google/wiki40b huggingface dataset:
Valguspüstol

Valguspüstol (inglise keeles light gun) on sisendseade ekraanipiirkondadele osutamiseks. Seda kasutatakse tavaliselt ekraanil olevate sihtmärkide tulistamiseks.

Ajalugu

Pärast vaakumvalgusandurite leiutamist 1930. aastatel hakkasid elektroonikud välja töötama lasketiire, kus saaks tulistada valguskiirega. Sealjuures märklauas oli andur ja püstolis valgusallikas. Lask loeti pihtaläinuks, kui tulistamise hetkel langes valguskiir andurile. Esimene sel põhimõttel töötav seade Seeburg Ray-O-Lite ilmus müügile 1936. aastal.
Valguspüstoleid hakati kasutama juba esimestes arkaadmängudes. Neist esimene majanduslikult edukas mäng oli Sega "Periskoop" (Periscope), mis lasti välja aastal 1966 ja nõudis laevakujutiste tulistamist. Kui laeva siluetile pihta saadi, siis kukkus see ümber. Peatselt jõudis see mäng ka Nõukogude Liitu, sealhulgas Eestisse.

Kasutatav tehnoloogia

Selleks, et tulistada arvutiekraanil olevat kujutist, on tarvis see põhimõte ümber pöörata. Valguskiired väljuvad ekraanilt ja püstoli sisse on paigutatud valgusandur, mis tunneb ära ekraanist väljuva valguskiire. Seejärel tuleb kindlaks teha, missugust piirkonda ekraanil lask tabas. 
Esimest sellist püstolit kasutati 1972. aastal müügile tulnud arvutiga MIT Whirlwind.

Tänapäev

Valguspüstolid ja sarnased seadmed on tänapäeval väga haruldased. Selle põhjuseks võib tuua arvutihiire populaarsuse ja kuvari tehnoloogia muudatused. Valguspüstolid töötavad ainult vanade CRT monitoridega.
Askold

Skandinaavia allikad

Saagade järgi oli Askoldi isa üks Ragnarr Loðbróki poegadest Hvitserk (Hvitsärk). Hvitserk oli Rjuriku kaasaegne, kes olevat Ida-Euroopas vallutussõdu pidanud. Kui Hvitserk kohtas sõjaväge, mis oli isegi tema jaoks liiga suur, siis vaenlased, küsisid, kuidas ta tahab surra. Ta tahtis, et teda elusalt põletataks maharaiutud peadest kuhjatud künkal.

Historiograafia

Arvatakse, et kroonikates on ümber töötatud pärimus selle kohta, et Askold ja Dir olid enne Olegi ja Igori tulekut Kiievi vürstid. Aastal 1095 Petšerski kloostris koostatud "Algkroonika" ("Jutustus möödunud aegadest") täiendas vürstisoo ühtsuse idee rõhutamiseks seda pärimust detailiga, et Askold ja Dir ei olnud vürstisoost, ning pani Olegi suhu vastavad sõnad.  Teate 866. aasta retkest Konstantinoopoli alla seostasid Askoldi ja Diri nimega samuti kroonikakirjutajad. See on võetud Bütsantsi allikatest, kus Askoldi ja Diri ei mainita.   
Enamik ajaloolasi kahtleb selles, et Askold ja Dir olid tõesti vennad ja üldse kaasaegsed. Oletatakse, et nad ei valitsenud üheaegselt ning neid ei tapetud üheaegselt. 10. sajandi araabia ajaloolane Masudi räägib ühest slaavi kuningast Dirist. 
On ka kaheldud Diri olemasolus. On peetud tõenäoliseks, et tema nimi on kroonikatesse sisse toodud palju hiljem, sest Askoldi ja Diri mainides kasutatakse öeldise ainsusevormi. On alust arvata, et sõjaretke Bütsantsi korraldas Askold üksinda.  
Ajaloolased (esimesena Aleksei Šahmatov) on arvanud, et Askold ja Dir ei olnud tegelikult mitte Rjuriku bojaarid, vaid vürst Kii järeltulijad. Nõnda ongi öeldud hilisemates kroonikates. Mõhhailo Gruševski arvas, et Dir valitses pärast Askoldi ning võib-olla isegi pärast Olegi.
Ühikringjoon

