google/wiki40b huggingface dataset:
Eesti Lauatenniseliit

Eesti Lauatenniseliit (lühendatult ELTL) on Eesti lauatennise alaliit. 
ELTL asutati 1. märtsil 1927. ELTL tegutses aastani 1940. ELTL taasasutati 24. novembril 1990.
Esiliiga B 2014

Hooaja 1. pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Mängutulemus tühistatud - Maardu FC Starbunkeri võistkonnas osales diskvalifitseeritud mängija Ilja Zelentsov.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.

Hooaja 2. pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
¹Kodu meeskond on vasakus tulbas.
²Sillamäe meeskond ei tulnud kohale.
Värvid::  Sinine = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
White'i maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1815. aastal.
Lage (Alam-Saksi)

Loss

1183. aastast pärineb esimene dokumenteeritud maining lossist Lages, ja Hermann von Lagest, kes aastatel 1173 kuni 1183 oli kapiitel Münsteris. Aastatel 1324 kuni 1326 purustati loss Gelderni vaenuse ajal Münsteri piiskopi Ludwigi käsul.
Aastatel 1329 kuni 1330 ehitas Utrechti piiskop Johann lossi uuesti üles oma liitlasele Hermann von Lagele, kes 1346. aastal müüs piiskopile "dat huys toe Lage" ("maja Lages"), kuigi see jäi von Lage kätte, kuna ostuhinda ei tasutud lõpuni. 1380. aastal rüüstas Utrechti piiskop Florenz Lage lossi, mis viis selle enamalt jaolt hävinemiseni. Aastatel 1439 kuni 1447 ehitati see taas kord üles, seekord Utrechti piiskopi Rudolfi korraldusel. Lage oli sel ajal piiskopikoht, mille oli hõivanud haldur, ja aeg-ajalt laenati seda pandiks.
1523. aastal jäi loss Gelderni vägede tule alla, kellele loss üle anti. 1592. aastal oli siin veel rohkem ehitisi ja kerkis linnuselaadne loss koos majakabeliga, mille ehitas lääniisand Dietrich von Ketteler, kellele loss 1576. aastal panditi ja 1590. aastal läänistati, pärast mida läks Lage koos Utrechti piiskopkonnaga keiser Karl V-le ja siis 1555. aastal tema pojale Felipe II-le. 1626. aastal piirati renessansslossi Kaheksakümneaastases sõjas hollandlaste poolt ja sellest ajast saati on see varemeis.

Härrasmõis

Mõis ehitati 1686. aastal Amadea von Raesfeld née von Vlodrupi poolt leseelamuks klassitsistlikus Hollandi stiilis. 1762. aastal ehitati sellele idatiib.

Vesiveski

Vesiveskit Lage an der Dinkelis on esmakordselt mainitud 1270. aastal ja ka garneerimisdokument 1377. aastast räägib veskist Lages. Kuid alles umbes 200 aastat hiljem andis toonane Hispaania kuningas Felipe II Hollandi valitsejana loa ehitada veski Dinkeli jõele. Eeldatakse, et see oli olemasoleva veski rekonstrueerimine või laiendamine, kuid täpselt pole see teada.
Täna tundub, et veski näeb välja nagu 17. sajandi lõpust. Eritunnuseks on kaks altlaetavat vesiratast, mis ajavad ringi nii viljaveskit kui ka õliveskit. 20. sajandi alguses genereeriti veskis ka elektrit kohaliku kogukonna tarbeks. Pärast Esimest maailmasõda pandi õliveski kinni. Viljaveski töötas kuni 1957. aastani, kuigi 1931. aastast ei ajanud seda enam rini vee-energia, vaid diiselmootor. Pärast viimase möldri surma seisab veski tühjana.
Kui hoone ähvardas kokku variseda, alustati 1962. aastal kõige pakilisemate kindlustustöödega. Kümme aastat hiljem tegi Grafschaft Bentheimi kreis veskile tervikliku taastamise, andes sellele taas kord kaks vesiratast, samuti lammutades ehitustööd, mis olid jõel 1930. aastatel tehtud, ja taastades voolukiiruse parandamiseks ülevoolupaisu. Kuni 1976. aastani uuendati veski masinavärki, nii et täna saab valitud päevadel veski taas töötada. Endise möldri eluasemes asutati pärast restaureerimist teesalong.

