google/wiki40b huggingface dataset:
Lahtine ninahääldus

Lahtine ninahääldus ehk rhinolalia aperta on rinolaalia vorm, mida iseloomustab puudulik neelulukk ning õhuvoolu vältimatu pääsemine läbi nina. Kõnelemisel saavad kahjustatud peaaegu kõik häälikud (va. nasaalid ja häälikuühendi ng hääldamine). Häälikud omandavad nasaalse tämbri – rinofoonia.
Kõige sagedasem põhjus on suulaelõhe. Suulaelõhe kaudu pääseb õhk kontrollimatult ninaõõnde ning väljub nina kaudu. Suulaelõhe on võimalik kõrvaldada plastilise operatsiooniga. Kõne arengut arvestades võiks see toimuda võimalikult vara – kindlasti enne 3 eluaastat.
Kristina Šarić

Kristina Šarić (sündinud 19. detsembril 1986) on horvaadi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2004). 
Šarić sai 17-aastaselt FIDE-lt naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta tuli 2016. aastal Horvaatia naiste malemeistriks. Horvaatia naistkonna koosseisus mängis ta kahel naiste maleolümpial (2010, 2016).
Ta elab Splitis. Tema abikaasa on malesuurmeister Ante Šarić.
Gustavo Cerati

Gustavo Adrián Cerati (11. august 1959 Buenos Aires – 4. september 2014 Buenos Aires) oli Argentina laulja, helilooja ja produtsent. 
Ladina-Ameerika roki suurkujuks peetud Cerati oli rokiansambli Soda Stereo laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Lisaks Ceratile kuulusid 1982–1997 tegutsenud triosse ka Héctor "Zeta" Bosio ja Charly Alberti. Üheskoos anti välja seitse stuudioalbumit: "Soda Stereo" (1984), "Nada Personal" (1985), "Signos" (1986), "Doble Vida" (1988), "Canción Animal" (1990), "Dynamo" (1992) ja "Sueño Stereo" (1995). 2007. aastal tuldi taas kokku Me Verás Volveri turnee jaoks, mille raames anti kontserte Argentinas, Tšiilis, Colombias, Ecuadoris, Mehhikos, Panamas, Peruus, USA-s ja Venezuelas. 
Pärast Soda Stereo laialiminekut jätkas Cerati sooloartistina. Talt ilmusid sooloalbumid "Amor Amarillo" (1993), "Bocanada" (1999), "Siempre es Hoy" (2002), "Ahí vamos" (2006) ja "Fuerza Natural" (2009).
Cerati muusikamaitse varasemate ja olulisemate mõjutajate hulka kuuluvad The Police, Queen, The Cure, David Bowie, Brian May, Ritchie Blackmore ja Deep Purple. Lisaks rokile katsetas Cerati muudegi muusikastiilidega, sealhulgas elektroonilise ja sümfoonilise muusikaga. Ta võitis karjääri jooksul mainekaid auhindu, näiteks tunnustati ta muusikat seitsme Latin Grammyga. 
Mais 2010 mõni tund pärast Venezuelas Caracases antud kontserti tabas Ceratit insult. Insuldi tagajärjel langes ta koomasse, millest ta enam ei ärganud. 4. septembril 2014 suri Cerati 55 aasta vanuselt.
Cerati oli kuulus fraasi "gracias totales" kasutamise poolest. 5. septembril 2014 kuvati see tänuavaldus muusiku mälestamiseks Buenos Airese metroojaamade elektroonilistel ekraanidel.
Beebiroosa

Variatsioonid

ISCC-NBS-i süsteemi järgi on beebiroosa (Baby pink) hele roosa, hele kuni keskmine kollakasroosa või kahvatu lillakasroosa.
Beebiroosa toon puudub RAL Classic värvitoonide hulgas, RAL Design Plus värvikaardi järgi on 010 70 35 Baby rosa soojatooniline, aga keskmise heledusega, mitte kahvaturoosa "algpunase" (Urrot) varjund.
Nimeline veebivärv Baby pink (paralleelnimed Tea rose, Your pink) on hele ja soojatooniline.