Ühikringjoon on ringjoon raadiusega üks. Kitsamas mõttes räägitakse ühikringjoonest juhul, kui peale selle on ringjoone keskpunkt koordinaatide alguspunktis.
Ühikringjoont kirjeldab Cartesiuse ristkoordinaatides võrrand (x–a)²+(y–b)²=1, kus (a; b) on ringjoone keskpunkti koordinaadid ning (x; y) on ringjoone punktide koordinaadid. Kui ringjoone keskpunkt on koordinaatide alguspunkt, võtab võrrand kuju . Juhul kui x≠0 või y≠0, võib konstrueerida kolmnurga, mille tipud on (0; 0), (x; y) ja vastavalt (x; 0) või (y; 0). See on täisnurkne kolmnurk, mille hüpotenuusi pikkus on ringjoone raadius 1 ning kaatetite pikkused x ja y. Pythagorase teoreemist järeldub, et ringjoone punkt (x; y) rahuldab tingimust .
Elektromagnet

Ajalugu

1820. aastatel avastas Hans Christian Ørsted elektrivoolu omaduse tekitada magnetvälja. Esimene töötav magnet valmis 1824. aastal William Sturgeoni käe all. See oli hobuserauakujuline rauddetail, mille ümber oli keritud 18 keerdu paljast (isoleerimata) vasktraati, kuna see oli ainus tol ajal käepärane juhtmematerjal. Kui vasktraadist juhiti läbi elektrivool, magneetus raudsüdamik ning tõmbas enda poole teisi rauast esemeid. Raud püsis magneetunud olekus seni, kuni vasktraadist mähise otste vahele rakendati pinget. Tolle aja kohta oli magnet üpris tugev: kaaludes ise 200 grammi, suutis ta tõsta kuni 4 kilogrammi.
Järgneval aastakümnel tuli Ameerika teadlane Joseph Henry välja elektromagnetiga, mille raudsüdamiku ümber keritud traat olid kaetud siidiga. See võimaldas kasutada mitmekihilist mähist ja seega luua palju tugevamaid magneteid, mis suutsid tõsta juba 936 kilogrammi. Praktikas leidsid elektromagnetid kõigepealt rakendamist telegraafiaparaatides.

Füüsikaline sisu

Lähtudes Ampère'i seadusest tekitab juhti läbiv elektrivool selle ümber magnetvälja. Magnetvälja tõhustamiseks keritakse juhe keerduddena üksteise kõrvale. Magnetvälja suuna saab leida parema käe reegliga. Solenoidi sisse paigutatav ferromagnetiline südamik võib suurendada magnetinduktsiooni tuhandeid kordi, tulenevalt raua suurest magnetiline läbitavusest.

Südamiku magnetilised omadused

Solenoidi sees paiknev magneetik koosneb domeenidest (aladest), mis käituvad kui väiksed eraldiseisvad magnetid. Ilma välise magnetväljata on domeenide suund juhuslik ning nende magnetväljad töötavad üksteisele vastu. Juhtides elektrivoolu läbi solenoidi korrastab solenoidi magnetväli raudsüdamikus olevad domeenid, muutes need paralleelseks solenoidi magnetväljaga, niiviisi seda tugevdades. Läbijuhitava voolu suurenemisel tugevneb ka magnetväli võrdeliselt, kuid ainult teatud piirini, kuni hakkab mõju avaldama magnetiline küllastus (vt lähemalt Magnetiline hüsterees). Elektrivoolu katkestamisel lähevad domeenid lähteolekusse ning magnetväli kaob.

