google/wiki40b huggingface dataset:
Demetrios Thessalonikist

Demetrios Thessaloníkist (kreeka keeles Δημήτριος της Θεσσαλονίκης, vene keeles Димитрий Солунский) ehk püha suurmärter Dimitri, ka Dimitri Mürrivoolaja (kreeka keeles Δημήτριος ο Μυροβλύτης, vene keeles Димитрий Мироточец), on kristlik pühak, keda loetakse suurmärtrite hulka. Surnud aastal 306. Õigeusu kirikus on tema mälestuspäev 26. oktoobril, katoliku kirikus 9. aprillil.
Püha Dimitri on Thessaloníki linna kaitsepühak. Thessaloníki Püha Dimitri kirikus (Hagios Demetrios) asub kirst tema säilmetega ning Thessaloníki on pühaku austamise keskus.
Alates 11. sajandist, Kiievi suurvürsti Izjaslavi ajast on ta Rjurikovitšite dünastia kaitsepühak. Eesnimi Dmitri (kirikuslaavi vorm Dimitri) on üks populaarsemaid eesnimesid Venemaal.
Eesti pühakodadest on pühale Dimitrile pühitsetud Ulaskova tsässon Setumaal.

Legend

Kristliku pärimuse järgi oli Dimitri Rooma prokonsuli poeg, kelle salaja kristlust järgivad vanemad lasid ristida ja kasvatasid üles kristlikke tõekspidamisi järgima. Täisealisena asus Dimitri teenistusse keiser Galeriuse sõjaväes. Pärast enese avalikku tunnistamist kristlaseks ning avalikku jutlustamist lasi keiser ta vanglasse heita ja odadega läbi pista. Thessaloníki kristlased korraldasid salaja tema matused. Üks Dimitri järgijaist võttis enda valdusesse pühaku verega määrdunud rüü, millele on hiljem omistatud palju imetegusid.
Teise versiooni järgi oli Dimitri pärit Rooma ametniku perekonnast Sirmiumi linnas. Sellega seoses on arvatud, et ta maeti Sirmiumis ja toodi Thessaloníkisse hiljem, kui Thessaloníki omandas sõjalise tugipunktina suurema tähtsuse.
Esimene teade püha Dimitri austamisest pärineb ajast 150 aastat pärast tema surma, seetõttu on kaheldud ka tema ajaloolisuses. Siiski, Thessaloníki suurim, pühale Dimitrile pühitsetud kirik Hagios Demetrios pärineb aastaist 441–442, seega oli pühak 5. sajandil juba väga tuntud.
Mürrivoolaja nime sai pühak siis, kui pärimuse järgi 7. sajandil kahtles kohalik ülempiiskop Thessaloníki Johannes pühaku säilmete autentsuses, ent muutis meelt, kui neist hakkas nõrguma vedelat lõhnavat mürri.

Ikonograafia

Vanimad, 7.–8. sajandist pärit kujutised pühast Dimitrist Thessaloníki Püha Dimitri kirikus kujutavad teda noore mehena Bütsantsi keiserliku ametniku rõivais (põlvini tuunika ja pahkluudeni ulatuv mantel paludamentum, millel näha tablion). Hiljem, võib-olla temale omistatud imetegude tõttu Thessaloníki piiramistel, on ikonograafias juurdunud tava kujutada teda turvises, oda ja kilbiga sõdurina.
Kadri Kasak

Kadri Kasak on Eesti laulja. Ta on osalenud telesaadetes "Kaks takti ette" ja "Eesti otsib superstaari".
Helmut Raig

Helmut Raig (19. aprill 1922 Kõlleste vald, Võrumaa – 3. detsember 2002 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu

