google/wiki40b huggingface dataset:
Aruvalla–Jägala tee

Aruvalla–Jägala tee (registrinumbriga 11310) on kõrvalmaantee Rae, Raasiku, Anija ja Jõelähtme vallas. Tee pikkus on 28,3 km.
Tee saab alguse Vaida–Urge tee kolmandal kilomeetril Vaidasoo ja Aruvalla küla piiril (Rae vald) ning lõpeb Jägala–Käravete maantee neljandal kilomeeril Jägala külas (Jõelähtme vald).
Tee kulgeb läbi Vaidasoo, Aruvalla, Salu, Urvaste, Mallavere, Pikavere, Härma, Perila, Peningi, Tõhelgi, Linnakse, Salumäe, Haljava, Sambu ja Jägala küla ning Raasiku aleviku.
Tee ületab kaks silda (Kanali sild üle kanali tee kolmeteistkümnendal kilomeetril, Raasiku sild üle Raasiku jõe tee kahekümnendal kilomeetril) ja 21 truupi. Teele jääb 15 bussipeatust: Piimapuki, Salu, Urvaste, Pikavere, Perila, Tasuja, Rätla, Retimäe, Peningi, Töhelgi, Puukool, Raasiku, Võidu, Villavabrik ja Sambu.
Teega ristub kaheksandal kilomeetril Viskla–Pikavere tee, kümnendal kilomeetril Perila tee, kaheteistkümnendal kilomeetril Perila–Jäneda tee, seitsmeteistkümnendal kilomeetril Lagedi–Aruküla–Peningi tee, üheksateistkümnendal kilomeetril Kalesi–Töhelgi tee, kahekümne esimesel kilomeetril Raasiku kaubajaama tee, kahekümne teisel kilomeetril Raasiku–Kehra tee ja Raasiku haigla tee, kahekümne kolmandal kilomeetril Raasiku–Anija tee ja Raasiku jaama teega.
Tee alguses teekatte kohta andmed puuduvad. Alates 5,5 kilomeetrist on tee mustkattega, 8. ja 9. kilomeetri vahel on teelõik põlevkivituhkbetoonkatttega. Pärast Raasiku alevikku on tee asfaltkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on kuni Perila–Jäneda teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Viskla–Pikavere teeristil (50 ja 70 km/h), tee 13. kilomeetril (70 km/h), Lagedi–Aruküla–Peningi teeristil (50 ja 70 km/h) ja Raasiku aleviku piirkonnas (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Väike Kaksjärv

Väike Kaksjärv (ka Kaksjärv) on järv Harju maakonnas Kose vallas Rõõsa külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 434 m.
Joseph Heller

Joseph Heller (1. mai 1923 Brooklyn, New York – 12. detsember 1999 Staten Island, New York) oli ameerika satiirikirjanik, näitekirjanik ja lühijuttude autor.
Helleri loomingusse kuulub tuntud satriiline romaan Catch-22, mis käsitleb ameerika sõdurite käekäiku Teises maailmasõjas. Romaani nimi on saanud osaks ingliskeelsest sõnavarast tähistades absurdset situatsiooni, millest ei ole võimalik võitjana välja tulla – kõik püüded olukorda muuta viivad paratamatult tagajärgedeni, mida üritatakse vältida.
Atomic Kitten