Kasutamine

Lääne-Euroopa kultuuriruumis kasutatakse beebiroosat värvi tütarlapse sünni märkimiseks ja väikeste tüdrukute riietuses just sama moodi nagu beebisinist kasutatakse väikeste poiste puhul. Traditsioon pole väga vana, enne 1940. aastaid oli värvide jaotus täpselt vastupidine - sinisesse (nagu neitsi Maarja) riietati väikesed tüdrukud ja poiste jaoks oli ette nähtud jõulisem värvitoon punane või 'väike punane' - roosa.
Pantone Inc. valis 2016. aasta värvideks ajaloos esmakordselt kaks värvi, õrnsinise ja õrnroosa (värvinäidise nimi oli Rose Quartz), mida nimetati ajakirjanduses ka beebisiniseks ja beebiroosaks, kommenteerides seda osutusega sooküsimusele.

Eesti keeleruumis

1995. aastal värvisõnavara uurimise käigus tehtud nimetamiskatses (informant nimetab ühe korraga nii palju värvinimesid kui talle meenub) nimetati kokku 285 värvinime, beebiroosa kuulus harvanimetatute hulka (4 informanti 80-st).
Eesti keeles on värvinimetust 'beebiroosa' kõige sagedamini kasutatud tekstiilide, rõivaste, harrastustarvete ja kosmeetika värvuse tähistamiseks. Kunstikriitikas on osutatud värvuse seosele kitšilikkusega.
Kariibi mere piraadid: Musta Pärli needus

Tegevustik

Kardetud kurikael Barbossa röövib kuberneri imekauni tütre Elizabethi. Tüdruku sõber ja salajane austaja Will otsustab neiu päästa. Päästeoperatsiooni läbiviimiseks tuleb Willil paluda abi kurikuulsalt mereröövlilt nimega Jack Sparrow, kellel on samuti Barbossaga kana kitkuda. Aga Will ei tea, et Barbossal ja tema meeskonnal lasub needus ja neist jagu saamiseks tuleb esmalt needusest lahti saada.
Kiivsed sirged

Kiivsed sirged on sirged, mis ei asu samal tasapinnal.
Email

Keraamikal

Keraamika tehnikat nimetatakse glasuuripealseks maaliks. Tavaliselt põletatakse temperatuuril 750 – 850 °C.
Gifhorn

Asukoht

Gifhorn asub Ise ja Alleri jõe kohtumiskohas. Gifhorn asub umbes 20 km Braunschweigi linnast põhjas ja umbes 15 km Wolfsburgist läänes. Linnas kohtuvad Bundesstraße 4 ja 188. Linna põhjaservast algab Lüneburgi nõmm.

Ajalugu

Gifhorni on esmakordselt mainitud aastal 1196. See paiknes kahe siis tähtsa kaubatee ristumiskohas: soolatee (saksa: Salzstraße) oli peamine soola kaubatee Lüneburgi ja Braunschweigi vahel ning teraviljateel (saksa: Kornstraße) veeti teravilja Celle ja Magdeburgi vahel.

Haridus

Gifhornis on järgmised koolid: Humboldt-Gymnasium, Otto-Hahn-Gymnasium, Fritz-Reuter-Realschule, Dietrich-Bonhoeffer-Realschule, Albert-Schweitzer-Hauptschule ja Berufsbildenden Schulen I ja II. Alfred-Teves-Schule, mida aastatel 1954 kuni 1958 kutsuti Volksschule Süd, oli avatud aastatel 1954 kuni 2010.