Helmut Raig oli talupidaja poeg ja Ivar Raigi isa.
Lõpetas 1940 Jäneda põllumajanduskeskkooli, 1951 TÜ agronoomiateaduskonna ja 1955 Moskvas Timirjazevi-nimelise Põllumajanduse Akadeemia aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1956, Moskva); põllumajandusdoktor (1971, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Пути и способы рационального использования сланцевой золы и сланцевых смол в растениеводстве и земледелии". Oli 1940–1941 Petserimaal Kirovo mõisa (riigimõis) raamatupidaja, 1941–1944 Võrus ja Kanepis põllumajanduse konsulent, 1944–1948 Uusna sovhoosi direktor, 1951–1971 EPA-s: 1951–1956 mullateaduse, agrokeemia ja maaviljeluse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1956–1971 maaviljeluse kateedri dotsent, 1960–1964 dekaan ja 1964–1966 maaviljeluskateedri juhataja. Töötas 1971–1994 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudis (EMMI): 1971–1984 põllumajanduse osakonna juhataja, 1984–1994 uute söödakultuuride grupi juhataja, konsultant, 1994– Eesti Maaülikooli emeriitprofessor.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: põlevkivisaaduste (õli, fenoolid, tuhk) kasutamise võimalused taimekasvatuses, liblikõieliste söödakultuuride kasvatus, uue söödakultuuri ida-kitshernes (Galega) aretamine ja juurutamine ning levitamine, mügarbakter Rhizobium galegae tüve eraldamine ja sellest bakteripreparaadi galeperliini loomine. 4 autoritunnistust, ligi 100 teadustrükist.
Iia ristimänd

Iia ristimänd on ristimänd Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Iia külas.
Ümbermõõt 2,6 m, kõrgus 25 m (1998).
Männi tüvesse on lõigatud riste.
Mõnuvere

Ajalugu

Mõnuvere on vana hajatalude rühm. Seda on juba 16. sajandil nimetatud külaks, aga kohati on seda arvatud naabruses olevate Sugalepa või Soosalu küla alla. 20. sajandi alguseks kujunes Mõnuverest kompaktsem küla.
Mõnuvere kuulus Albu mõisa alla. Küla on esmamainitud 1564 kujul Monneuer. 1739 nimetati talurühma Monefer, 1866 talurühma Менуферъ ja 1913 Менувере küla.
Mõnuvere hõlmab Kooksimetsa ja Palginõmme talurühma. Kooksimetsa kuuluvad Miilimäe, Sildevahe ja teised talud. Seda kohanime on esmamainitud 1852 kujul Kooksemetsa nurm.
Palginõmme rajati umbes 1800 ja seda esmamainiti 1811 kujul Palkinömme. Palginõmme kuulus 1920-ndatest 1950-ndateni Saare külla. Seejärel jagati Saare küla kaheks, millest Palginõmme liideti Mõnuverega ja ülejäänu Sugalepaga.
Tõenäoliselt tuleneb külanimi isikunimest, millele liitub -vere. Paralleeliks võib tuua Saaremaal asuva Mõnnuste küla, ehkki sellegi nime päritolu on ebaselge.

Loodus

Küla läbi Tarvasjõgi. Sellest läände jääb Palginõmme raba. Kaugemale läände väljapoole küla piire jääb Kakerdaja raba ja lõunasse Hallikivi raba.
Mõnuvere loodeosa jääb Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumile.

Kultuurimälestised

Küla lõunaosas asub arheoloogiamälestisena kaitse alla võetud pelgupaik.
Taiga-peenpoorik

Taiga-peenpoorik (Skeletocutis odora) on seeneliik. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida mustika, jänesekapsa ja naadi kasvukohatüübist.
Q (Star Trek)

Q on väljamõeldud tegelane Star Treki ulmemaailmas. 
Teleseriaalides "The Next Generation", "Deep Space Nine" ja "Voyager" kehastas teda Ameerika Ühendriikide näitleja John de Lancie.
Pärm

Küpsetuspärm

Toiduainetööstuses kasutatakse enim pärmseent Saccharomyces cerevisiae ehk pagaripärmi. Pärmiseente toime:
pärmi ensüümid lõhustavad tainas sisalduvaid suhkruid alkoholiks ja süsihappegaasiks. Süsihappegaas jääb tainasse mullidena ja kergitab seda. Moodustunud alkohol küpsetamise ajal aurustub.

Juuretis

Eraldi saab mainida võimalikult naturaalsel meetodil valmistatud pärmijuuretise vormi. Looduslik pärmijuuretis on võrreldes küpsetuspärmiga aeglasem ja ka annustamine ning kergitusprotsess erineb tunduvalt presspärmiga küpsetamise omast. 
Uuemad kokandusraamatud pakuvad aga juba ka retsepte kus 1 gramm presspärmi (50 grammi juuretise kaudu jne) pannakse kergitama 1 kilo leivatainast – protsess hakkab sarnanema meie esivanemate aegse juuretise omaga – leivatainast kergitatakse 5–12 tundi .....

Õllepärm

Õllepärmis on palju B-vitamiine ja kvaliteetseid valke (üle 30%).