Mähise induktiivsuse mõju

Elektromagnetit iseloomustab suur induktiivsus. Voolu sisselülitamisel toimub elektrienergia arvel mähise magnetvälja kiire ülesehitamine, millega võib kaasneda lühiajaline pingelangus, kui toitevõrk pole piisavalt võimas.
Kui elektromagneti mähisest vool välja lülitatakse, peab mähisesse salvestunud magnetvälja energia kiiresti vabanema. See saab toimuda elektrilahenduse kujul, mis võib avalduda sädemena või elektrikaarena lüliti kontaktide vahel. Seepärast ühendatakse kontaktidega rööbiti kondensaator, mis on suuteline mahutama pooli magnetväljast vabaneva energia ja hoiab niiviisi ära kontakte kahjustava lahenduse.
Põhjamaade Raamatukogu Ateenas

Põhjamaade Raamatukogu Ateenas (inglise Nordic Library at Athens, kreeka Βιβλιοθήκη των Βορείων Χωρών στην Αθήνα) on rahvusvaheline arheoloogiaraamatukogu Ateenas.
Põhjamaade Raamatukogu Ateenas loodi 1996. aastal Taani Instituudi Ateenas, Soome Instituudi Ateenas, Rootsi Instituudi Ateenas ja Norra Instituudi Ateenas ühisettevõtmisena.
Raamatukogus on 40 000 peamiselt Kreeka klassikalise arheoloogia ning Vana-Kreeka ajalugu religiooni käsitlevat trükist.
Raamatukogus säilitatakse ka kreeka-ameerika luuletaja ja kunstiajaloolase Nicolas Calasi (1907–1988) arhiivining luuletaja Konstantínos Kavafisega (1863–1933) seotud materjale, mille annetas asutusele 2005. aastal Rootsi konsul Kreetal Finn Ståhl.
Haldreka

Nimi

Küla nimi tuleneb Haldi külast ja isikunimest Erik. 1649 on mainitud talupidajat Halti Erick

Ajalugu

Küla kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla ja oli Haldi tütarküla. Küla esimese talunikuna on 1649 mainitud Halti Erick.  1668 oli talunik Halti Ericke Hans.
1726 adramaarevisjoni ajal oli Haldreka kujunenud külaks. 1835 olid talud liidetud Nurste külaga ja perekonnanimedeks saadi: Haltrik, Lukk ja Saar 
Külas asus nõukogude ajal sigala.
Külas asub Haldreka päevamärk.
Aastal 1977 liideti küla Kaderna külaga. Aastal 1997 Haldreka küla taastati.
Concerto piccolo über B-A-C-H

"Concerto piccolo über B-A-C-H" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1994. aastal loodud teos trompetile ja orkestrile. Teos põhineb Pärdi 1964. aastal loodud teosel "Kollaaž teemal B-A-C-H". Muusikateose pikkus on 8 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 23. oktoobril 1994 Göteborgis Håkan Hardenberger (trompet) ja Göteborgi Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi).
Agnes Lill

Agnes Lill (sündinud 21. jaanuaril 1984) on eesti purjetaja ja mõõtja.
Ta tuli juunioride maailmameistriks klassis 470 2005. aastal koos Merili Randmaaga. 
Aastast 2012 on ISAF-i tunnustatud mõõtja klassides 470 ja 29er. Aastast 2013 on rahvusvahelise paadiklassi 29er peamõõtja.
Kiidjärve vesiveski

Kiidjärve vesiveski on vesiveski Põlvamaal Kiidjärve külas Ahja jõel.
Veski ehitati 1914. aastal, tellised valmistati mõisa telliselöövis. Veski lõpetas töö 1979. aastal. Uuesti pandi veski paariks aastaks tööle 1991. aastal peale seda, kui Elva EPT oli ehitanud uue tammi ning Kiidjärve metskond korraldanud veski remondi. Tänapäeval hoone enam veskina kasutusel pole.
2015. aasta sügisel lammutati vana tamm ja ehitati sild (vanade fotode järgi) ning kindlustati kaldaid.
Birute Klaas-Lang

Birute Klaas-Lang (varem Birute Klaas, neiupõlvenimi Želvite; sündinud 19. märtsil 1957) on eesti keeleteadlane ja õppejõud.

