google/wiki40b huggingface dataset:
Issa Diop

Issa Laye Lucas Jean Diop (sündinud 9. jaanuaril 1997 Toulouse'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Premier League'i klubis West Ham United.
Diop alustas klubikarjääri kodulinna klubis Toulouse FC, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi 2015. aasta novembris ning lõi juba oma teises mängus klubikarjääri esimese värava.
2018. aasta juunis liitus ta West Ham Unitediga, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Arvatav üleminekusumma oli 22 miljonit naelsterlingit, millega oli Diop West Ham Unitedi läbi aegade kallim ost. Tema Premier League'i debüüt ei alanud hästi, kui ta lõi 25. augustil toimunud mängus Arsenali vastu omavärava, kuid juba kolm päeva hiljem liigakarikamängus AFC Wimbledoni vastu oma esimese värava West Ham Unitedi kasuks. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta West Ham Unitedi kasuks 22. veebruaril 2019 mängus Fulhami vastu.
2016. aastal tuli Diop Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa meistriks.
Batübiondid

Batübiondid ehk süvaveeorganismid on veeorganismid, kes asustavad veekogude väga sügavaid osasid, kuhu päikesevalgus kunagi ei ulatu, enamasti sügavamal kui 700–1000 m.
Batübiontide seas moodustavad enamiku loomad ja heterotroofsed mikroorganismid (eriti bakterid).
Organisme, kes eelistavad elada veekogude sügavamates osades, nimetatakse batüfiilideks.
Eesti Kultuuriselts Moldovas

Eesti Kultuuriselts Moldovas (rumeenia keeles Organizația Obsteasca Comunitatea Estona din Republica Moldova; ka Chișinău Eesti Kultuuriselts) on Moldovas Chișinăus tegutsev Moldovas elavaid eestlasi ühendav selts. 
Seltsi esimees on Igor Goncearov.
Siim Poll

Siim Poll (14. august 1965 Haapsalu – 6. november 2014) oli eesti muusikapedagoog, pianist ja kontsertmeister.
Ta lõpetas aastal 1984 klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (Tiina Kuriku ja Bruno Luki õpilasena). Aastal 1990 lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi (Bruno Luki klassis); aastal 2003 Eesti Muusikaakadeemia magistriõppe Ivari Ilja juhendamisel, kaitsnud tööd "Clara Schumanni klaverikäsitlusest klaverikontserdi a-moll op. 7 põhjal" (Kristel Pappeli juhendamisel).
Ta töötas aastatel 1986–1994 kontsertmeistrina Nõmme Muusikakoolis, aastast 1991 tegutses ta vanemkutseõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja aastast 1997 kontsertmeistrina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.
Ta on tegutsenud interpreedina, tema repertuaaris oli klassikute (Wolfgang Amadeus Mozarti, Franz Schuberti ja Johannes Brahmsi looming), aga ka eesti heliloojate (Mart Saare, Eduard Oja, Urmas Sisaski, Erkki-Sven Tüüri, Mart Siimeri ja Toivo Tulevi loomingut). Samuti on ta esinenud klaverisaatjana, koostööpartnereiks on olnud Anne-Liis Poll, Mati Kõrts, Tarmo Sild, Henno Soode, Valentīna Tāluma, Mati Turi, Peeter Sarapuu, Toomas Vavilov ja teised. Ta on osalenud klahvpillimängijana NYYD Ensemble'i ja ERSO kavades. Ta on olnud tegev ka meelelahutus- ja levimuusikuna, on kuulunud ansamblitesse Evergreen 94 ja Free Style.
Siim Poll suri 6. novembril 2014 ja ta maeti 16. novembril 2014 Rahumäe kalmistule.

Isiklikku

Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene naine oli Kadri Hunt; nende lapsed on pianist Mihkel Poll ja viiuldaja Mari Poll. Aastast 1996 oli ta abielus koorijuhi, laulja ja muusikapedagoogi Anne-Liis Polliga.
Sebukeelne Vikipeedia

Sebukeelne Vikipeedia (sebu keeles Wikipedya sa Sinugboanon) on Vikipeedia sebukeelne versioon, mis loodi 2005. aastal (sebu keel on üks keeltest, mida räägitakse Filipiinidel).
Sebukeelne Vikipeedia on artiklite arvult 2. kohal (inglise keeleversiooni järel).
Seisuga 13. aprill 2019 oli seal enam kui 5,3 miljonit artiklit, kuid keeleversiooni arengutaset iseloomustav parameeter "sügavus" on ülimalt madal: 1,5 (näiteks eestikeelses versioonis on see 24 ja ingliskeelses koguni 954). Praktiliselt kõik artiklid on bottide loodud. 
Administraatoreid on kuus, aktiivseid kaastöölisi 140.
Pärnu Mai Kool