Toitainete sisaldus ja energia

Toidulisandina kasutatavad pärmid on söögikordade vahel väga head valgurohked lisandid ka taimetoitlastele. 
Pärmis on palju valke, vitamiine, mineraalaineid ja ensüüme. Pärmis on rohkelt ka rauda, vereloomet reguleerivat B-vitamiine, foolhapet ning kaaliumi ja fosforit.
Toiduenergia arvestusel saab lähtuda mitmetest lihtsustatud statistilistest meetoditest ja arvestustest ning indeksitest nagu:
Kalorite arvestus (inglise caloric value )
Valgu indeks (inglise protein index)
GI indeks (inglise glycemic index)
Põletiku indeks (inglise inflammation index)
Richard Schulze-Kossens

Richard Schulze-Kossens (2. oktoober 1914 – 3. juuli 1988 Düsseldorf) oli Relva-SS ohvitser ja adjutant.

Biograafia

Richard Schulze sündis Berliinis Spandau linnaosas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1934. aastal astus ta Allgemeine SS-i. Sama aasta novembris liitus ta Adolf Hitleri ihukaitseüksusse (Leibstandarte SS Adolf Hitler). Aastatel 1935–1937 õppis Bad Tölzi sõjakoolis. 1937. aasta juulis määrati Theodor Eicke adjutandiks. Mõni aeg hiljem oli ta ka August Heissmeyeri ja Saksamaa välisministri Joachim von Ribbentropi adjutant, võttes osa Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimisest.
1940. aastal liitus uuesti Adolf Hitleri ihukaitseüksusega. Ta määrati 2. kompanii ülemaks ning võttis osa sõjakäigust läänes. Juunis 1940 toimunud lahingutes Prantsusmaa pärast sai haavata ning määrati uuesti Ribbentropi käsundusohvitseriks, teenides selles ametis augustini 1941. Seekord osales ta lahingutes idarindel. Lahingute käigus sai haavata, mistõttu võeti rindelt ära ning määrati Adolf Hitleri adjutandiks, kus teenis kuni 1944. aasta detsembrini. 1945. aasta märtsist oli 38. SS-Grenaderidiviisi Nibelungen komandör.
Pärast sõja lõppu oli ta kolm aastat lääneliitlaste sõjavang. Sel ajal võttis ta uue nime Richard Schulze-Kossens. Nürnbergi protsessil andis tunnistusi Joachim von Ribbentropi sekretäri Ernst von Weizsäckeri asjus. 1951. aastal lõi koos Otto Kummi, Felix Steineri ja Paul Hausseriga sõjaveteranide ühingu "Hilfsgemeinschaft auf Gegenseitigkeit der Angehörigen der ehemaligen Waffen-SS" (HIAG). Pärast Lääne-Saksamaa loomist 1949. aastal töötas Richard Schulze-Kossens ärimehena, ka oli ta tuntud kirjanikuna.
Richard Schulze-Kossens suri 1988. aastal kopsuvähki. Tema matustele olid tulnud paljud endised Relva-SS-i sõdurid. Ta maeti 11. juulil.

Isiklikku

Tal oli vend Hans-Georg Schulze, kes oli Richardist kolm aastat noorem, kuid kes suri idarindel juulis 1941.
Siidikedrik

Siidikedrik ehk siidiliblikas  (Bombyx mori) on siidikedriklaste (Bombycidae) sugukonda kuuluv liblikaliik.
Siidiliblika röövikud ehk siidiussid valmistavad siidniidist kookoni, milles nukkuvad. Kookoni niit on lahtiharutatav, seda on kasutatud siidriide valmistamiseks.
Siidikedrikud on tänapäeval säilinud kasvandustes, aretuse käigus on valmikud kaotanud lennuvõime.
Siidikedriku röövikud toituvad valge mooruspuu (Morus alba ehk Morus bombycis) lehtedest, aga söövad ka mõnede teiste mooruspuuliste (Moraceae) sugukonna puude lehti.
Metroo

