina Laanem-Murde (sündinud 10. septembril 1974) on eesti kirjanik ja kirjastaja.
12. märtsil 2007 kuulutas Eesti Romaaniühing 2006. aasta romaanivõistluse võitjaks Tiina Laanemi käsikirja "Väikesed vanamehed". Tema novellikogu "Õnnelik jää" oli Eduard Vilde nimelise kirjandusauhinna nominent 2013. aastal Nomineeritud kahel korral Tuglase novellipreemiale (novellide "Tigedad tähed" 2012 aastal ja "Estonian Hikikomori" 2014 aastal eest). Tema romaani "Pildilt kukkujad" tunnustati A. H. Tammsaare nimelise preemiaga.
Näidendid „Estonian hikikomori” ja „Pildilt kukkujad” nomineeriti 2015. aastal Kultuurkapitali aastapreemiale näidendite kategoorias.

Haridus

1992 lõpetas ta Tallinna Sikupilli Keskkooli; 1994 Lääne-Virumaa Kutsekõrgkooli raamatupidamise eriala. 2005 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureusega haldusjuhtimise erialal.

Karjäär

1995 töötas ta Eesti Veeteede Ametis; 1996 ajalehes KesKus toimetajana; 1997 ajalehes Linnaleht reporterina; 1998 Pühapäevalehes reporterina; 1999–2003 Eesti Päevalehes. Aastatel 2003–2009 töötas ta Ajakirjade Kirjastuses toimetajana. Alates aastast 2009 töötab kirjastuses Pegasus kirjastajana.

Isiklikku

Tal on kaks poega.
Oma hobidena on ta nimetanud raamatuid ja teatrit.
Anshuni sild

Anshuni sild (hiina 安順橋) on Hiinas Sichuanis Chengdu linnas asuv sild üle Jini jõe. See ehitati 2003. aastal 1980ndatel üleujutuses hävinud silla asemele.
Sillal asub üsna suur restoran.
Basmatšid

Basmatšid (tuleneb usbeki keelest, tähendades röövratsanikke) olid 1910.–1930. aastatel Vene keisririigi, Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu vastu võidelnud Turkestani islamistlikud ja enamasti turgi rahvastest koosnevad sõjasalgad.
Basmatšide liikumine algas 1916. aastal ning kestis kuni 1930. aastate alguseni. Enamasti oli tegemist väiksemate sõjasalkadega, mis aga puhuti kontrollisid üpris suurt territooriumi Kesk-Aasias. Nende nimetus oli teadlikult pejoratiivne ning kinnistati Nõukogude Liidu poolt. Hiljem tehti ka mitmeid filme punaarmeelaste võitlustest basmatšidega.
Aastatel 1921–1922 oli basmatšide üheks kõige olulisemaks juhiks Türgi kindral Enver Paşa, kes oli Turkestani saadetud basmatše rahustama ja Nõukogude poole võitma, kuid otsustas basmatšide abil püüda ellu rakendada oma pantürkistlikku unistust Suur-Türgi riigist. Pärast Enveri hukkumist toimus basmatšide liikumises oluline langus, kuid üksikud salgad tegutsesid siiski kuni 1930. aastate alguseni.
Harilik tömpkaanik

Harilik tömpkaanik (Amblystegium serpens) on samblaliik.
Sammal kasvab tüvedel ja tüvealustel, maapinnal ja huumusega kaetud kividel. Teda leidub Eestis väga sagedasti.
Viluste külanõukogu

Viluste külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Veriora külanõukoguga.
Aires Ali

Aires Bonifacio Baptista Ali (sündinud 6. detsembril 1955) on Mosambiigi poliitik, kes oli 16. jaanuarist 2010 8. oktoobrini 2012 Mosambiigi peaminister.
Ta kuulub Mosambiigi Vabastusrindesse.
Aastatel 1995–2000 oli ta Niassa provintsi kuberner, 2000–2004 Inhambane provintsi kuberner ja 2005–2010 haridusminister.
8. oktoobril 2012 vabastas president Armando Guebuza ta päevapealt ametist ja nimetas uueks valitsusjuhiks Alberto Vaquina.
Crotaphopeltis tornieri

Levila

Neid madusid võib kohata Malawis ja Tansaanias: Usambara Mountains, Uluguru Mountains, Mount Rungwe.
LVLup

LVLup on Baltimaade esimene videomängude muuseum, mis asub Tallinnas ARSi Kunstilinnakus ning eksponeerib arvuti- ja konsoolimänge interaktiivselt algsel riistvaral 1970ndatest kuni hiliste 2000ndateni.
Muuseumi algatajaks on Camille Laurelli, tehniline juht on Andrejs Rusinovskis.
Bernd Riexinger

Bernd Riexinger (sündinud 30. oktoobril 1955 Leonbergis) on Saksa poliitik ja ametiühingutegelane.
Alates 2. juunist 2012 on Bernd Riexinger koos Katja Kippingiga üks Vasakpartei (Die Linke) kaasesimeestest.