Kirik

11. juunil 1687 asetas Amadea von Raesfeld vundamendikivi kiriku ehitamiseks Lagesse.
Valencia provints

Kliima

Valencia provintsi aastane keskmine temperatuur on +17,6 °C, jaanuaris +11,5 °C, augustis +25,0 °C.
Aastas sajab keskmiselt 464 mm, sealhulgas jaanuaris 32 mm ja augustis 21 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2571 tundi, sealhulgas jaanuaris 162 ja augustis 278 tundi.
Haridus Kõigile

Haridus Kõigile ehk Education for All (edaspidi EFA) on ülemaailmne liikumine, mille eesmärgiks on tagada kõigile lastele, noortele ja täiskasvanutele kvaliteetne algharidus. EFA liikumise eesmärke viivad ellu riigid ja organisatsioonid, millest kõige olulisemad on UNESCO, UNICEF ja Maailmapank. EFA liikumine on endale seadnud kuus eesmärki, mis tuleb 2015. aastaks täita.

Ajalugu

Rahvusvaheliselt algatati EFA liikumine 1990. aastal, kui Tais, Jomtienis toimus Esimene EFA Maailma Konverents (1st World Conference on Education for All). Sellel konverentsil teadvustati, et haridus ei seondu ainult kooliga. Tähelepanu tuleb pöörata ka väikestele lastele, rõhutada naiste kirjaoskust ja arvestada, et algelise kirjaoskuse omandamine on elukestva õppe osa. EFA Maailma Deklaratsiooni (World Declaration on Education for All) allkirjastasid 155 riigi delegaadid. Konverentsil osalejad lubasid aastakümne lõpuks alghariduse universaalseks muuta ja ulatuslikult kirjaoskamatust vähendada.
Kümne aasta pärast aga ei olnud liikumine seatud eesmärkidele lähemale jõudnud. Rahvusvaheline üldsus kohtus uuesti 2000. aastal Maailma Haridusfoorumil (World Education Forum) Senegalis, Darkuris. Rahvusvaheline üldsus kinnitas oma pühendumist EFAle. 2000. aasta septembris võtsid 189 riiki ja nende partnerid omaks kaks EFA eesmärki, mis on ühtlasi ka aastatuhande arengueesmärgid (Millennium Development Goals ehk MDG).

Võimalikud lahendused

Nende probleemide lahendamiseks on vaja teha muudatusi. Üks võimalus on tugevamalt kontrollida EFAs osalevate riikide rahastamist. Nimelt antakse EFA raames riikidele alghariduse ülesehitamiseks nii tehnilist kui ka rahalist abi. Alghariduse ülesehitamiseks aga kasutatakse saadud raha ainult siis, kui töötajad seda nõuavad. Valitsus investeerib alghariduse arendamisse ainult siis, kui see aitab tal võimul püsida. Seega peaksid EFA doonorid raha andma nendele riikidele, kus sellest ka tõesti kasu on. Enne raha ülekandmist tuleks kindlaks teha, kas poliitikud on alghariduse arendamisest üldse huvitatud või soovitakse üksnes lisaraha saada. Samas ei saa tähelepanuta jätta neid lapsi, kes elavad sellistes riikides, kus poliitikud hariduse arendamisest huvitatud pole. Nende riikide mõjutamiseks on vaja rahvusvahelisi meetmeid.
Lisaks rahastamisküsimusele tuleb tegeleda ka õpetajatega. EFA aruandest selgub, et kui tahetakse saavutada universaalne algharidus, on 2015. aastaks vaja palgata 1,9 miljonit õpetajat, kusjuures rohkem kui pooled neist peaksid õpetama Aafrikas. Nii suurt hulka asjatundlikke õpetajaid on aga raske leida. Eriti tähtis on tundide läbiviimine algklassides, sest just siis kinnistuvad põhilised teadmised. Kõrvale ei saa jätta ka vajalike õppematerjalide olemasolu ja klassi suurust – üks õpik ja õpetaja 120 õpilasele ei ole piisav.
El Paso

Rahvastik

2010. aastal elas El Pasos 649 121 inimest. El Paso on elanike arvult Texase osariigi kuues ja USA 19. linn.
80% elanikkonnast on latiinod.