Haridus

Birute Klaas-Lang lõpetas 1975 kuldmedaliga Tartu 5. Keskkooli ning 1981 cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia eriala. 1988 kaitses ta filoloogiateaduste kandidaadi kraadi tööga "Сходные черты синтаксиса эстонского и литовского языков и их происхождение" ("Eesti ja leedu keele süntaktilised ühisjooned ja nende päritolu").

Töökäik

Birute Klaas-Lang töötas 1987–1991 Tartu Ülikoolis vanemõpetajana ning 1991–1995 Helsingi Ülikoolis eesti keele lektorina. Alates 1995 töötab ta Tartu Ülikoolis. 1995–1999 oli ta eesti keele (võõrkeelena) õppetooli dotsent, 1997–1999 ühtlasi Tartu Ülikooli keelekeskuse juhataja. Alates 1999 on ta eesti keele (võõrkeelena) professor.
1999–2005 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna dekaan, 2006–2010 Tartu Ülikooli õppeprorektor.

Tegevus organisatsioonides

Birute Klaas-Lang on alates 2001 Eesti keelenõukogu liige (alates 2005 esimees).

Teadustöö

Birute Klaas-Langi teaduslikud huvialad on keeletüpoloogia, väliseesti keel, eesti keele teise keelena/võõrkeelena omandamine ja õpetamine. Ta on olnud sihtfinantseeritava projekti "Eesti-vene, eesti-inglise, eesti-saksa, eesti ja romaani keelte kontrastiivne uurimine funktsionaalsel alusel" (2003–2007) ning mitme teise teadusprojekti vastutav täitja.

Isiklikku

Birute Klaas-Lang on isa poolt leedulanna.
Birute Klaas oli alates 1980. aastast abielus ettevõtja Riivo Klaasiga. Nende lapsed on Maarja ja Hannes. Tema praegune abikaasa on Valter Lang.
Õpperada

Õpperada on jalutusrada või matkarada, mis on varustatud õppeotstarbelise teabematerjaliga. 
Õpperajad toetavad õuesõpet.
Loodusõpperadadel ei keskenduta vaatamisväärsustele, vaid ökoloogiliste koosluste seostele, looduskaitselisele mõtteviisile ja paiga kultuuriloole .

Nohipalu-Ilumetsa loodusrada

Loodusraja pikkus on 8 km ja rada kulgeb Nohipalu Mustjärve kaldalt Valgejärve kaldani ning jõuab Ilumetsa meteoriidikraatrini. Ilumetsa kraater, mis avastati 1938. aastal, on tekkinud meteoriidilöögi tagajärjel. Kraatri juures asub infopaviljon, kust leiab teavet Eesti meteoriidikraatrite kohta.

Keila-Joa loodusrada

Loodusrada, mille pikkus on 4 km, algab maanteesilla lähedalt autoparklast, mis asub jõe vasakul kaldal. Rajal on viis infostendi, mis annavad rajaläbijale informatsiooni loodusobjektide ning pargi ajaloo kohta ning tutvustab Keila-Juga. Rada viib läbi uusgooti stiilis mõisakompleksi, rippsildade, joaaluse kanjoni ja kallastel asuva pargi. Parki on mitu korda rekonstrueeritud ning viimati tehti seda pärast 1967. aasta augustitormi.