Kelladepalee

Glocken-Palast, või Kelladepalee, on mälestusmärk ja suur ehitis Gifhornis. Seda ehitati 16 aastat, kombineerides erinevaid Vene puitehitiste stiile. Selle nurgakivi asetas endine Nõukogude Liidu president Mihhail Gorbatšov 1996. aastal.
See ehitati keskusena kultuurivahetuse edendamiseks kogu Euroopas pärast Raudse eesriide langemist.
Kelladepalee korraldab üritusi ja näitusi, mis tähistavad rahu, vabadust ja kultuurilist mitmekesisust.
Printsess Lilian

Printsess Lilian, Hallandi hertsoginna (Lilian May Davies) (30. august 1915 – 10. märts 2013) oli Rootsi kuninga Carl XVI Gustafi onunaine ja Rootsi kuningliku perekonna liige. 
Ta sündis Swanseas Walesis William ja Gladys Mary Daviese perekonnas.

Esimene abielu

1940. aastatel oli ta lühikest aega abielus näitleja Ian Craigiga. Sõja ajal töötas ta raadiotehases ja haiglas õena.

Teine abielu

1943. aastal tutvus ta Londonis oma 28. sünnipäevapeol Rootsi printsi Bertiliga (praeguse kuninga onu) ning peagi sai neist paar.
Pärast seda, kui Gustaf Adolf 1947. aasta jaanuaris lennuõnnetuses hukkus, oli üsna kindel, et prints Bertilist saab järgmine kuningas, kuna Gustaf Adolfist oli jäänud maha vähem kui aastane poeg ning teised troonipärijad olid kaotanud õiguse kroonile. Et mitte kaotada oma kohta troonipärimisjärjekorras, otsustas Bertil Lilianiga mitte abielluda, ja nad elasid diskreetselt koos 30 aastat.
Prints Bertil ja Lilian abiellusid 7. detsembril 1976, kui Carl Gustaf oli saanud täisealiseks ning kroonitud kuningaks.

Hilisemad aastad

Pärast prints Bertili surma 5. jaanuaril 1997 on printsess Lilian võtnud enda kanda mitmeid kuninglikke kohustusi, patronaaže ning on mitme organisatsiooni auliige.
2000. aastal avaldas ta eluloo, mis räägib temast ja prints Bertilist.
Surres 97-aastasena oli printsess Lilian Rootsi kuningliku perekonna vanim liige.
Korporatsioon Ugala

Liikmeskond

Korp! Ugala võtab liikmeks eesti soost meesüliõpilasi või kõrgharidusega inimesi vastavalt konvendikoosoleku otsusele.
Markus Larsson (mäesuusataja)

Maailma karikavõistlustel

Markus Larsson on osalenud (seisuga 11. veebruar 2015) 200 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse neli korda, millest kaks korda on ta võitnud. Kõigil kordadel on ta poodiumile jõudnud slaalomis. Meeskonnavõistlusel Ǻres saavutas ta 2007. aastal 2. koha.
Maailma karikasarja kokkuvõttes on Larssoni parim koht 22. positsioon 2006.–2007. aasta hooajal.

Isiklikku

Markus Larsson on 183 cm pikk ja kaalub 83 kg.
2009. aasta jaanuaris kukkus Larsson rängalt kiirlaskumise treeningul Šveitsis Wengenis. Kukkumise järel kaotas ta teadvuse, sai tugeva peapõrutuse, murdis ninaluu ja vigastas näopiirkonda. Kukkumine lõpetas tema hooaja.
Keris

Keris kujutab endast kuumenevale alusele (põhiliselt kuumaks köetud ahi) laotud kive.

Ajaloost

Varasem keris oli ahju tulepesa või kolde ümber ja kohale lahtiselt paigutatud raudkivikuhil sooja kogumiseks ja säilitamiseks. Selline keris oli tüüpiline Kirde-Euroopale. 
Eestis tehti lihtsaid kividest kuhjatud kerisekujulisi ahjusid saunades ja rannikul kalamajades veel 19. sajandilgi. Vanemate ahjude keris oli lahtine, hiljem hakati kerist katma paekiviplaatidest või tellistest kivilaega või -võlviga. Läbipõlenud või tahmased kerisekivid vahetati aeg-ajalt uute vastu.
Zasłaŭje