Pärnu Mai Kool on põhikool Pärnus Mai tn. 3 aadressil. Kool alustas tegevust 2014. aastal peale koolireformi, mis viis Pärnu Ühisgümnaasiumi Mai tänavalt Kooli tänavale.
Soodla (perekonnanimi)

Soodla on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Soodla võeti nimede eestistamise käigus aastatel 1935–1937 55 korral. Seda võtsid isikud, kelle varasem nimi oli näiteks Bauermann, Bernthal, Joonas, Madisson, Maksimov, Preismann, Saba, Silber, Simmermann ja Veltmann.
Johannes Soodla kandis nime 1937. aastal perekonnanimede kaitseregistrisse.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Soodla 144 mehel ja 145 naisel. Perekonnanimede levikult on Soodla meeste puhul 491. ja naiste puhul 566. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 7,97.
Tullgarni loss

Tullgarni palee (rootsi keeles Tullgarns slott) on Rootsi kuninglik suveresidents, mis asub Södertälje vallas Stockholmist lõunas Trosa saarestikus Häggnäsvikeni lahe kaldal. 1720. aastal ehitatud palee sisekujundust peetakse parimaks Rootsis. 
1719. aastal lammutati senine renessanssloss ning arhitekt Joseph Gabriel Destain projekteeris praeguse palee, mis valmis 1720. aastal. Merele avatud aed valmis 1820ndail ja selle loomisel võeti eeskujuks Stockholmi kuningalossi taga olev aed. 
1772. aastal läks palee kuningakoja omandusse ning see anti hertsog Fredrik Adolfile, kuningas Gustav III noorimale vennale. Tema ajal uuendati paleed uusklassitsistlikus stiilis, hoone tiibadele ehitati teine korrus ning kogu lossile pandi peale Itaalia stiilis madal katus. Sisekujundate hulgas olid näiteks Louis Masreliez, Jean Baptiste Masreliez, Per Ljung ja Ernst Philip Thoman. Fredrik Adolfi ajal tehtud sisekujundus on suures osas püsinud puutumatuna tänini.
1881. aastal läks palee Gustav V (tollal kroonprints) ja kuninganna Victoria omandusse, kes koos tegid palees mitmeid muudatusi. Peahoone muudeti õdusaks suvekoduks ning sisekujundusse lisati Hollandi-elemente (Victoria päritolumaa järgi).
Okupeeritud Eesti Sõna

Okupeeritud Eesti Sõna oli Eesti Kodanike Keskerakonna paljundatud häälekandja, mis ilmus aastail 1992–1993.
Ajaleht nimetati New Yorgis ilmuva Vaba Eesti Sõna järgi.
Ajaleht on väikese tiraaži tõttu äärmiselt haruldane ja teda ei leidu avalikes raamatukogudes.
Umberto I

Umberto I (ehk Humbert I, Umberto Ranieri Carlo Emanuele Giovanni Maria Ferdinando Eugenio di Savoia; 14. märts 1844 – 29. juuli 1900), oli Itaalia kuningas 9. jaanuarist 1878 kuni oma surmani.
Belfasti ülikool

Belfasti ülikool (inglise keeles Queen's University Belfast) on ülikool Põhja-Iirimaal Belfastis.
Ülikool asutati 1819.
Ülikoolis õpib üle 23 000 üliõpilase (2016).
Jüri Kamenik

Jüri Kamenik (sündinud 25. augustil 1988 Tallinnas) on eesti atmosfääriteadlane.
Ta on kirjutanud raamatu "Eesti pilveatlas". 2020. aastal on ilmumas kirjastus Argoga koostöös "Sinasõprus pilvedega". Sellele sekundeerib Sven-Erik Enno raamat "Välk ja pauk".

Haridus- ja elukäik

Kamenik lõpetas 2008. aastal Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi ja 2013. aastal Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna geograafia erialal, kaitstes bakalaureusetöö teemal "Äikesesademete ajalis-ruumiline jaotus ja pikaajaline muutlikkus Eestis perioodil 1950–2005". 2015. aastal sai ta samast loodusteaduse magistri (loodusgeograafia ja maastikuökoloogia) kraadi.
Alates 2015. aastast on ta Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna doktorant. Doktoritöö teema: "Äärmuslike ilmanähtuste klimatoloogia Eestis ning selle võimalikud tendentsid kliima muutudes" (juhendajad Piia Post ja Jaak Jaagus; pikendatud).
Kamenik töötab alates 2009. aastast ilm.ee-s, kus on meteoroloogia ja loodusnähtuste populariseerija, alates 2017. a sügisest ka sünoptik.
Asus 2018. aasta jaanuarist asus tööle M-Spordis (Fordi) sünoptikuna. Viimase asjaolu survel asutas 31. jaanuaril 2018 ettevõtte Ilmainstituut OÜ, mis pakub erasünoptiku teenuseid, ekspertanalüüse, seminare, loenguid ja kursusi nii ettevõtetele kui eraisikutele, heategevuslikult, aga arendab ka erialast keelekasutust ehk ettevõtte all on loodud ilmaterminikomisjon.
Roosevelti maakond (New Mexico)