Rebastemäe loodusrada

Rebastemäe õpperaja pikkus on 1,5 km ja rada asub Hiiumaal Kõpu maastikukaitsealal. Loodusrada saab alguse Kärdla-Kõpu maantee 61. kilomeetril asuvast trepist, mis viib Rebastemäele. Rajal tutvustatakse erinevaid metsatüüpe (näiteks palu- ja salumetsad) ning iidset luitemaastikku. Kõrgeimaks punktiks teekonnal on Kaplimäe, kus kasvavad kuslapuu, lodjapuu ja kukerpuu ning luitevalli jalamitel harilik näsiniin, mis on looduskaitsealune taim. Loodusrada on tähistatud puude külge kinnitatud sinister lintidega.
Marek-Andres Kauts

Haridus

2010. aastal lõpetas Kauts Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogia teaduskonna cum laude ja 2016. aastal Rootsi Kuningliku Tehnoloogiainstituudi (KTH) tööstusjuhtimise kooli magistrantuuri.

Töö

2007 - 2009 töötas Kauts majandus- ja kommunikatsiooniministri nõunikuna, kus oli muuhulgas üks uuele domeenikorrale ülemineku ettevalmistajatest. 
2009 – 2012 oli Kauts Eesti Interneti SA juhatuse esimees. Juhatuse esimehena korraldas Kauts .ee-laiendiga Eesti internetidomeenide haldamiseks loodud asutuse käivitamise ja juhtis domeenireformi läbiviimist, millega avati .ee domeenide kasutamine eraisikutele ning välismaa ettevõtetele ja võimaldati registreerida rohkem kui üks domeeni ettevõtte kohta. Seni riigi poolt subsideeritud domeen muutus tasuliseks ja selle eest hakkasid tasuma kasutajad. Reformiga kaasnes huvigruppide ja aktivistide vastuseis ning kriitika Internetis. Kautsi ametisoleku ajal võeti Eesti Euroopa domeeniorganisatsioonide ühenduse CENTR liikmeks.
Amateur Athletic Union

Amateur Athletic Union (AAU) on mittetulundusühing, vabatahtlike juhitav spordiorganisatsioon Ameerika Ühendriikides. AAU keskendub amatöörspordi arendamisele.
AAU asutati 21. jaanuaril 1888. aastal See korraldas pikka aega USA osalemise paljudel rahvusvahelistel võistlustel ja tegi tihedat koostööd olümpialiikumisega, et valmistada võistlejaid ette olümpiamängudeks. Alates 1978. aasta amatöörspordiseadusest on AAU keskendunud aga kõigi sportlaste spordiprogrammide korraldamisele, olenemata nende vanusest, rohujuuretasandilt. Uue seadusega anti vastutus amatöörspordi eest üle vastloodud Ameerika Ühendriikide olümpiakomiteele, nii et alaliidud vastutavad oma spordiala eest ise. 
AAU võistlustel osaleb igal aastal umbes 500 000 võistlejat ja umbes 50 000 vabatahtlikku. AAU on jagatud 56 ringkonnaks, mille ülesandeks on võistluste korraldamine. Igal aastal korraldavad AAU ringkonnad 34 spordiprogrammi, üle 250 osariigi meistrivõistluse ja üle 30 000 vanuseklassi võistluse.
Kannadakeelne Vikipeedia

Kannadakeelne Vikipeedia (kannada keeles ಕನ್ನಡ ವಿಶ್ವಕೋಶವು) on Vikipeedia kannadakeelne versioon.
Kannadakeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta juunis.
Seal on 25002 artiklit, millega see on artiklite arvult 109. keeleversioon.
Ivar Must

Ivar Must (sünninimega Igor Tsõganov; sündinud 7. mail 1961 Tallinnas) on Eesti helilooja ja muusikaprodutsent.
Ivar Must on 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esikoha saavutanud Eesti eurolaulu "Everybody" viisi autor.
Inna Sõrmus

Inna Sõrmus (sündinud 15. juulil 1967) on eesti balletitantsija ja õpetaja.