Majandus

2008. aastal oli El Paso linnastuala SKP 26,353 miljardit USA dollarit.
2011. aasta jaanuaris oli El Pasos töötus 10%.
The Kills

Karjäär

Enne The Killsi moodustamist 2001. aastal olid nii Mosshart kui ka Hince mänginud mitmes ansamblis. Mosshart oli Florida punkbändi Discount vokalist, Hince oli olnud selliste briti rokkbändide nagu Fiji, Scarfo ja Blyth Power liige. Mosshart kohtas Hince'i Londonis ja veenis teda endaga koos bändi tegema. Hince oli alguses ideele vastu, kuid nõustus pärast seda, kui nad olid koos laule kirjutanud.
Kui Discount 2000. aastal lahku läks, kolis Mosshart Londonisse, kus Hince ja Mosshart hakkasid koos esinema nimede „Hotel“ ja „VV“ all.
The Kills peab enda muusika otsesteks mõjutajaks bände Captain Beefheart, PJ Harvey, LCD Soundsystem, The Velvet Underground, The Fall, Patti Smith, Suicide ja Royal Trux, on muusikaväljaanded võrrelnud neid The White Stripesiga.
Kris Lemsalu

Kris Lemsalu (sündinud 3. aprillil 1985) on eesti kunstnik.
Kris Lemsalu on õppinud keraamikat Eesti Kunstiakadeemias, Taani Disainikoolis ja Viini Kunstiakadeemias. Ta on esinenud arvukatel näitustel Euroopas ning temast on kirjutanud olulised kunstiväljaanded nagu Mousse, Vice, Artnet News ja Frieze. 
2018. aastal olid tema isikunäitused Viini Secession galeriis ning vastavatud galeriis Londoni Goldsmith's College'i juures.
2018. aastal pälvis Lemsalu ka Eesti Vabariigi kultuuripreemia esinemise eest Performa17 kunstibiennaalil New Yorgis, David Roberts Art Foundationi 10. aastapäeva sündmustel Londonis ja rahvusvahelise näitusetegevuse eest 2017. aastal. 
Tema teosed kuuluvad mitmetesse olulistesse muuseumi- ja erakogudesse. 2019. aasta maist novembrini esindab Lemsalu Eestit 58. Veneetsia kunstibiennaalil.
Alates 2016. aastast saab Kris Lemsalu kunstnikupalka. 2018. aastal pälvis Lemsalu Noore kultuuritegelase preemia.
Lemsalu kasutab oma teostes materjalina peamiselt portselani, karusnahka, villa, silikooni, leidobjekte jpm. Lemsalu loomingut iseloomustab tähelepanu koloriidi- ja pinnaefektidele, huvi arhetüüpsete ja sümboolsete motiivide vastu, irooniline ja refleksiivne suhe oma vahenditesse, lavastuslikkus ja absurdimaiguline huumor. Teoste käivitavaks jõuks on tihti isiklikud läbielamised ja lood, mille põhjalt loob kunstnik laiemaid üldistusi võimaldavaid misanstseene.
Avalikkuses astub Lemsalu üles enamasti kostümeeritult.
Võrendik

Võrendik ehk võreng on veevoolu uuristatud sügav koht jões või järves.
Võrendikud asuvad jõesängis tavaliselt põrkeveeru ääres laugmikus ehk sängisüvikus.
Võrendik on tavaliselt väiksem kui süvik (laiemas tähenduses).
Livingstoni maakond (Kentucky)

Ajalugu

Maakond moodustati 1799. aastal.
Ivan Rakitić

Basel

2005. aastal liitus Ivan Rakitić Baseli esindusmeeskonnaga. 
Ta debüüteeris Baseli meeskonnas 29. septembril 2005, kui mängiti Bosnia ja Hertsegoviina klubiga Široki Brijeg. 
Oma esimesel hooajal mängis ta ainult kolm mängu. 2006–07 hooajal mängis ta Šveitsi kõrgliigas 33 kohtumist ja lõi 11 väravat.

Schalke 04

Rakitić liitus 2007. aasta juunis Saksamaa kõrgliiga klubiga Schalke 04. 
Oma debüüdi tegi ta liigakarika raames Karslruhega. Debüütvärava lõi Rakitić 5. augustil 2007, kui Schalke alistas DFB-Pokali esimeses voorus Eintracht Trieri võõrsil 0:9. 
15. septembril 2007 lõi ta 1:1 viigimängus Müncheni Bayerni vastu Schalke ainukese värava.