Ajalugu

Arheoloogiliste andmete põhjal tekkis linna kohale Svisłači jõe kaldale X sajandil krivitšite asula. Zasłaŭje linna on esimest korda mainitud aastal 985, mil Vladimir Püha andis selle oma naisele Rogneda Rogvolodovnale ja pojale Izjaslav Vladimirovitšile, umbes sel ajal asustati ka sealne linnamägi. Tol ajal asutati linna ka klooster, aga selle asukoht on teadmata, ühtlasi ristiti kohalik rahvas.
Aastal 1127 mainitakse Połacki ja Kiievi vaheliste sõdadega seoses esimest korda Izjaslavi vürstiriiki mille keskuseks Zasłaŭje oli. XIII sajandi lõpus hakkas linn kuuluma Leedu Suurvürstiriiki. Algul suurvürstidele kuulunud linna andis Kęstutis oma nooremale vennale Jaunutisele, kes pani seal aluse Zaslavskiste suguvõsale. Aastal 1434 põletas Švitrigaila linna maha.
Aastal 1539 läks Zasłaŭje Hlebowiczite valdusesse. Seoses territoriaal-administratiivse reormiga hakkas see kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda. XVI sajandi teisel poolel hakkas sealse kalvinistide koguduse juures tegutsema kool, ka oli koguduse juures trükikoda, kus Szymon Budny lasi trükkida oma piibli. Aastal 1625 ehitati linna katoliku kirik.
Aastal 1655 rüüstasid linna Moskva väed. Ühtlasi purustati sealne loss. Aastal 1678 läks linn Sapiehade valdusesse. Aastal 1678 (teistel andmetel 1676 asutasid Sapiehad linna dominiiklaste kloostri.
Aastal 1753 läks linn Przeździeckite valdusess. Aastal 1772 andis Stanisław II linnale õiguse pidada neli korda aastas laata. XVIII sajandi teisel poolel tegutsesid linna telliselööv ja kalevivabrik.
Aastal 1793 läks Zasłaŭje teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu, ühtlasi muudeti linn aleviks. Zasłaŭje hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Minski kreisi. Aastal 1815 omandasid alevi Pruszyńskid. Seoses Kastuś Kalinoŭski ülestõusuga konfiskeerisid tsaarivõimud alevi ka sellelt suguvõsalt. Aastal 1873 valmis alevit läbiv raudtee.
1921. aastal hakkas Zasłaŭje kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Aastail 1924–1959 oli alev samanimelise rajooni keskus, seejärel liideti see Minski rajooniga. Aastal 1985 muudeti alev taas linnaks.
Ayaz Mütəllibov

Ayaz Mütəllibov (sündinud 12. mail 1938) on endine Nõukogude Liidu ja Aserbaidžaani poliitikategelane, 1989 kuni 1990 Aserbaidžaani NSV Ministrite Nõukogu esimees, 1990 Aserbaidžaani NSV Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär, 1990 kuni 1992 Aserbaidžaani president.
1992. aasta 6. märtsil esitas Mütəllibov pärast Xocalı langemist Armeenia vägede kätte Rahvarinde survel tagasiastumisavalduse. 14. mail taastas kommunistide enamusega Ülemnõukogu tema volitused. 15. mail hõivasid Rahvarindele ustavad relvaüksused parlamendi, riigiraadio ja televisiooni ning Mütəllibov lahkus Moskvasse. Presidendi kohused läksid 17. mail Rahvusassamblee esimeheks valitud İsa Qəmbərile.
Alates 1992. aastast juulini 2012 elas Mütəllibov eksiilis Moskvas.
Paindpuulind

Levik

Paindpuulind on levinud Iraagis, Iraanis, vähem Pakistanis ja Türkmenistanis. Ta on rändlind ja talvitab peamiselt Araabia poolsaarel Pärsia lahe rannikul ja Punase mere rannikul, ka Loode-Indias. Paindpuulindu on kohatud ka Kirde-Aafrikas, Türgis ja Iisraelis.