Ajalugu

Roosevelti maakond moodustati 28. veebruaril 1903. aastal Chavesi and Guadalupe maakonna osadest. Maakond sai nime USA presidendi Theodore Roosevelti järgi.
Kubuś

Kubuś oli Poola soomusauto, mis ehitati Teise maailmasõja ajal Varssavi ülestõusu käigus Armia Krajowa üksuse "Krybar" poolt Varssavi aedlinnas Powiśle's. Ülestõusu ajal ehitati vaid üks selline masin. Tänapäeval on olemas aga kaks eksemplaari. Nimelt valmistas Juliusz Siudziński 2004. aastal lisaks säilinud originaalile ka täismõõdus töötava koopia, mida eksponeeritakse 2009. aastast Varssavi Ülestõusu Muuseumis (Muzeum Powstania Warszawskiego), originaali säilitatakse Poola Armee Muuseumis.
Originaalmasin valmis kõigest 13 päevaga (alates otsusest masin ehitada, kuni üksusele üleandmiseni). Kubuśt hakati ehitama 8. augustil 1944. aastal Stanisław Kwiatkowskile kuuluvas autoremonditöökojas Powiśle's. Auto konstruktsiooni autor oli Walerian Bielecki (tuntud varjunime Jan all). Jooniseid auto ehitamiseks ei tehtud, kogu konstruktsioon improviseeriti jooksvalt töö käigus.
Soomusauto valmistamiseks kasutati tsiviilveoki Chevrolet 157 šassiid (neid autosid toodeti enne sõda litsentsi alusel Poolas Lilpop, Rau i Loewenstein'i kompaniis). Meeskonna kaitseks kaeti šassii terasplaatidega. Terasplaadid kinnitati poltidega terasraami külge ja keevitati omavahel kokku. Soomusautosse mahtus 8–12 meest. Masin oli relvastatud nõukogude kuulipildujaga DP ja Poolas põranda all toodetud leegiheitjaga "Muster K" (wzór K). Lisaks olid autos granaadid ja sõdurite isiklik relvastus.
Kohe peale valmimist 22. augustil võeti auto kasutusele motoriseeritud üksuses "Wydra". Juba järgmisel päeval kasutati seda koos sõjasaagiks saadud SdKfz 251/3 Ausf.D-ga (mis hiljem sai nimeks Szary Wilk) Varssavi ülikooli peakompleksi ründamiseks. Sakslased olid sinna rajanud sõjaväe garnisoni. Rünnak ebaõnnestus ja seda korrati, taas ebaõnnestunult, 2. septembril. Teises rünnakus sai masin kergemalt vigastada, kuid see suudeti lahingust evakueerita. Parandama seda siiski ei hakatud ja peale starteri ja variaatori eemaldamist jäeti masin 6. septembril Okólnik'u tänavale maha.
Kubuś elas sõja üle ja viidi 1945. aastal Poola Armee Muuseumi, kus sellest sai üks esimesi eksponaate peale sõda. Lisaks taastatud originaalile ehitati 2004. aastal ka töötav koopia, mida kasutatakse tihti paraadidel ja lahingute lavastamisel. Koopia paikneb Varssavi Ülestõusu Muuseumis
Andres Tolts

Andres Tolts (8. oktoober 1949 Tallinn – 18. märts 2014) oli eesti maalikunstnik ja graafik.
Andres Tolts lõpetas 1968. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1973. aastal ERKI tööstuskunstnikuna.
Ta tegutses vabakunstnikuna; lõi muu hulgas maale, kollaaže, raamatugraafikat ning osales kümnetel näitustel.

Isiklikku

Andres Tolts oli abielus Mare Vindiga.
Eesti 2014. aasta noorte suveolümpiamängudel

Eestit esindas 2014. aasta noorte olümpiamängudel Nanjingis Hiinas 17 sportlast 7 spordialal. Eesti ei võitnud mängudelt ühtegi medalit.
Acta Semiotica Estica

"Acta Semiotica Estica" on Eesti Semiootika Seltsi jätkväljaanne, mis avaldab töid semiootika alalt.
Väljaanne on eestikeelne. Selle esimene köide ilmus 2001. aastal, teine köide 2005. aastal, edaspidi on väljaanne ilmunud igal aastal.
Selle toimetajad on olnud Anti Randviir (kd. 1), Andres Kõnno (kd. 1), Silvi Salupere (kd. 2–8; 10, 12, 13), Elin Sütiste (kd. 2–8; 10), Katre Pärn (kd. 6), Andreas Ventsel (kd. 9), Peeter Selg (kd. 9), Mari-Liis Madisson (kd. 9), Ott Puumeister (kd. 9, 12, 13), Ülle Pärli (11), Tanel Pern (11).
Väljaannet publitseerib Tartu Ülikooli Kirjastus.
Cité