Sevilla

28. jaanuaril 2011 siirdus Rakitić Hispaania kõrgliiga klubisse Sevilla. Ülemineku väärtuseks oli 2,5 miljonit eurot. 
Sevilla toonane peatreener Unai Emery nimetas horvaadi klubi kapteniks 2013–14 hooaja eel. 
Rakitić lõi 14. septembril 2013 värava Barcelona vastu ning jagas ka ühe väravasöödu, Sevilla kaotas 3:2. Ta lõi kaks väravat, kui Sevilla kaotas Madridi Realile 7:3. 2014. aasta jaanuaris lõi ta kaks väravat mängus Madridi Atléticoga.
Rakitić aitas Sevillal alistada Euroopa liiga finaalis SL Benfica, ta valiti mängu parimaks.

Barcelona

2014. aastal liitus ta FC Barcelonaga. 
Oma debüüdi klubis tegi Rakitic 24. augustil 2014–15 La Liga hooaja esimeses mängus Elche vastu.
Ta võitis oma esimesel hooajal Hispaania klubiga nii Hispaania liiga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. Meistrite Liiga finaalis lõi ta Juventuse vastu 4. minutil värava. Barcelona võitis finaalmängu 3:1. 
2015–16 hooajal tuli ta Barcelonaga taas Hispaania meistriks ja võitis ka Hispaania karika.
21. septembril 2016 lõi ta värava Camp Noul Madridi Atlético vastu, mäng lõppes skooriga 1:1. 23. aprillil 2017 lõi ta värava Santiago Bernabéul toimunud El Clásicos, aidates katalaanidel alistada Madridi klubi 2:3 27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Copa del Rey finaalis Alavési 3:1.

Isiklikku

Rakitic abiellus 2013. aasta aprillis Raquel Mauriga. Tal on temaga kaks tütart: Althea, kes sündis 2013. aasta juulis, ja Adara, kes sündis 2016. aasta mais.
Maadleja (film)

Süžee

Filmi peategelane on Robin Ramzinski (Mickey Rourke), elukutseline maadleja lavanimega Randy "Jäär" Robinson, kelle kuulsusetäht säras 1980ndatel. Nüüd aastaid hiljem osaleb ta peamiselt nädalavahetustel teisejärgulistel maadlusvõistlustel Elizabethi linnakeses New Jerseys. Pärast järjekordset võistlust teeb promootor Randyle ettepaneku korraldad kordusvõistlus kunagise vastasega Ayatollah'ga (Ernest Miller), kes nüüd peab kasutatud autode kauplust Arizonas. Lootes oma allakäinud karjääri turgutada, jääb Randy nõusse.
Kunagine paljude iidol elab täna masendavat elu haagissuvilas ning töötab supermarketis transana. Oma heitliku iseloomuga on ta pidevalt supermarketi juhataja (Todd Barry) hammaste vahel. Ainsaks lohutuseks on strippar Pam lavanimega Cassidy (Marisa Tomei).
Uue edu ootuses alustab Randy agaralt treeninguid, kasutades vormi jõudmiseks ka steroidide. Kuid kurnatud tervis ei pea vastu ja ühel järjekordsel võistluse järel saab südameataki. Arstid soovitavad vältida liigset stressi ja koormusi, seetõttu peab mees loobuma igaveseks võistlustest. Ka võistlus Ayatollah'aga ei tule enam kõnealla.
Eemal maadlusest, püüab Randy alustada uut elu, töötades supermarketis toiduosakonnas. Vaevaliselt kulgeb suhete taastamine tütar Stephaniega (Evan Rachel Wood) ja Cassidyga. Mõneks ajaks on elu ilus. Kuid vanad harjumused ei lase kaua oodata ja vaevaga silutud suhted purunevad. Raevunud Randy otsustab jätkata seda, mida ta oskab kõige paremini – maadlust. Enda otsuse õigustuseks tõdeb, et ainus koht kuhu ta kuulub on maadlusring ja fännid on tema tõeline perekond. Nii nõustub kohtuma oma vana vastase Ayatollah'ga.
Film lõpeb veel kõhkleva peategelase kindla otsusega, vaatamata sellele, et seab oma elu tõsiselt ohtu, astuda võistlusareenile ja võidelda. Veel enne algust palub Cassidy tema meelemuutust, pakkudes lepitust nende suhetes.
Filmi tugevaks küljeks on paatosliku elemendi tagaplaanile jätmine ning vaatajale pakutakse mitte peategelase kaastunde-, vaid mõistmislugu.