Metroo ehk allmaaraudtee on linnasisese ühistranspordi liik (raudtee), mis ei kasuta linna tänavatevõrku – metrooliinid on rajatud maa-alustesse tunnelitesse või tänavate kohale estakaadidele. Paljudes linnades on metroo kesklinnast kaugemal ka maa peal, kuid sel juhul samatasandiliste ristumisteta muu transpordiga.
Metroos kasutatakse transpordivahenditena elektrironge. Tunneli piiratud ruumi tõttu saavad metroorongid elektritoite enamasti toiterööpast.
Maailma vanim metroo on Londoni metroo (avati 1890), vanuselt teine on Budapesti metroo (avati 1896); järgnesid Glasgow (1896), Chicago (1897), Pariis (1900), Boston (1901), Berliin (1902), Ateena (1904), New York (1904) jne.
Mäetaguse kalmistu

Mäetaguse kalmistu on kalmistu Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Liivakünka külas. Ajalooliselt jäi ta Jõhvi kihelkonda.
Kalmistu rajati arvatavasti millalgi 19. sajandi lõpul trapetsikujulisele maatükile, mille pindala on 0,8 ha. Arvatavasti millalgi 20. sajandi alguses rajati kalmistu keskele puust kabel.
Hiljem lisati ida- ja kaguküljele uus kalmistuosa. Varasemate osade üldpindala kokku on 2,5 ha. Arvatavasti millalgi 1970. aastatel rajati kalmistust ida poole uus kalmistuosa, mille pindala on 1,5 ha.
Kalmistu lääneosas (algses osas) paikneb Balti pataljoni võitlejate matmispaik mälestussambaga, mis on 2003. aastast kultuurimälestis.
Pääsuloend

Arvutiturbes tähendab pääsupiiramisloend (ACL, ehk Access Control List) objektidele kaasatavaid õiguste loendeid. Loendis määratletakse, kellel või millel on õigus objektidele ligi pääseda ning mida on sellega lubatud teha. Tavapärases pääsupiiramisloendis määratletakse igas kirjes isik ja toimetus: näiteks, kirje (Liisi, delete) faili XYZ pääsupiiramisloendis annab Liisile õiguse faili XYZ kustutamiseks.

Pääsupiiramisloenditel põhinevad turvamudelid

Kui pääsupiiramisloendil põhinevas turvamudelis saadetakse objektile päring mingisuguse toimingu läbiviimiseks, siis leitakse esmalt loendist vastavad kirjed, ning seejärel otsustatakse toimetuse jätkamise üle. Peamine küsimus pääsupiiramisloendil põhineva turvamudeli määratlemisel tekib loendite muutmisel – kellel on õigus seda teha ning millised muudatused on lubatud.
On kahte liiki pääsupiiramisloendeid kasutavaid süsteeme: valikulised (ingl.k. discretionary) ja kohustuslikud (ingl.k. mandatory). Kui süsteemil on valikuline pääsupiirang, siis on selle tekitajal või omanikul õigus täielikult piirata ligipääsu sellele objektile, muuhulgas niiviisi, et ligipääs lubatakse kõikidele teistele. Süsteemil on kohustuslik pääsupiirang siis, kui see allub üle terve süsteemi kehtivatele piirangutele, mis on pääsupiiramisloendis määratletud õigustest tähtsamad.
Harilikud pääsupiiramisloendite süsteemid määravad õiguseid üksikutele kasutajatele, mis võib suure kasutajahulga puhul tülikaks osutuda. Uuemas, rollidel põhinevas pääsupiirangus, antakse õiguseid rollidele, ning rolle jaotatakse omakorda kasutajatele.

Failisüsteemide pääsupiiramisloendid

Failisüsteemides on peamiseks piiramise vahendiks kasutajatunnus (POSIX-is jõus olev UID).
Loend on andmestruktuur, harilikult tabel, mis sisaldab kirjeid üksikute kasutajate või rühmade õigustest kindlatele süsteemiobjektidele, nagu programmid, protsessid, või failid. Linux-is, Mac OS X-is, OpenVS-is, ning Windows-is nimetatakse neid kirjeid pääsupiiramiskirjeteks (ingl.k. Access Control Entries). Igal ligipääsetaval objektil on selle pääsupiiramisloendile suunav tunnus. Kindlaid ligipääsuõiguseid määravad õigused: näiteks kas kasutajal on lubatud objektist lugeda, sinna kirjutada, ning seda käivitada. Mõningad pääsupiiramisloendid on võimelised piirama seda, kas kasutajal või nende rühmal on lubatud objekti pääsupiiramisloendit muuta.
Pääsupiiramisloendite ideed on mitmetes erinevates operatsioonisüsteemides erinevalt teostatud, kuigi on olemas ka POSIX-i "standard". (POSIXi turvavisandid .1e ja .2c võeti tagasi, kui selgus, et need kujuneksid liiga laiahaardeliseks, tööd ei saadud valmis, kuid rohkem väljakujundatud pääsupiiramisloendeid määratlevasid osasid on laialt teostatud, ning neid tuntakse POSIX pääsuloenditena.)
Tamme mõis (Nõo)