Atomic Kitten on 1998. aastal Liverpoolis loodud tüdrukuteansambel. Ansambli praegusse koosseisu kuuluvad Liz McClarnon, Natasha Hamilton ja Kerry Katona.
Ansambli kutsus kokku Orchestral Manoeuvres in the Darki (OMD) frontman Andy McCluskey. Ta kirjutas nii mõnedki Atomic Kitteni algusaegade laulud. Ansambli algkoosseisus oli hilisem Sugababesi laulja Heidi Range, kes lahkus kunstiliste erimeelsuste tõttu juba 1999. aastal, mil teda asendama tuli Hamilton. Aastal 2001 asendas Katonat Jenny Frost. Aastal 2004 läks bänd aga üldse laiali, olles selleks ajaks müünud maailmas üle 10 miljoni heliplaadi. Aastail 2004–2012 anti üksikuid kontserte ja käidi vahel ka stuudios. Nii anti välja ka näiteks 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste heategevuslik singel, kaver The Farmi loost "All Together Now". 2012. aastal tuli bänd uuesti kokku koos Katonaga, Frost aga pühendus karjäärile televisioonis.
Ansamblil on olnud 3 hitti, mis on jõudnud Suurbritannia singlite edetabelis esikohale. Need on "Whole Again", "Eternal Flame" ja "The Tide Is High (Get the Feeling)".
Ketevan Arakhamia-Grant

Ketevan Arakhamia-Grant (gruusia keeles ქეთევან არახამია Khethevan Arahhamia; sündinud 19. juulil 1968 Otšamtširas) on gruusia päritolu Šotimaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).
Ta tuli 1985. aastal Dobrnas naisjuunioride maailmameistriks. NSV Liidu naiste meistrivõistlustel saavutas ta 1984. aastal 3.–5., 1986. aastal 2.–3. 1987. aastal 3. koha ja 1990. aastal esikoha. 1991. aastal hakkas ta mängima Gruusia värvides.
1996. aastal abiellus ta Jonathan Grantiga ja asus elama Edinburghi. Rahvusvahelistel malevõistlustel jätkas ta esindamast Gruusiat. Alles 2008. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Šotimaad. 
Arakhamia-Grant on kolmekordne Gruusia (1983, 1984, 1990) ja neljakordne Briti naiste malemeister (2003, 2004, 2006, 2007). Võisteldes koos meestega tuli ta kolmel korral Šotimaa malemeistriks (2003, 2011, 2016). 
Ta võitis 2001. aastal Varssavis Euroopa naiste meistrivõistlustel pronksmedali.
Arakhamia-Grant mängis naiste maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelisel turniiril Tuzlas (1987) sai ta teise koha ja pääses 1988. aastal Tskaltubos peetud MM-i pretendentide turniirile, kus jäi 8 osavõitja seas viimaseks. Tsoonidevahelistel turniiridel 1990. aastal Azovis jagas ta 5.–8. kohta, 1991. aastal Suboticas 5.–7. kohta; 1993. aastal Jakartas ja 1995. aastal Chişinăus võitis esikoha. Ta mängis pretendentide turniiridel 1994. aastal Tilburgis (9 osavõtja seas 9. koht) ja 1997. aastal Groningenis (jagas 10 osavõtja seas 5.–7. kohta).
2000. aastal nokautsüsteemis mängitud MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat) Arakhamia-Grant 16 parema hulka ei pääsenud. 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas kaotas ta avaringis Dagnė Čiukšytėle. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis kaotas ta teises ringis Maia Tšiburdanidzele ja kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2008. aastal ta avaringist edasi ei pääsenud. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis võitis ta avaringis Hoang Thanh Trangi, kuid kaotas teises ringis Pia Cramlingile. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis kaotas ta avaringis Nino Batsiašvilile.
Arakhamia-Grant võitis naiste maleolümpiatel neli võistkondlikku medalit: hõbemedali NSV Liidu naiskonna koosseisus (1990) ning  kaks kuldmedalit (1994, 1996) ja pronksmedali (1998) Gruusia naiskonna koosseisus. Ta esines Šotimaa naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2014–2018; mängis esimesel laual).
Ta sai FIDE-lt 1986. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1987. aastal naiste suurmeistri, 1993. aastal rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Kes tahab saada miljonäriks?