Võtteperiood

Stsenarist on Robert D. Siegel. Algselt oli kavandatud peaosatäitjaks Nicolas Cage. Filmi võtted algasid jaanuaris 2008 ja võtteperiood kestis 40 päeva.
Filmimine toimus New Jersey linnades Elizabeth, Asbury Park, Linden, Rahway, Roselle Park, Dover ja New Yorgis. Supermarketi osa tehti Bayonnes, kus Rourke teenindas improviseeritult reaalseid kliente. Maadlusstseenid filmiti Philadelphias.
Elmar Kõrv

Elmar Kõrv (12. juuli 1901 Torila, Kokora vald – 7. august 1964) oli eesti vaimulik.
Kõrv sai gümnaasiumitunnistuse aastal 1924 Tartus eksamikomisjoni ees. Aastatel 1924–1927 ja 1932–1935 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (aastal 1923 külastas loenguid vabakuulajana), aastatel 1927–1932 õppis ta majandust. Kuulus EÜS-i. Prooviaastal oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduses. Ordineeriti 27. detsembril 1936 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1937–1938 Rapla koguduse õpetaja Joosep Liivi isiklik adjunkt. Aastatel 1938–1951 oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja (valimistel 13. veebruaril 1938 sai ta 1465 poolt- ja 338 vastuhäält; vastaskandidaadid August Kobla 260 poolt- ja 1273 vastuhäält ning Martin Ots 195 poolt- ja 1189 vastuhäält).
5. märtsil 1951 ta arreteeriti; ta viibis Karaganda oblastis Kamõšlagis ja Irkutski oblastis Angarlagis. 6. juunil 1956 vabanes ta vangistusest. Aastatel 1956–1964 oli ta Äksi Andrease koguduse õpetaja.
Rahva Rahvusliikumine

Rahva Rahvusliikumine (vanemas teatmekirjanduses ka Rahva Rahvuslik Liikumine, inglise keeles People's National Movement) on üks Trinidadi ja Tobago kahest peamisest erakonnast. Liikumise asutas 1955. aastal Eric Williams ja see on ühtlasi riigi vanim erakond.
Rahva Rahvusliikumine on olnud Trinidadi ja Tobago võimupartei aastatel 1956–1986 (peaministrid Eric Williams, George Chambers), 1991–1995 ja 2001–2010 (peaminister Patrick Manning) ning uuesti alates 2015. aastast (peaminister Keith Rowley). Erakonna juhtimise all kuulutati 1962. aastal välja Trinidadi ja Tobago iseseisvus ning kehtestati 1976. aastal vabariiklik riigikord.
2010. aasta parlamendivalimistel sai Rahva Rahvusliikumine parlamendi 41-liikmelises esindajatekojas 12 kohta ning jäi opositsiooni. 2015. aasta parlamendivalimised erakond võitis ja sai esindajatekojas 23 kohta, millest piisas enamusvalitsuse moodustamiseks.
Ideoloogiliselt on Rahva Rahvusliikumine vasaktsentristlik sotsiaalliberaalne partei.
Kariidid

Kariidid ehk hariidid (kreeka keeles charites, ladina keeles gratiae ehk graatsiad) olid antiikmütoloogias ilujumalannad.
Kariidide nimed on Aglaia (Sära), Euphrosyne (Rõõmsameelsus) ja Thaleia (Õitseng). Nad olid Zeusi ja Eurynome lapsed. Nad viibisid jumalate, kõige sagedamini muusade, hooride, Aphrodite, Apolloni ja Dionysose saatjaskonnas.
Pausanias räägib, et Ateenas austati kaht kariidi, Auxot ja Hegemonet, ja et Spartas austati samuti kaht kariidi, Kletat ja Phaennat. Samuti räägib ta, et kariide on peetud nii Dionysose ja Aphrodite kui ka Heliose ja najaadi Aigle lasteks.
"Ilias" nimetab Aglaiat Hephaistose naiseks, kuid "Odüsseias" ja üldse sagedamini peetakse kariide vallalisteks ning Hephaistose naiseks nimetatakse Aphroditet.
Kariididele oli pühendatud Delfi lähedal Boiootias olev Kephissose jõgi.
Alempois