Tamme mõis (saksa keeles Tammenhof) oli Tähtvere mõisa karjamõis Nõo kihelkonnas Tartumaal.
Tänapäeval asub endine mõis Tartu linnas Tammelinna asumis, millele mõis on ka nime andnud. Mõisa tagasihoidlik peahoone asub praegu aadressil Suur kaar 54 ja mõne ümbritseva hoone puhul on veel aimata endisi mõisahooneid. Paremini on säilinud mõisa Tamme kõrts Riia maantee ja Ravila tänava nurgal ning alles on ka üks mõisa tiikidest. 1923. aastal liideti Tartu linnaga 144 hektarit Tamme mõisa maad uue Tammelinna linnaosa tarbeks.
Tallinna Barokkorkester

Tallinna Barokkorkester on aastal 1986 asutatud orkester, mis viljeleb peamiselt barokkmuusikat. Orkester oli Eestis pikka aega ainus, kes mängis barokiajastu instrumentidel.
Orkestri kunstiline juht ja ühtlasi mänedžer on Egmont Välja.
Orkester esines oma kõrgajal aastas umbes 30 kontserdiga. Orkester on esinenud paljudel rahvusvahelistel ja Eesti muusikafestivalidel, kuni 2013. aastani nt kõikidel Haapsalu Vanamuusikafestivalidel.
Totskoje

Totskoje on küla Venemaal Orenburgi oblastis, Totski rajooni keskus.
Küla asub 200 km Orenburgist loodes.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt 6898. 2002. aastal oli elanikke 7201.
1950ndail aastail toimusid Totskoje piirkonnas maapealsed tuumapommide lõhkamised.
Söödi tänav (Rakvere)

Söödi tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas.
Ida-läänesuunaline tänav on Rakvere linna kõige loodepoolsem tänav, see saab alguse Lääne tänavalt. Suundudes lääne suunas, lõpeb tänav Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee ristmikuga.
Tänava pikkus on 98 meetrit. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennul mõõdetuna ligikaudu 1,9 km. 
Tänava ääres paikneb viis eramut, mis on ehitatud 20. sajandi teisel poolel.
Michael Wittlich

Michael Wittlich (ka Mihkel Vitsut; 26. september (vkj) 1866 Kunda – 6. veebruar 1933 Tartu) oli eesti keemik.
Ta sündis Kunda mõisa rehevanema Kristjan Vitsuti ja selle abikaasa Miina kolmanda lapsena. Tal olid kaks vanemat õde, Maria ja Mai. Ta suri 6. veebruaril 1933 Tartus ning maeti Vana-Jaani kalmistule.

Hariduskäik

Alghariduse omandas Michael Wittlich Kunda külakoolis, kus jäi silma John Karl Girard de Soucantonile, kes aitas andekat noormeest haridust omandada ja ülikooli lõpetada. Pärast Rakvere kreiskooli ja Tallinna Reaalkooli lõpetamist õppiski ta aastail 1885–1890 Riia Polütehnikumis keemiat.

Kutsetegevus

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 1890–1901 Tallinnas Girardide perekonnaga seotud aktsiaseltsi "R. Mayer" keemiatehases ning oli viimaseil aastail selle tehniline juhataja. Aastatel 1901–1905 tegutses ta insenerkonsulendina firmas "Rosen & Co" ja "Estländischer Landwirtschaftlicher Vereini" juures. Seoses tööga külastas ta paljusid keemiatööstuse ettevõtteid nii kodu- kui ka välismaal, kujunedes nõnda hinnatud eksperdiks keemilise tehnoloogia valdkonnas.
Tänu tema praktilistele kogemustele ning teadmistele kutsuti Wittlich 1905. aastal Riia Polütehnikumi adjunkt-professoriks, kus sai varsti hinnatud pedagoogiks ja teadlaseks. Alates 1910. aastast nimetati ta Polütehnikumi korraliseks keemilise tehnoloogia professoriks. Õppetöö ja teadustegevuse kõrvalt tegutses ta keemiateaduskonna dekaani, prorektori ja alates 1916. aastast, mil Polütehnikum oli evakueeritud Moskvasse, ka selle rektorina. 1918. aastal viibis ta taas Lätis ning aitas rajada Läti Ülikooli.
Eesti iseseisvumise järel pöördus ta tagasi kodumaale ning määrati haridusministri käskkirjaga 20. augustist 1919 Tartu Ülikooli keemilise tehnoloogia professoriks. Aastail 1920–1925 oli Vittlich õppetöö kõrvalt matemaatika-loodusteaduskonna dekaan ja ülikooli valitsuse liige. Ka pärast professoriametist lahkumist 1. jaanuaril 1932 jäi ta ülikooli teenistusse eradotsendina, lugedes üliõpilastele jätkuvalt erialaseid loenguid.