"Kes tahab saada miljonäriks?" oli telekanalis TV3 aastail 2002–2008 eetris olnud telemäng, mis põhines Briti telemängul "Who Wants to Be a Millionaire?". Saadet juhtis Hannes Võrno.
Telemängus viieteistkümnele üha tõusva raskusastmega küsimusele õigesti vastanu võitis miljon krooni. Valesti vastamise korral jäi mängija seni võidetud summast ilma, kuid viienda ja kümnenda küsimuse õigesti vastamise korral neid võite enam järgmistele küsimustele vale vastuse andmise korral ära ei võetud. Võimalik oli järgmisest küsimusest loobudes säilitada seni võidetud summa. Küsimustele vastamiseks oli kolmel korral võimalik kasutada ka vihjeid: helistada sõbrale, küsida abi publikult või paluda kahe vale vastuse eemaldamist. Igast võimalust sai kasutada korra.
Ühe aasta üheksa päeva

Süžee

Noored tuumafüüsikud Gussev ja Kulikov on ammused sõbrad, kes on armunud samasse tüdrukusse Ljoljasse. Gussev saab teadusliku eksperimendi tagajärjel eluohtliku radiatsioonidoosi. Kuid vaatamata arstide hoiatustele jätkab ta teadusliku tõe otsinguid.
Harjo Sandur

Elulugu

Harjo Sandur oli metsaülema poeg.
Lõpetas 1930 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1935 TÜ metsaosakonnas teoreetilise kursuse, kaitses 1938 diplomitöö. Täiendas end 1938–39 stipendiaadina Kopenhaagenis. Oli 1935–37 TÜ zooloogia kabineti assistent, 1939–43 TÜ botaanikaaia aednik, 1943–44 direktor. Lahkus 1944 Saksamaale, kust alustas 1949 teekonda Austraaliasse.

Teadustöö

Uurimusi dendroloogiast ja pajust (selle bioloogia, kasvatamine, haigused, kahjurid ja majandamine).
Meelis Atonen

Meelis Atonen (sündinud 5. detsembril 1966 Viljandis) on Eesti ettevõtja ja poliitik.

Haridus

Meelis Atonenil on keskharidus. Lõpetas 1985 C. R. Jakobsoni nim. Viljandi 1. Keskkooli.
Lisaks õppis 1985–1988 Tartu Ülikoolis matemaatikat (õpingud jäid pooleli), 1989–1992 Tallinna Pedagoogikaülikoolis vene filoloogiat (õpingud jäid pooleli) ja oli 1991–1992 Eesti Humanitaarinstituudis ühiskonnateooria vabakuulaja.

Töökäik

Atonen on töötanud Viljandi Metsakombinaadis transporditöölisena 1988–1989, Tallinna Pedagoogikaülikooli Üliõpilaskonna Esinduse aseesimehena 1990–1992, AS Dominuses ettevõtjana 1992.
9. aprillil 2007 asus tööle valuutavahetusettevõttes Tavid.
Atonen on AS Eesti Post ja AS Valga Haigla nõukogu esimees, AS Tavid nõukogu liige ja kullasuuna juht, AS Eesti Energia nõukogu ja SA Tehvandi Spordikeskus nõukogu liige. Ta on Eesti esindaja Põhjamaade Investeerimispanga kontrollikomitees.

Poliitiline tegevus

Atonen oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei (ELDP) liige 1993 ja on alates 1994 Eesti Reformierakonna liige.
Atonen oli Riigikogu Kantselei Isamaa fraktsiooni konsultant, Liberaalide fraktsiooni nõunik 1993–1994, ELDP poliitiline sekretär 1993–1994, kaitseministri nõunik 1994. Ta oli Valga linnapea 1994–1996, Reformierakonna nõunik 1997–1998.
Ta oli Valga Linnavolikogu liige 1996–2003, IX Riigikogu liige 1999–2003, X Riigikogu liige 2003, 2004–2007, XI Riigikogu liige 2007–2008. Meelis Atonen oli majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsi valitsuses 2003–2004. Ametist tagasiastumise avalduse esitas 9. septembril 2004, sest tegi enda sõnul vea parvlaevaliikluse korraldamise ülesande andmisega Tallinna Sadamale .