Haridus

1972–1976 õppis ta Tallinna 38. Keskkoolis, 1976–1981 Tallinna Balletikoolis ja 1981–1986 Peterburi Vaganova nimelises Balletiakadeemias.
Jade abajas

Mere sissetung

Pindalaga umbes 180 km² loodi Jade 13. kuni 16. sajandil suuresti tormilainete poolt. 14. sajandi algusest oli sel ühendus itta Weseri estuaariga. Mõnda aega oli jõe ja abaja vahel kolm püsivat ühendusharu ja üks voolusäng, mis moodustasid estuaari delta. Esimene nendest ühendustest suleti tammidega 1450. aastal ja viimane 1515. aastal. Kuid möödus umbes sajand, enne kui enamus nende ühenduste poolt üleujutatud aladest saadi tagasi karjamaadeks ja haritavaks maaks.
Läänes tungib Jade sügavale Friisi poolsaarde. 16. sajandi algusest ehitati arvukalt tamme tormilainete vastu ja haritava maa saamiseks. Peamine tamm, Ellenser Damm, ehitati aastatel 1596 kuni 1615 Oldenburgi krahvkonna poolt enne kokkuleppe edukat lõpetamist vastuvaidleva Ida-Friisi krahvkonnaga.

Friisi kogukonna lagunemine

Jade abaja ja selle harude laiendamine killustas vabade friiside territooriumid: Rüstringen Bant loodes, millest enamus on laintesse kadunud, Bovenjadingen ("Jade kohal") madalate Friesische Wehde moreenküngastega edelas, Butjadingen ("Väljaspool Jadet") kirdes, mis oli peaaegu kaks sajandit saar, ja Stadland, millest sai 1384. aastal kitsas saar piki Weseri vasakut kallast. Üleujutuste hävitustöö ja maa kaotus nõrgestasid Friisi kogukonda. 1400. aasta paiku püüdis Vabalinn Bremen valitseda Standlandi ja Butjadingenit. 16. sajandi alguses vallutasid kõik maad ümber Jade abaja Oldenburgi krahvid.

Organiseeritud tammide ehitamine

Koos Stadlandi saare vallutamisega katkestati Weseri delta suurim haru Lockfleth 1515. aastal tammiga Ovelgönnes. Järgnenud aastatel katkestati veevool rohkemates kohtades. Kõige olulisemad projektid enne 1650. aastat olid aastatel 1596 kuni 1615 Ellenser Damm üle Schwarzes Bracki lahest läänes ja 1643. aastal Uus Hobeni tamm idas. Sellest tammist lõunas muutus rannik samblarabaks. Raba mõjutasid suured üleujutused ja rappa ehitatud tammid osutusid väga nõrkadeks.

Sadam

Loodete vool teeb Jade abaja kaelast sügavaima loodusliku kanali Saksamaa Põhjamere rannikul. 1853. aastal ostis Preisi kuningriik Oldenburgilt osa lahe läänekaldast, et kasutada sadamat Preisimaa mereväebaasina, mis sai hiljem nimeks Wilhelmshaven. Esimese maailmasõja ajal baseerus Saksa avamarelaevastik (Hochseeflotte), Saksa keiserliku mereväe (Kaiserliche Marine) peamine lahingulaevastik, Wilhelmshavenis Jade abajas. Pärast Teist maailmasõda sai Wilhelmshavenist peamine Saksa sadam bensiini impordiks.

Loodus

Jade abaja kaldaalad moodustavad osa Saksa padumere rahvusparkidest.
Ilzene mõis

Ilzene mõis (saksa keeles Ilsen, läti keeles Ilzenes muiža, ka Ilsenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Zeltiņi kihelkonnas. Praegu asub Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas Ilzenes.
Leivude keeles kandis mõis Ilsnä mõisa nime. Seal ja Jaunkalnamuiža mõisas elas aastal 1846 kokku 1486 leivut.