Välimus

Paindpuulind on hallõgija suurune lind, pikkusega umbes 23 cm. Välimuselt sarnaneb ta siidisaba, õgija ja bülbüliga.
Sulestik on peamiselt liivhall. Saba on pikk, tiivad lühikesed ja peas on lühike tutt. Isaslinnul on must näolaik, mis ulatub kitsa vöödina kuklale, tal on mustad, laialt valgete tippudega labahoosuled ja lai must tipuvööt sabal. Emaslinnul näolaik puudub, tema labahoosuled on hallikad, väikeste mustade tippudega. Paindpuulinnud tegutsevad enamasti salkades.

Elupaik

Paindpuulind asustab peamiselt jõeorgude põõsastikke, datlipalmiistandusi ja aedu.

Pesitsemine

Paindpuulind pesitseb väikeste seltsingutena peamiselt Tigrise ja Eufrati jõeorgudes ja Lõuna-Iraani rannikutasandikel. Mõlemad vanalinnud rajavad pesa varjatud kohta palmi või mõne teise puu otsa. Pesa on suhteliselt suur, koosneb oksaraagudest ning on vooderdatud lehtede ja taimekiudude, mõnikord ka karvadega. Kurnas on kolm kuni viis, tavaliselt neli muna, mida mõlemad vanemad hauvad umbes kaks nädalat, ning mõlemad toidavad ka poegi. Paindpuulind pesitseb tavaliselt kaks korda suve jooksul.

Toitumine

Paindpuulind toitub peamiselt puuviljadest ja marjadest, vähem putukatest. Valdavas osas levilast on tema põhitoiduks tugeva paindpuu (Salvadora persica) marjad.
Converse

Converse on Ameerika ettevõte, mis toodab peamiselt uisukingi ning elustiilibrändiga jalatseid ja rõivaid. Firma asutati 1908. aastal ja on alates 2003. aastast Nike’i tütarettevõtte.
Converse toodab oma tooteid kaubamärkide Cons, Chuck Taylor All-Star, John Varvatos ja Jack Purcell all. Lisaks rõivastele ja jalatsitele müüb ettevõte muid esemeid jaemüüjate kaudu enam kui 160 riigis ja umbes 75 ettevõtte omanduses oleva jaekaupluse kaudu Ameerika Ühendriikides ning andis 2015. aastal USA-s tööd 6558 inimesele
Georg Friedrich Schlater

Georg Friedrich Schlater (13. mai 1804 Tilsit, Ida-Preisimaa provints, Preisi kuningriik – 26. aprill 1870 Tartu, Venemaa Keisririik) oli baltisaksa litograaf ja maalikunstnik.
Kunstiajaloolase Voldemar Vaga hinnangul on Schlater jätnud sügava jälje baltisaksa kunsti ajalukku. Erakordselt suur on aga tema tähtsus Tartu kunsti ajaloos. Tänu tema panusele sai Tartust 19. sajandi teisel kolmandikul tähtsaim kunstikeskus Balti provintsides. Schlateri loodud pastell- ja litograafiatehnikas portreed kuuluvad 19. sajandi baltisaksa kunsti parimate saavutuste hulka; need on Vaga hinnangul teosed, mis seisavad Lääne-Euroopa kunsti paremikuga samal tasemel.  
Schlater sai 1852. aastal Peterburi Kunstide Akadeemialt vabakunstniku nimetuse (Tartu sadamat kujutava maali eest).