Muud

Atonen on Korp! Rotalia vilistlane. Atonen on Kuku Raadios juhtinud saadet "Olukorrast ajakirjanduses". Aastaks 2010 oli Atonen läbinud 56 jooksumaratoni, millest kiireim on olnud Vändras aastal 1992 ajaga 2:44:29.
Meelis Atonen on avaldanud arvamust anonüümsete kommentaaride ja üldse anonüümsuse kohta: "... anonüümsed kommentaarid ei ole üldse vajalikud – pigem võiks võtta selle võimaluse ära kõigilt."
Islami Koostöö Organisatsioon

Ajalugu

Islami Konverentsi Organisatsiooni asutati 25. septembril 1969 Marokos Rabatis peetud esimesel Islami riikide tippkohtumisel, suuresti oli see vastukaaluks 21. augustil 1969 toimunud Al-Aqsa mošee rünnakule. Märtsis 1970 moodustas esimene välisministrite nõukogu istung Peasekretariaadi ja pani talle ülesandeks tagada liikmesriikidevahelist koostööd ja koordineerida nende tegevust. 1972. aastal toimunud kolmandal kokkusaamisel kinnitati ka organisatsiooni põhikiri ja eesmärgid, mille esialgseteks põhipunktideks oli islamimaailma koostöö suurendamine: poliitika, majanduse, kultuuri, teaduse ja sotsiaalvaldkondades.
Kui peasekretariaat alustas tööd sisuliselt ainult kohtumiste korraldajana ja koostöö koordineerijana, siis 1981. aasta Meka deklaratsioon suurendas tema ülesandeid. Prioriteediks kujunes eelkõige majanduslik koostöö. Praegu kehtiv põhikiri ja arengusuunad on vastu võetud 2008. aastal. 2011. aasta juunis muutis organisatsioon oma nime Islami Koostöö Organisatsiooniks.

Liikmeskond

Rohkem kui 40 aastaga pärast asutamist kasvas organisatsiooni liikmeskond 25 asutajaliikmest 57 liikmeni, kes on islami usku ja järgivad riiki neljalt mandrilt, mille elanikkond ulatub ligikaudu 1,5 miljardini (umbes 1/5 kogu maailma rahvastikust), mis teeb temast suure kogukonna ja tugeva jõu.

Islami tippkohtumine

On kõrgeim organisatsiooni poliitikat kujundav organ, mis koosneb liikmesriikide valitsuse juhtidest või riigipeadest, kes saavad kokku iga kolme aasta tagant, et määratleda organisatsiooni visioone ja suunitlusi.

Välisministrite nõukogu

Kohtuvad enamasti üks kord aastas riigipeade tippkohtumiste vahel. Kohtumisel arutletakse ja analüüsitakse riigipeade määratletud programmide teostamist ja hinnatakse nende edukust ja vajalikkust.
Hameln-Pyrmont

Ajalugu

Hamelni kreis loodi 1885. aastal Preisimaa Hannoveri provintsis. Sel ajal oli Pyrmonti linn Waldeck-Pyrmonti vürstkonna osa. 1921. aastal otsustas Pyrmont rahvahääletusega Waldeck-Pyrmontist lahkuda ja Preisimaaga ühineda. Preisimaa valitsus ühendas linna Hamelni kreisiga, mis sai uueks nimeks Hameln-Pyrmont.
1923. aastal sai Hamelnist kreisivaba linn ja see ei olnud kreisi osa kuni 1973. aastani, mil see taasliidendati. Kreisi territooriumi edasised laiendamised toimusid 1974. ja 1977. aastal, kui kreisiga ühendati Bad Münder am Deisteri ja Hessisch Oldendorfi linnad.