Teadustegevus

Michael Wittlich on teinud uurimusi suhkru- ja tärklisetööstuse ning käärimisprotsesside tehnoloogia alal. Ta on uurinud muu hulgas Eesti kohalike kütuste (turba ja põlevkivi) keemilist koostist ning põlevkiviõli otstarbekat kasutamist. Ta on olnud Eesti Vabariigi algaastail riikliku ettevõtte "Riigi Põlevkivitööstus" nõukogu liige. 1925. aastal asutas ta Tartu Ülikoolis koos Paul Kogermanniga põlevkivi uurimise labori. Michael Wittlich on kirjutanud ka esimese eestikeelse keemiatehnoloogiaõpiku "Valitud peatükid tehnoloogiast", Tartu 1927.

Hobid

Michael Vittlichit olevat Eesti spordiringkondades tuntud kui head tennisemängijat, mistõttu ta ka vanas eas "noore ja paenduvana" püsinud.

Pere

Tema abikaasa oli muusikalise haridusega. Neil oli viis last. Neljas neist oli grafoloog Bernhard Wittlich ja viies Felix Wittlich.
Kodutunne

Saatest

Saade on loodud eesmärgiga aidata inimesi, kes mingil põhjusel on hätta sattunud ja ise oma jõududega olukorrale lahendust ei leia. Keskendutakse peamiselt lastele. Igal lapsel on õigus soojale toale, pesemisvõimalusele ning päris oma voodile.
Saate ehitustegevust rahastavad ettevõtjatest ja eraisikutest annetajad.
Eraisikute annetused toimuvad läbi annetustelefonide: 900 6225 (5 eurot), 900 7718 (10 eurot), 900 7719 (25 eurot)
Läbipaistev pangakonto

Läbipaistev pangakonto (inglise keeles transparent account) on pangakonto, millel toimuvad tehingud on täielikult läbipaistvad. Igaüks võib igal ajal interneti kaudu kontrollida kontol toimunud sissetulekuid ja väljaminekuid.
Läbipaistvat pangakontot kasutavad põhiliselt kasumit mittetaotlevad organisatsioonid ja kodanikualgatused, sealhulgas sihtasutused, mittetulundusühingud, poliitilised parteid jne.
Läbipaistva pangakonto kasutamise eesmärk on suurendada organisatsiooni või kodanikualgatuse usaldusväärsust.
Marmorvähk

Marmorvähk (Procambarus fallax f. virginalis) on soovähi (Procambarus) perekonda kümnejalaliste seltsi kuuluv vähivorm.
Ta paljuneb partenogeneetiliselt. Tõenäoselt on tegu akvaariumis moodustunud vormiga, mis aga hiljem on sattunud loodusesse ja osutunud invasiivseks.
Eesti Maaülikool uurib laboris marmorvähki, et ohjata tema levikut ja kaitsta jõevähki.
2018. aasta kevadel leiti marmorvähki Narva veehoidlast.
Bürgermusse

Bürgermusse oli linnakodanike klubi nimetus mõnes Baltimaade linnas. 
Tuntuim Bürgermusse asutati Tartus 1791. aastal , teised samanimelised klubid tegutsesid Kuressaares ja Paides. 
Tartu Bürgermusse maja asus kesklinnas Uue-Turu tänavas. Maja hävis Teises maailmasõjas. 
15.–18. oktoober (vkj 3.–6. oktoober) 1857 toimus maja juures Baltimaade esimene suurem põllumajandus- ja käsitöönäitus.
Krystyna Palmowska

Krystyna Palmowska (sündinud 11. novembril 1948 Varssavis) on poola alpinist.
Ta on mägironija, kes on tõusnud esimese naialpinistina kaheksatuhandelise Broad Peaki tippu. 
Ta on hariduselt elektroonikainsener.