Elukäik

Elanud mõnda aega Riias, asus ta 1828. aastal Tartusse. Töötas seal joonistusõpetajana. 1832. aastal asutas ta Tartus kohaliku kunsti arengule tõhusalt kaasa aidanud Balti kubermangudes esimesi litograafiatöökodasid. Schlater katsetas värvilise kivitrükiga. Ta litografeeris oma loomingut. Tema töökojas trükiti ka teiste kunstnike, teiste hulgas August Matthias Hageni, August Georg Wilhelm Pezoldi ja Eduard Hau teoseid. 
1850. aastate teisel poolel lõppes Schlateri hoogne tegutsemine kunsti alal. 1857. aastal müüs ta oma litograafiapressi Hessenist Tartusse asunud Louis Höflingerile. Viimane hakkas nüüd välja andma litograafiaid Tartu vaadetega, millel oli suur menu. Et hankida lisasissetulekuid peale õpetajapalga, hakkas Schlater tegelema fotograafiaga. Tartus oli alanud kunstielu langus.

Looming

Schlateri loomingu tuntumad tööd on valdavalt klassitsistliku lahendusega litografeeritud linna- ja maastikuvaated. Eesti kultuuriloo seisukohalt on eriti väärtuslikud Tartu vaated 1830.–1850. aastatest (mitu sarja; viimane sari "Das malerische Dorpat..." ("Maalise Tartu viiskümmend vaadet ..."), 1852–1853) ning Tallinna ja Kagu-Eesti vaated (1832–1835). Ta on loonud ka teadlaste ja õppejõudude portreesid, peamiselt litograafias.
Huvist Eesti mütoloogia vastu jäädvustas ta akvarellidel ja õlimaalidel Kalevipoja-muistenditega seotud paiku. Voldemar Vaga oletab, et seda huvi äratas temas Friedrich Robert Faehlmann.

Isiklikku

Tema Tartus sündinud poeg Alexander Georg Schlater (1834–1879) oli samuti kunstnik. Ta töötas Tallinnas joonistusõpetajana ja sai nagu isagi Peterburi Kunstide Akadeemialt vabakunstniku nimetuse (1869). 1873. aastal emigreerus ta Saksamaale, kus suri aastal 1879 Düsseldorfis.
Milla

Milla on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1024. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Milla 59 naisel.
Michael Rösch

Isiklikku

Michael Rösch on 184 cm pikk ja kaalub 78 kg. Tema isa on laskesuusataja, endine maailmameister Eberhard Rösch.
Eduard Poom

Eduard Rudolf Poom (kuni 1935. aastani Eduard Rudolf Bomm, 19. september 1902 Tallinn – 13. juuni 1986 Stockholm) oli eesti majandusteadlane.

Haridus

Lõpetas Tallinna Ühisgümnaasiumi reaalharu 1924, Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduste osakonna 1929 (cum laude); Tartu Ülikooli teaduslik stipendiaat kodu- ja välismaal 1929–33; Berliini Kaubandusülikool 1933–34.

Teaduskraad

mag. rer. oec. 1933 (TÜ)

Teenistuskäik

1930ndail Kõrgema Sõjakooli lektor; TÜ õppeülesande täitja, dotsent 1934–37, erakorraline professor 1937–40, 1941/42–44 ja majandusteaduskonna esimene dekaan 1938–40.
TTÜs 1937–1938, 1940/41: õppeülesande täitja majandusõpetuse alal 1937–38; ettevõtete organiseerimise ja planeerimise kateedri professor 1940/41. 
TÜ käitismajandusteaduse õppetooli professor 1941–44. 
Stockholmi Kaubandusülikooli teadur 1945–59; Stockholmi Ülikooli käitismajanduse õppejõud 1959–70.
1944 põgenes Rootsi. Aastatel 1945–1947 töötas ta arhiiviassistendina. Aastatel 1947–1959 oli ta Stockholmi kaubandusülikooli riiklik stipendiaat, aastatel 1959–1970 oli ta Stockholmi Ülikooli lektor.

Teadustöö põhisuunad

Ettevõtteökonoomika, sotsiaalpoliitika ja demograafia; Eesti NSV ja NSV Liidu majanduselu.
Avaldas töid nõukogude majandusest Saksamaa ja Rootsi ajakirjades.