Geograafia

Kreis paikneb Weserberglandi mägede põhjaosas. Weseri jõgi siseneb kreisi lõunast, voolab läbi Hamelni ja lahkub loodes Rintelni suunas.
Aleksei Budõlin

Muu spordiga seotud tegevus

Lisaks judole on Aleksei Eesti meister saalijalgpallis (2012) ja rannajalgpallis (2011) ning võitnud pronksmedali Eesti meistrivõistlustelt rannavõrkpallis (1996). 
Aleksei on üks Tallinnas tegutseva Spordiklubi Tanuki asutajaid.

Isiklikku

Tema vend Dmitri Budõlin on samuti endine judomaadleja. 
Aleksei on vabaabielus Ilona Tootsiga. Peres kasvab tütar Malena (2001) ja poeg Aleksander (2014).
Høyre

Ajalugu ja poliitiline platvorm

Høyre sai alguse 1884. Selle esimene juht oli Emil Stang. Juba asutamisest alates on Høyre alati olnud suuremate Norra parteide hulgas. Aastaid oli tegemist suurima mittesotsialistliku erakonnaga Norras, mis kuulus mitmete valitsuste koosseisu. 2005. aasta valimistel oli Høyre aga erakordselt edutu, saades kõigest 14,1% häältest. Arvamusküsitlused ning 2007. aasta kohalike valimiste tulemused näitavad siiski, et Høyre kogub taas populaarsust. Høyrel on Norra parlamendis Stortingis Norra Töölispartei ja Progressipartei järel suuruselt kolmas fraktsioon. Partei toetab liberaalset turumajanduspoliitikat, sealhulgas maksude alandamist ja valitsuse vähest sekkumist majandusse, kuid hoiab Progressiparteist sotsiaalsemat joont, rõhutades heaoluriigi olulisust.
Hoolimata erakonna paremtsentristlikust suunitlusest, on Høyre sotsiaalpoliitilised seisukohad küllaltki liberaalsed, näiteks toetatakse samasoolistele paaridele abiellumise ja laste adopteerimise võimaldamist. Samuti on Høyre ainuke Norra partei, mis pooldab ametlikult Norra ühinemist Euroopa Liiduga.
Pühade ja tähtpäevade seadus

§ 1. Rahvuspüha

Rahvuspüha ja puhkepäev on:
24. veebruar – iseseisvuspäev, Eesti Vabariigi aastapäev.

§ 4. Pühade ja tähtpäevade arvestamine

(1) Käesolevas seaduses nimetatud pühad ja tähtpäevad arvestatakse Gregoriuse ehk uue kalendri järgi. 

(2) Rahvuspüha suhtes kohaldatakse teistes õigusaktides riigipühade ja riiklike pühade kohta sätestatut.

§ 5. Seaduse kehtetuks tunnistamine

Pühade ja tähtpäevade seadus (RT I 1994, 12, 199) tunnistatakse kehtetuks.

§ 6. Seaduse jõustumine

Käesolev seadus jõustus 1998. aasta 23. veebruaril.

Riigilipu heiskamise päevad

Riigilipu heiskamise ja muud Eesti riigilipu kohta saab lugeda artiklist "Eesti lipp".
Piiskop Henriku surmalaul