Alempois oli muinasaja lõpul praegusel Eestil alal eksisteerinud ühest muinaskihelkonnast koosnenud väikemaakond, üks nn Kesk-Eesti väikemaakondadest.
Ajalooallikates esinevad nimekujud Alumbus (1224), Alenboys (1232), Alempos (1241), Alembeys (1251), Alempois (1282). Matthias Johann Eiseni arvates tulenes maakonna nimi sõnadest alembus, alemmus 'alamal olev maa'. August Osvald Westrèn-Doll on nimekuju Alenboys põhjal järeldanud, et nimi on olnud kahesõnaline ja b-le eelnev n on muutunud m-iks. Alates Westrèn-Dollist on oletatud, et nime algusosa pärineb sõnast alo (soome keeles alho) 'soo'. Nime tagumist osa on Villem Reiman tõlgendanud kui -poolse. Wolfgang Heinrich Julius Schlüter ja Westrèn-Doll on selle algupäraks pidanud -põhise (sõnast põhi:põhja 'maapind').
Alempois paiknes peamiselt hilisema Türi kirikukihelkonna maadel, hõlmates ida pool ka hilisema Paide kirikukihelkonna lääneosa. Samuti on oletatud edelas asunud hilisema Vändra kirikukihelkonna ala kuulumist Alempoisi juurde, ehkki selle staatus on ebaselgem. Kultuuriliselt ja keeleliselt on Vändra ümbrus pigem olnud lähemal Lääne-Eesti rahvastikule. Vändra piirkond, mis oli kuni 16. sajandi keskpaigani hõredalt asustatud ja mida lahutasid naaberaladest suured sood, rabad ja metsad, ei pruukinud olla seotud ühegi kihelkonnaga ega moodustada ka ise selget territoriaalset piirkonda. Alempoisi ja Järvamaa vaheline piir kulges arvatavasti Paide juurest, kuhu põhja poolt ulatub soine vöönd. On oletatud, et seal Pärnu jõkke suubuv Järvajõgi oli piirijõeks ja et kahe maakonna piiril, Paide Vallimäel, asus linnus, mis võiks näidata maakondadevahelise liidu olemasolu.
Alempoisi asustus oli koondunud eelkõige Türi väikevoorestiku alale, Türi-Alliku-Kirna-Poaka-Väätsa piirkonda. Maakonna põhjaosas oli asustuskeskus Lõõla-Vissuvere ümbruses. Alempoisi põllumajandusliku maa suurus oli Taani hindamisraamatu kohaselt 400 adramaad. Arvatakse, et adramaade arv vastas üldjoontes ka majapidamiste arvule ja et igas majapidamises elas keskmiselt 6–9 inimest.
Keskmisel rauaajal ja noorema rauaaja algupoole oli Alempoisi alal kasutusel Vändra lähistel paiknenud Mädara linnus (juhul kui see piirkond kuulus Alempoisi). Maakonna põhjaosas, Kuimetsale ja Keavale suunduvate teede ristis Vahastul asus oletatavalt Vahastu muinaslinnus, mis on aga täpsemalt dateerimata. Mingi keskus võis olla ka Türil hilisema kihelkonnakiriku asupaigas.
Pärast Liivimaa ristisõda kuulus Türi kihelkonna ala aastani 1560 Viljandi komtuurkonda, pärast seda liideti Järva foogtkonnaga.
Ferratum

Ajalugu ja asutaja

Ferratum sündis 2005. aastal Grupi asutaja ja tegevjuhi Jorma Jokela eestvedamisel. Jorma Jokela on õppinud Kuopio majanduskolledžis ja Helsingi ärikolledžis raamatupidamist. Kõigepealt lõi ta Helsingis firma Jokela Capital Oy, kus oli tegevjuhiks aastatel 1998–2000. 2004. aastal müüs ta oma firma Jokela Capital. 2005. aastal asutas Jorma Jokela Ferratumi ning on olnud algusest peale selle tegevjuht.