Teadusorganisatoorne ja erialane tegevus

Oli TÜ majandusteaduskonna rajajaid 1938 ja ettevõtteökonoomika õpetamise algatajaid Eestis; "Eesti Entsüklopeedia" majandustoimkonna liige ja toimetaja 1932–37; Eesti Riikliku Töötülide Lahendamise Komisjoni majandusekspert 1936–38, esimees 1938–40; Eesti Majandusministeeriumi ratsionaliseerimiskomitee nõunik 1936–40; Riigi Statistika Keskbüroo nõunik. Akadeemilise Majandusteaduse Seltsi juhatuse liige; Eesti Majandusteadlaste Seltsi juhatuse liige, abiesimees; Eesti Majandusseltsi Rootsis rajajaid ja esimees;Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis auliige.

Ühiskondlik tegevus

Eesti Rahvusnõukogu ja Eesti Rahvuslaste Klubi asutajaid, Eesti Rahvusfondi juhatuse liige Rootsis.
Eesti Vabaduskapitali ajutise juhatuse esimees 1968–1973. Esindas Eesti Rahvusnõukogu juhatuses Eesti Rahvusliku Liitu.
Command & Conquer

"Command & Conquer" on 1995. aasta arvutimäng, mille arendas välja Westwood Studios ja mängu andis välja Virgin Interactive.
Mäng kujutab alternatiivset vaadet tänapäevale, kus seal toimub maailmasõda ÜRO Global Defense Initiative'i ja organisatsiooni Brotherhood of Nod vahel.
Mängu ühes missioonis toimub tegevus Eesti territooriumil.
Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituut

Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituut on Tartu Ülikooli teadus- ja arendusasutus.

Ajalugu

Eesti Mereinstituut loodi 3. märtsil 1992 Eesti Kalandusinstituudist ning Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi üksustest.
Aastal 1996 muudeti Eesti Mereinstituut Keskkonnaministeeriumi teadusasutuseks, alates 2001. aastast on see Tartu Ülikooli koosseisus. Alates 2008. aastast on see loodus- ja tehnoloogiateaduskonna instituut (varem oli bioloogia- ja geograafiateaduskonna instituut).
Mereinstituut tegeleb eeskätt Läänemere ökosüsteemide ja funktsioneerimise uurimise ja selgitamisega, selles leiduvate veeorganismide ja -keskkonna seisundi hindamise ja prognoosimisega, samuti keskendutakse mereelustiku ratsionaalse kasutamise tagamisele ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsele.
Eesti Mereinstituut teeb koostööd mitmete välisorganisatsioonidega. Aastast 1994, mil Eesti sai Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) täisliikmeks, viiakse läbi mitmeid ICESi koordineeritud tegevuskavasid. Samuti on koopereeritud HELCOMi, Läänemere Bioloogide Assotsiatsiooni jmt.
Eesti Taastuvenergia Koda

Eesti Taastuvenergia Koda on 13. mail 2011 Tallinnas asutatud mittetulundusühing, mille eesmärgiks on aidata kaasa taastuvenergia laiemale kasutuselevõtmisele Eestis. Pikaajaliseks sihiks seab ühing täieliku ülemineku taastuvate energiaallikate kasutamisele energiamajanduses.
Koja asutajateks on Eesti Biogaasi Assotsiatsioon, Eesti Jõujaamade ja Kaugkütte Ühing, Eesti Tuuleenergia Assotsiatsioon ning Eesti Veskivaramu. Koja juhataja on Rene Tammist.
Karutapja orden

Karutapja orden (läti Lāčplēša Kara ordenis) on Läti Vabariigi sõjaline autasu, mis asutati 11. novembril 1919. Ordenil on I, II ja III järk. Ordeni väljaandmine lõpetati 1928. 
Kokku määrati 2146 Karutapja ordenit, nendest välismaalastele 322, sealhulgas 148 ordenit Eesti kodanikele.
Rein Porro