Lugu Henrikust

Piiskop koos kaaskondlastega olevat Lalli –nimelise talupoja tallu tulnud toiduaineid ja hobusele moona paluma. Seal neid vastuvõtnud Lalli naine Kerttu oli teelistele ebasõbralik ja sallimatu. Henrik oli siiski saanud täiendust nii enda kui väheke ka hobuse toiduvarudele ning maksis kõige eest rikkalikult. Kui Lalli saabus koju, Kerttu väitis mehele, et piiskop võttis toidumoona ja oli jätnud kraami eest maksmata. Sellest raevu sattunud Lalli oli läinud piiskoppi ja ta kaaskonda kirvega taga ajama. Piiskop oli näinud oma saatust ette ja aimanud varsti surevat ning ta oli palunud kaaskondlastel end ära peita ning hiljem tema laiba ära viia. Kohta, kuhu härjad jaksavad saani tema surnukehaga vedada, pidid nad ehitama Soome esimese kiriku. Piiskop Henriku viimane soov oli hiljem täidetud ning Soome oli esimene kirik ehitatud Nousiainenisse.
Lalli tappis piiskopi Köyliöjärve jääl, järve põhjaosas Kirkkokari saare läheduses, lüües tal kirvega pea maha.  Lalli tuli koju, piiskopi tiaara peas ja sõrmus pöidlas. Kui ta hakkas tiaarat ära võtma, tulid juuksed peast ja kui ta proovis saada sõrmust sõrmest, kogu pöial kukkus ära. Suvel kaelushiirteparv oli hakanud Lallit taga ajama ja ta oli põgenenud järve rannas kasvava puu otsa. Seejärel närilised hakkasid puutüve järama, nii et Lallil ei olnud muud võimalust, kui järve hüpata, kuhu ta lõpuks uppus. Järv sai nimeks Hiirejärv (Hiirijärvi).
Ķeiži mõis

Ķeiži mõis (saksa keeles Keysen, läti keeles Ķeižu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Ēvele kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Strenči piirkonnas Jērcēni vallas Ķeiži külas.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 12 ja 7/8 adramaad, sellele allus 189 mees- ja 252 naishinge.

Karjamõisad

Mõisa koosseisu kuulus kolm karjamõisa: Daņķieris (Dankes), Jēnis (Jehne) ja Liepsalis (Leepsal).
Dünaamikaulatus

Dünaamikaulatus ehk dünaamiline ulatus ehk dünaamiline diapasoon on mingi füüsikalise suuruse (nt elektripinge, helirõhu) või funktsiooni suurima ja väikseima väärtuse suhe. Seda suhet väljendatakse sageli kümnendlogaritmina (detsibellides) või kahendlogaritmina (nt fotograafiast pärit avaarvuga, ingl f-number, f-stop).
Dünaamikaulatuse mõistet kasutatakse kõige sagedamini helitehnikas ja pilditehnikas (foto-, filmi- ning videotehnikas).

Helitehnika

Helitehnikas väljendab dünaamikaulatust suurima ja väikseima helirõhu suhe detsibellides, seda tingimusel, et moonutused signaali töötlemisel ei ületa etteantud väärtusi. Dünaamikaulatus võib näiteks olla inimkõrval kuni 130 dB, orkestril 60–70 dB, ringhäälingu helil kuni 40 dB.
Türkmeenikeelne Vikipeedia

Türkmeenikeelne Vikipeedia (türkmeeni keeles Türkmençe Wikipediýa) on Vikipeedia türkmeenikeelne versioon.
Türkmeenikeelsele Vikipeediale pandi alus 16. veebruaril 2004.
Seal on 5562 artiklit, millega see on artiklite arvult 175. keeleversioon.
Inna Rose

Inna Rose (sündinud 10. aprillil 1958 Tomskis Vene NFSV-s) on endine eesti laskur.

Haridus

Inna Rose lõpetas 1976. aastal Türi Keskkooli ning õppis 1984–1987 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas.

Sportlasena

Lasketreeninguid alustas 1972. aastal Paides Rein Valdru treeningurühmas, hiljem juhendas teda ka Jüri Talu.
1985. aasta Euroopa meistrivõistlustel parandas Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus õhupüstoliharjutuses maailmarekordit.
Ta osales esimese Eesti naislaskurina 1992. aasta OM-il, kus sai õhupüstoliharjutustes 21. ja spordipüstoliharjutustes 35. koha.