Alpinism

1977. aastal tõusis ta koos Anna Czerwińskaga Matterhorni tippu põhjaseina kaudu. Järgmisel aastal ronis ta jälle Matterhorni põhjaseinal, seekord jõudis ta koos Anna Czerwińska, Irena Kęsa ja Wanda Rutkiewicziga esimeste naistena Matterhorni tippu põhjaseina kaudu talvisel perioodil.

Tõusud kaheksatuhandelistele

1975. aastal võttis ta osa Poola ekspeditsioonist Gasherbrum II-le (8034 m). 1980. aastal üritas ta tõusta Kanchenjungale (8586 m), kuid tippu ei jõudnud.
1982. ja 1984. aastal võttis ta osa Karakoramis maailma kõrguselt teise mäetipu K2 (8216 m) vallutuskatsest, kuid mõlemad tõusud ebaõnnestusid.
René Beermann

Johannes René Beermann (31. august 1903 Strelna, Peterburi kubermang – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna Linna Saksa Poeglaste Gümnaasiumi, 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Estonia vilistlane.
Ta oli aastail 1928–1930 vandeadvokaat Walter Kraffti abi, aastatel 1930–1935 vandeadvokaat Eduard von Nottbecki abi, 1935–1940 vandeadvokaat Paides. 1941. aastal asus ta järelümberasujana Saksamaale, oli seal kohtunik, hiljem teenis Saksa sõjaväes. 1947. aastal asus ta Inglismaale, 1950. aastail oli Glasgow' ülikooli lektor.

Isiklikku

Tema isa oli Gustav Johannes Beermann oli luterlik vaimulik Tbilisis, Tsarskoje Selos ning Kadrina Katariina koguduse ja Ilumäe koguduse õpetaja (ja Viru praostkonna praost); onu Christoph Wilhelm Beermann oli luterlik vaimulik Tbilisis, Strelnas, Oranienbaumis ning Järva Peetri koguduse õpetaja (ja Järva praostkonna praost). Vanaisa Gustav Beermann oli Põltsamaa kihelkonna kooliõpetaja ja kirikute ehitusmeister, teine vanaisa Gustav Hüsemann oli Tbilisi linnakoguduse ja Taga-Kaukaasia sõjaväe ringkonnaõpetaja.
Sisend/väljund

Lühendiga I/O (inglise keeles Input/Output ehk Sisend/Väljund) tähistatakse arvuti suhtlust kas selle kasutajaga, andmekandjate, üle arvutivõrgu teiste arvutite või välise maailmaga. I/O'ks kasutatavaid seadmeid nimetatakse tihti perifeeriaseadmeteks.
15 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 15 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Sõjamäe vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.
Piltvaip

Piltvaip on suure formaadiga temaatiline seinavaip.
Prantsusmaal Kuninglikus Gobelini Manufaktuuris toodetud piltvaipasid on nimetatud gobeläänideks.
Euroopast on vanim piltvaip teada 11. sajandist (Bayeux' vaip).
Audru valla lipp

Audru valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Audru valla lipp.
Lipp kinnitati 31. märtsil 1994.
Audru valla lipu autoriks on AGE Pärnu.

Lipu kirjeldus

Audru valla lipp on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülal roheline, keskel valge ja all must. Normaalmõõtmetega lipul on rohelise laiu laius 65 cm, keskmisel 10 cm ning alumisel 30 cm. Lipu roheline toon on rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi 355C. 
Lipu normaalmõõtmed on 165x105 cm ning proportsioonid 11:7.

Põhjendus

Valge laid sümboliseerib Audru jõge, mis algab Lavassaare järvest ja suubub Pärnu lahte. Must sümboliseerib soid ja rabasid, roheline aga metsa ja põllumaad.

Lipu ajalugu

Lipp on kinnitatud Audru valla lipuna 31. märtsil 1994. Lavassaare valla ja Audru valla ühinemisel, 20. oktoobril 2013 tekkinud uue omavalitsusüksuse Audru valla lipu ja vapina jäid kasutusele endised Audru valla sümbolid. Lavassaare valla sümboolika anti aga hoiule Lavassaare Külaseltsile.