Tegevus

Ferratum tegutseb Euroopas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning APAC-regioonis. Euroopa Liidu panganduslitsents võimaldab firmal pakkuda teenuseid kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides.
Ferratum noteeriti Frankfurdi börsi põhinimekirjas 6. veebruaril 2015. Ferratum oli esimene FinTechi börsiettevõte. Teadaandes pakkus Ferratum oma aktsiaid rahvusvahelistele institutsionaalsetele investoritele. Aktsiad müüdi hinnaga 17 eurot ja ettevõtte väärtuseks hinnati 370 miljonit eurot. Ettevõtte tulevase majanduskasvu finantseerimiseks koguti ühtekokku 48 miljonit eurot. Noteerimise järel oli Jorma Jokela endiselt ettevõtte suurim investor.
Ferratumi mobiilne pank (Ferratum Mobile Bank) käivitati 2016. aastal Saksamaal, Rootsis ja Norras. Ferratumi sõnul loodi mobiilse panga käivitamisega ülemaailmne kliente, huvigruppe ja teenusepakkujaid ühendav platvorm. Mobiilse pangarakenduse avatud arhitektuur võimaldab kateiste ettevõtete loodud moodulite vaevata integreerimist. Seeläbi saavad nad ligipääsu Ferratumi ulatuslikule ja järjest kasvavale rahvusvahelisele kliendibaasile ning väärtuslikule kliendiinfole.
Pangal ei ole harukontoreid. Konto avamisel tuvastatakse klient isikut tõendava dokumendi ja näotuvastuse abil. Mobiilne pank kasutab käitumisandmete analüüsi, et genereerida, reaalajas pakutavaid suunatud soovitusi kliendikogemuse parandamiseks, aga ka ajal jooksul teenuste lisamiseks vastavalt klientide eelistustele.
Elisabeth Köstinger

Elisabeth Köstinger (sündinud 22. novembril 1978 Wolfsbergis Kärnteni liidumaal) on Austria poliitik (Austria Rahvapartei).
Elisabeth Köstinger on õppinud Klagenfurti Ülikoolis publitsistikat, kommunikatsiooniteadusi ja rakenduslikke kultuuriteadusi, kuid stuudium jäi lõpetamata. Aastatel 2003–2009 töötas ta vabakutselisena kommunikatsiooni valdkonnas.
14. juulist 2009 kuni 8. novembrini 2017 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Lühikest aega, 9. novembrist kuni 17. detsembrini 2017, oli ta Austria parlamendi Rahvusnõukogu president.
Alates 18. detsembrist 2017 oli ta Austria maa- ja metsamajanduse, keskkonna ja veemajanduse minister. Alates 8. jaanuarist 2018 kuni 3. juunini 2019 oli ta jätkusuutlikkuse ja turismi minister.
Märt Luige

Märt Luige (20. november 1961 – 10. detsember 1991) oli eesti ajakirjanik ja luuletaja.
Ta lõpetas Tallinna 16. Keskkooli 1980. aastal ja Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986. aastal.
Töötas aastatel 1986–1987 ajakirja Noorus toimetuses ja ajalehe Maaleht korrespondendina aastatel 1987–1988. Oli aastast 1989 väikefirma Forest direktor ja väljaande Eesti Mets peatoimetaja, aastatel 1990–1991 töötas Perekonnalehe toimetuses. Oli Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna liige. Hukkus Tallinnas lõpuni selgitamata asjaoludel.
Richard Mölder

Richard Mölder (30. jaanuar 1922 Koimla, Lümanda vald, Saaremaa – 6. juuli 1975 Tallinn) oli eesti trompetist ja dirigent.

Haridus

1952. aastal lõpetas ta Moskva Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi trompeti eriala Mihhail Tabakovi klassi.

Töö

Teise Maailmasõja aastatel mängis ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkestris. Aastatel 1944–1947 ja 1954–1975 mängis trompetit Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkestris (1957. aastast Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkester, 1971. aastast orkester Vana Toomas). Aastatel 1954–1961 tegutses sama orkestri juures ka dirigendina.

Isiklikku

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Kopenhaageni džässifestival

Ajalugu

1979. asutatud Kopenhaageni džässifestival on tihedalt seotud Kopenhaagenis 1960. aastatel toimunud džässi arenguga, kui linn oli Euroopa koduks sellistele ameerika džässmuusikutele nagu Dexter Gordon, Ben Webster ja Kenny Drew.
1970. aastate jooksul levis džässmuusika publiku seas juba sedavõrd, et 1978. aastal otsustas jurist ja projektijuht Poul Bjørnholt võtta kätte ning korraldada džässifestivali, mõistes, et kohalikud džässiklubid, avalikke teenuseid pakkuvad asutused, teatrid ja suured saalid saaksid sellele ettevõtmisele kaasa aidata.
1979. aastast 1990. aastateni kasvas festival ühtlases tempos, jõudes võõrustada nii kohalikke kui ka välismaa artiste. Tänapäeval on üle 1000 kontserdi andev Kopenhaageni džässifestival üks suurimaid muusikafestivale.