Poliitiline tegevus

27. jaanuarist 2011 kuni 5. märtsini 2012 oli ta IRL-i liige. Alates 15. oktoobrist 2014 kuulub Eesti Vabaerakonda.
John Belushi

John Adam Belushi (24. jaanuar 1949 Chicago, Illinoisi osariik – 5. märts 1982 Los Angeles, California osariik) oli USA filminäitleja, koomik ja laulja. Ta oli osaline meelelahutuslikus telesaates "Saturday Night Live" ning ansambli The Blues Brothers üks loojatest ja solistidest (koos Dan Aykroydiga).
Ka tema vend James Belushi on näitleja.
Aioolia order

Aioolia order, ka protojoonia orderiks nimetatud, oli joonia orderi eelvorm, mis esines Aiolise maakonnas Väike-Aasias arhailisel ajastul (eelklassikalisel ajastul), 7. sajandil eKr. Sarnase motiivistikuga sambakapiteele esineb ka foiniiklaste ja etruskide kunstis.
Aioolia sammas sarnanes joonia sambale, ent selle kapiteel koosnes taimepungast vertikaalselt väljakasvavaist kahest suurest ja lopsakast voluudist, mille vahelt tõusis palmetitaoline kaunistus. Aioolia kapiteeli kuju on peetud eeskujuks joonia orderi voluutkapiteelile, kuid joonia kapiteeli voluudid eenduvad erinevalt aioolia orderist horisontaalsuunas. Eristatakse kaht tüüpi kapiteele: Larissa ja Neandria tüüpi.
Politseiamet

Struktuuriüksused

Ameti struktuuriüksuseid on 12: analüüsi- ja planeerimisosakond; infosüsteemide osakond; kommunikatsiooniosakond; kriminaalosakond; liiklusjärelevalve ja korrakaitse osakond; logistikaosakond; politseikontrolli osakond; rahandusosakond; siseauditi osakond; teabeturbe osakond; teenistusosakond; politseikoostöö osakond.
Politseipeadirektor võib ameti tegevusalas moodustada nõuandva õigusega alalisi ja ajutisi komisjone, nõukogusid, töörühmi ja juhtgruppe.
Politseiametis töötab 160 teenistujat.

Haldusüksused

Politseiameti haldusse kuulusid Keskkriminaalpolitsei, Julgestuspolitsei, Põhja Politseiprefektuur, Ida Politseiprefektuur, Lääne Politseiprefektuur ja Lõuna Politseiprefektuur.

Ajalugu

Kuni 1990. aastani puudus Eesti NSV-s eraldi ainult miilitsa tööd korraldav asutus. Üldjuhtimist teostas Eesti NSV Siseministeeriumi siseminister oma asetäitjate kaudu, järgmine struktuuritase oli linna Siseasjade Valitsus (SAV) või rajooni Siseasjade osakond (SAO).
Augustis 1990 võttis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu vastu politseiseaduse ja sama aasta 20. novembril moodustati valitsuse määrusega Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Riiklik Politseiamet (RT 1990, nr. 20, art. 236) ning 23. novembril politseiprefektuurid.
Uue ameti struktuuri (RT, 28.02.1991, 6, 93) kuulusid Eesti Politseiameti aparaat, Politseiprefektuurid, Transpordipolitsei Prefektuur ja Eesti Kaitsepolitsei. Vabariiklikud politseibürood: kriminaalpolitsei-, kaitsepolitsei-, liikluspolitsei-, passi- ning teabe- ja analüüsibüroo. 
Ameti hallata oli ka Politseireserv, Politseiakadeemia, Politseikool, Alaealiste Büroo, Politseikoerte Kasvandus, Eesti Aadressbüroo ja Kriminalistikabüroo.
1991. aastal moodustati Siseministeeriumi Riikliku Politseiameti baasil Riiklik Politseiamet siseministri valitsemisalas (RT, 14.06.1991, 19, 246). Eesti Politseiameti loomisega reorganiseeriti Riiklik Autoinspektsiooni Valitsus Liiklusohutusametiks.