Rein Porro (sündinud 12. aprillil 1943 Tartus) on endine Eesti lendur ja riigiametnik.
Lenduriks õppis ta Nõukogude Liidu tsiviillennunduse Sassovo lennukoolis Moskva lähedal, mille lõpetas 1964. aastal. Aastatel 1976–1980 õppis ta Leningradi Tsiviillennunduse Akadeemias ning täiendas end seejärel mitmes teises lennukoolis.
Rein Porro töötas 29 aastat Aeroflotis lendurina.
Taasiseseisvunud Eestis on Porro õpetanud lennuasjandust Nõo Keskkoolis ja lendamist Tartu Lennukolledžis. Ta on töötanud Lennuameti vaneminspektori ja asedirektorina. Ta on osalenud ka Eesti lennundusalaste seaduste koostamisel.
Rein Porro oli üks Eesti lennunduskoolituse taastamise algatajaid. Ta osalenud Eesti ja Läti lennuväe pilootide koolitamises.
Rein Porro kuulub alates 2008. aastast Isamaa ja Res Publica Liitu.
Trihhinelloos

Trihhinelloos (ka trihhinoos, trihhiaas) ehk keeritsusstõbi on liha- ja kõigetoiduliste imetajate nakkushaigus. Haigust põhjustab keeritsuss ehk trihhiin (Trichinella spiralis), kes vastsena asub lihaskoes ja täiskasvanuna peensooles. Keeritsuss paikneb organismis tavaliselt kohtades, kus lihaste töö ja vereringlus on aktiivsed, näiteks vahelihas ja keel.
Loomadel kulgeb haigus tavaliselt ilma märgatavate sümptomiteta. Inimene põeb aga haigust raskelt, intensiivse nakkuse korral võib haigus lõppeda surmaga. Haigestumise raskus sõltub söödud vastsete hulgast, keeritsussi liigist, liha töötlemisviisist ning inimese immuunsüsteemist.

Nakatumine

Haigestutakse toorest või vähekuumutatud keeritsussi vastsetega liha süües. Eestis on inimesed nakatunud süües metssea-, mägra-, karu- ja kodusealiha. Haigus levib peaaegu igas piirkonnas, eriti kohtades kus süüakse palju liha aga lihunike tegevust ei kontrollita piisavalt. Loomad haigestuvad peamiselt raibete söömisel.
Saastunud toiduga satuvad kapseldunud vastsed seedetrakti, kus maohappe toimel nende kapsel laguneb ja nad tungivad limaskesta sisse. Nädal peale nakatumist hakkavad emasloomad tootma vastseid, kes liiguvad vöötlihastesse. Seal keerduvad vastsed spiraaliks ja kapselduvad lihaskiusse, kus nad võivad püsida eluvõimelisena kuni 40 aastat.

Sümptomid

Loomadel tavaliselt märgatavaid haigustunnuseid ei ole. Ainult väga raskel nakatumisel võib sigadel esineda oksendamist, kõhulahtisust, mälumishäireid, pinnapealset hingamist ja palavikku.
Inimestel võivad täiskasvanud ussid põhjustada seedetrakti vaevusi. Nädal peale nakatumist tekivad palavik ja lihasevalud. Surma võivad põhjustada mõnikord tekkinud müokardiit ehk südamelihasepõletik või entsefaliit ehk ajupõletik.

Diagnoosimine ja ravi

Tavaliselt diagnoositakse keeritsussi kliinilise pildi abil. Kui nakatumisest on möödas 2–3 nädalat, saab verest leida antikehasid. Võimalik on võtta ka proov lihaskoest.
Ravi haigusele on pikk. Kui inimene nakatus 24 tunni jooksul, tehakse nädalane ravikuur. Kui haigestumine on intensiivsem, võib patsient vajada voodireziimi ning põletikku alandavat ravi, harvem kasutatakse hormoonravi, et põletik alla suruda.

Ennetamine

Ennetamiseks tuleks alati söödavat liha kontrollida. Keeritsussi vastsed surevad kui liha külmutada alla –15 °C vähemalt 20 ööpäeva või küpsetatakse vähemalt 77 °C juures.