Ajalugu

Ilzene mõisa mainiti esimest korda aastal 1690. Mõis kuulus kuni võõrandamiseni Campenhausenite suguvõsale.

Mõisaansambel

Mõisa klassitsistlik peahoone valmis aastal 1740, aga aastal 1881 renoveeriti hoonet põhjalikult. Tänapäeval on selleaegse ilme on säilitanud vaid üks tuba, alles on ka pidusaali parkettpõrand. Peahoone ees asub paraadväljak, milleni viib neljarealine tammeallee. Kompleksi kuulub looduskaitsealune 5,7 hektari suurune park 17 erineva puuliigiga. Mõisakompleksist on säilinud ka XVIII sajandil ehitatud pumbamaja.

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/2 adramaad, sellele allus 363 mees- ja 304 naishinge. Mõisa pindala aastal 1920 oli 1840,54 ha.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Kalnadrawicht.
Janez Drnovšek

Vaated

Janez Drnovšek oli täielik taimetoitlane ja loomade õiguste eest võitleja.
Ta süüdistas liha tarbimise soodustamises muuhulgas Euroopa Liidu põllumajanduspoliitikat ja hargmaiseid kompaniisid.

Isiklikku

Janez Drnovšek oli lahutatud. Ta oli kahe lapse isa. Detsembris 2005 kinnitas ta, et tal on peale poja Jaša veel väljaspool abielu sündinud tütar, helilooja ja sopran Nana Forte.
Aastal 1999 avastati tal neeruvähk. Üks neer eemaldati. 17. jaanuaril 2006 teatas ta intervjuus Horvaatia ajalehele Nacional, et 2001 avastati tal metastaasid kopsudes, hiljem ka maksas. Vähi vastu võitles ta jaanuarini 2004 alternatiivmeditsiinile toetudes.
Nikita Aržakov

Nikita Aržakov (vene keeles Никита Иннокентьевич Аржаков; sündinud 10. septembril 1962 Ožoginos Abõi rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi filmilavastaja.
Ta on 1992. aastast Jakuutia rahvusliku filmikompanii Sahhafilm pearežissöör.
Aržakov lõpetas 1985. aastal Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli näitekunsti teaduskonna ja 2004. aastal Kõrgemate Stsenaristide ja Režissööride Kursuste režiiteaduskonna.
Ta on Venemaa Filmilavastajate Gildi liige.
Kooskõlareaktsioon

Kooskõlareaktsioon (concerted reaction) tähendab sellist keemilist reaktsiooni, milles kõik keemiliste sidemete katkemised ja uute keemiliste sidemete moodustumised toimuvad ühes reaktsiooni staadiumis. See tähendab sidemete ümberkujunemine toimub kooskõlastatult siirdeseisundi kaudu ja ei esine lühiealise vaheühendi (intermediaadi) teket. 
Kooskõlareaktsioon võib olla molekulisisene sidemete ümberkujunemine (nt peritsükliline reaktsioon) või kahe molekuli vaheline reaktsioon (nt SN2 reaktsioon, Dielsi-Alderi reaktsioon). Kahe molekuli osalus eeldab molekulide sobivat vastastikust asetust teineteise suhtes ja nende reaktsioonide kiirus oleneb enamasti steerilistest faktoritest ja solvendi polaarsusest.
Luca Pacioli portree