Politseiameti hoone

Aastatel 1991–2004 asus Politseiamet Tallinna vanalinnas aadressil Pagari tänav 1. 2003. aasta 3. oktoobril sõlmisid Politseiameti esindaja Robert Antropov ja OÜ Raldon esindaja Mati Tusovi üürilepingu Politseiametile ja Põhja Politseiprefektuurile 14 000 ruutmeetri pinna üürimiseks aadressil Pärnu maantee 139 (endine AS Kalevi hoone). 2004. aastal koliti uutesse nüüdisaegsetesse tööruumidesse, kus asuvad ka politsei raamatukogu, nõupidamissaalid ja politseimuuseum.
Keldi karstinõgu

Keldi karstinõgu on karstinõgu Harju maakonnas Saue vallas Metsakülas Keldi talu juures.
Kazdanga mõis

Kazdanga mõis (Kazdangas muiža) on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Kazdanga vallas Kazdangas. Saksa keeles Katzdangen, ka Kaßdangen.
Mõisa peahoone rajati aastail 1800–1804 klassitsistlikus stiilis, Johann Gottfried Adam Berlitzi projekti põhjal. Aastal 1905 põletati mõis maha, aga parun von Manteuffel lasi selle Paul Schultze-Naumburgi projekti järgi taastada. Taastamisel järgiti väga hoolsalt algseid eeskujusid, seda isegi interjööri osas. Esimene maailmasõda laastas taas peahoone, ent see taastati aastail 1925–1927 uuesti. 1930. aastal kolis majja Kazdanga põllumajandus-kaubanduslik kool, mis asub seal praegugi. 2009. aastal rajas kool peahoonesse ka muuseumi osa.
Peahoone juurest suundub üle Alokste jõe viiva kivisillani tee, mille ääres asuvad aidad ja Kavaleride maja, mis on veel stiililt barokne. Jõe teisel kaldal asuvad mõisavalitseja maja, tallid, kõrts, veski ja mitmed teised kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub veel rahula.
Pargi planeerimist alustati 18. sajandil. Metsapark kujunes siiski välja 19. sajandil. Pargis asuvad mõisa rahula ja mitmed tiigid.
Salme (laev)

Ajalugu

Laev ehitati 1974 Taanis Esbjergis ettevõtetes Carl B. Hoffman Maskinfabrik ja Jernog Metalstoberi AS kalapüügilaevana. Renoveeriti uurimislaevaks 2009. a.

Kirjeldus ja võimekus

Uurimislaevaga on Läänemerel võimalik läbi viia erineva eesmärgiga ekspeditsioone, sh teostada okeanograafilisi uuringuid, paigaldada või hooldada autonoomseid mõõteseadmeid, koguda proove merekeskkonnast nende edasiseks analüüsiks laboris ning korraldada geoloogilisi uuringuid.
Laeval on märglabor, bioloogia/keemia labor ja mess-seminariruum, majutuskohad 12 teadlasele, konditsioneer, saun jms. Laboratoorium on varustatud tõmbekapi, pöördosmoosil põhineva destillaatori, sügavkülmikute jm. GSM levialas on olemas internetiühendus. Autonoomsus on 7 päeva
Tehnilisest varustusest on laeval kraana maksimaalse tõstejõuga 3t, kaabeltrossvints, vintsid, A-raam 
Laeva on proovivõtukarussell, CTD-sondid, optilised mõõteriistad, seadmed veeproovide töötlemiseks ja analüüsiks, poijaamade paigaldamise vahendid, hoovusemõõtjad jmt.
Anastass Mikojan

Anastass Ivanovitš Mikojan (vene Анастас Иванович Микоян; armeenia Անաստաս Հովհաննեսի Միկոյան; 25. november/vkj 13. november 1895 Sanahin Thiblisi kubermang – 21. oktoober 1978 Moskva) oli armeenia päritolu Nõukogude Liidu riigitegelane.
1935–1966 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Külastas suvel 1965 Eestit ja viibis ka aukülalisena üldlaulupeol.