"Luca Pacioli portree" (itaalia keeles Ritratto di Luca Pacioli) on Napolis Capodimonte kunstimuuseumis eksponeeritav renessansiaegne õlimaal; arvatavalt on selle maalinud 1500. aasta paiku itaalia kunstnik Jacopo de' Barbari.
Maal on tehtud temperatehnikas puutahvlile 99 x 120 cm. Maalil on itaalia matemaatik Luca Pacioli frantsisklase rüüs, tema taga paremal on kujutatud tundmatu noormees. Laual Pacioli ees lebab tahvel, mille servale on kirjutatud "EVCLIDES" ("Eukleides"). Tahvlile on joonistatud kriidiga ringi sisse võrdhaarne kolmnurk mediaaniga. Avatud raamat on tõenäoliselt Eukleidese "Elementide" XIII raamat.
Laual asetsevad järgmised esemed – kriiditükk, sirkel, nurgamõõdik, tindipott koos stiilusega, must pinal, suletud raamat, millel lebab korrapärase dodekaeedri mudel.
Suletud raamat kirjaga "LI.RI.LUC.BUR." (ladina keeles Liber Reverendi Lucae Burgensis ("Auväärse Luca di Borgo raamat"; Pacioli oli pärit Borgo Sansepolcrost) on tõenäoliselt Pacioli matemaatikaalane teos "Summa de Arithmetica, Geometria, Proportioni, et Proportionalita" ("Kõik, mis käsitleb aritmeetikat, geomeetriat ja proportsiooni"), mis trükiti 1494. aastal Veneetsias.
Laes ripub ümara kuubi (üks Arhimeedilisi kehi) klaasmudel, mis on poolenisti täidetud veega illustreerimaks kolmekordse peegelduse efekti.

Tundmatu noormees pildil

Kes on pildil paremal kujutatud tundmatu noormees, pole täpselt teada. Ta võib olla Urbino hertsog Guidobaldo da Montefeltro, kellele Pacioli oli pühendanud oma "Summa de Arithmetica …", saksa maalikunstnik Albrecht Dürer, või Francesco di Bartolomeo Archinto, kelle portree on eksponeeritud Londoni Rahvusgaleriis.

Inspireerituna maalist

Gruusia kirjanikul Rezo Tšeišvilil on novell "Luca Pacioli viimased eluaastad". Arvatavasti just "Luca Pacioli portree" inspireeris teda lõpetama oma loo peategelase unenäoga, milles too näeb Paciolit kui:
„…sünget meest, kel oli seljas must kapuutsiga mantel, mida vöötas lihtne kanepinöör. Askeetlikult lihtsalt, ent suursuguselt riietatud mees seisis kurvalt, vaikides, tarkade silmade pilk oli suunatud eemale, tundus, nagu näeks ta kõike ilma vaatamatagi. See oli Luca Pacioli, geniaalne matemaatik, esimese raamatupidamisalase trükis ilmunud teose autor ja surelikest suurima meistri Leonardo da Vinci tõeline sõber. “
– "Luca Pacioli viimased eluaastad", LR 50 /1983
Videoplaat

Videoplaat (video disc) on videosignaali salvestust sisaldav ja selle taasesitamist võimaldav plaat.
Videosignaal on videoplaadile kantud viisil, mis võimaldab selle lugemist analoogvideosignaali kujul. Levinuim salvestuse meetod on impulsskestvusmodulatsioon. Salvestuse tihedus on lähedane CD-kettal kasutusel olevale. Ka lugemine toimub optilisel meetodil, nagu see on CD-de puhul.
Videosignaali kaadrite järgnevusele põhineva ülesehituse tõttu on videodiski salvestuse rea iga pöörde kohta salvestatud kas üks kaader või poolkaader. Videoplaadi pöörete arv peab taasesitamisel vastama kaadrite või poolkaadrite arvule sekundis (25 või 50, teise variandina 30 või 60).
Videoplaadi taasesitamiseks kasutatavad plaadimängijad olid tehniliselt keerulised seadmed, milles suhteliselt suur plaat pöörles suure kiirusega.
Arendustele vaatamata jäi videoplaat oma videosignaali kvaliteediomaduste poolest alla videomagnetofonile. Nii nagu see on grammofoni puhul, ei olnud videoplaate võimalik lihtsalt salvestada.
Tänapäeval videoplaate analoogkujul enam ei kasutata.