Cité saar (Île de la Cité) on Pariisi vanim osa, laevakujuline saar Seine'i jões.
Saarel elas parisiide hõim, kelle järgi Pariisi linn on nime saanud.
Jõe ületamiseks soodsat võimalust pakkunud saarest kujunes Kapetingide ajal (987–1328) praeguse Pariisi südamik. Vanimate ehitiste jäljed on näha Jumalaema kiriku (Notre-Dame) esisel platsil, kus asub ka nullpunkt (point zéro), millest alates arvestatakse Prantsusmaal kõiki vahemaid. Cité saarel on teinegi gooti sakraalkunsti suurteos – Püha kabel (Sainte-Chapelle).
Viimsi–Randvere tee

Viimsi–Randvere tee (registrinumbriga 11250) on kõrvalmaantee Viimsi vallas. Tee pikkuseks on 10,9 km.
Tee saab alguse Tallinna linna, Miiduranna küla ja Viimsi aleviku piiril ning lõpeb Tallinna linna ja Metsakasti küla piiril. 
Tee kulgeb läbi Miiduranna, Lubja, Tammneeme, Randvere ja Metsakasti küla ning Viimsi ja Haabneeme aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Teele jääb 11 bussipeatust: Viimsi, Staadioni, Lubja, Krillimäe, Farmi, Leppneeme tee, Tammneeme, Randvere, Randvere aedlinn, Kirikaia ja Metsakasti.
Teega ristub esimesel kilomeetril Viimsi–Rohuneeme tee, viiendal kilomeetril Leppneeme tee ja kümnendal kilomeetril Muuga tee.
Tee on peamiselt asfaltkattega, kohati mustkattega. Kuni Viimsi–Rohuneeme teeni on tee klass II, edasi kuni 7,3 kilomeetrini on tee klass III, lõpuosas on tee klass V. Liiklussagedus on kuni 2,7 kilomeetrini üle 6000 auto ööpäevas, edasi kuni Leppneeme teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi kuni 9. kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas, tee lõpuosas 3000–6000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Viimsi ja Haabneeme alevikus (50 km/h), Lubja külas (70 km/h), Tammneeme külas (50 km/h) ning alates 8. kilomeetrist (50 km/h). Tee on valgustatud kuni 5,5 kilomeetrini.
Martin McDonagh

Martin McDonagh (sündinud 26. märtsil 1970 Londonis Suurbritannias) on iiri näitekirjanik ja filmirežissöör.
Ta on tuntuks saanud eelkõige oma kahe näidenditriloogiaga ("The Leenane Trilogy" ja "The Aran Islands Trilogy") ja kuuldemängudega. Tema näidendeid on ette kantud ka Broawayl ja need on pälvinud eri auhindu.
2004. aastal tegi McDonagh oma filmidebüüdi, kui ilmus lühifilm "Six Shooter". Film pälvis 2006. aastal Oscari parima lühifilmi kategoorias.
Lalsi Püha Nikolause kirik

Ajalugu ja arhitektuur

Venemaa siseministeerium eraldas 2. veebruaril (vkj) 1869 suure hulga raha uute õigeusu kirikute ehitamiseks Läänemere kubermangudesse. Ka Kolga-Jaani ehitatav uus kirik sai oma rahaeralduse sealt.
Kirikuhoone projekteeris Riia arhitekt Heinrich Scheel. Sama projekti järgi, kuid väikeste muudatustega, ehitati kirikuhoone veel Arussaarde, Penujasse, Urustesse ja Saaremaal kümnesse kohta.
Kolga-Jaani õigeusu kihelkonnakiriku asupaigaks valiti Lalsi küla. Hoone ehitamist alustati 1871. aastal. Ehitamiseks kasutati peamiselt kohalikku lõhutud maakivi, mis seestpoolt hiljem krohviti ja värviti. Hoone on peaaegu võrdhaarse kreeka risti kujulise põhiplaaniga, eeskoda venitab läänes ristihaara pisut pikemaks. Nelitise kohal paikneb kaheksatahuline madal tambuur ja selle peal on uusbarokse vormiga kaheksatahuline kuppel. Haarade sisenurkadest kasvavad välja kaheksatahulised abitornid, mis aitavad viklite kandadel võtta vastu tambuuri ja kupli rõhtjõude. Abitornide kuplid on lahendatud nii, et tekib mulje bütsantsi viiskuppelkirikust. Hoone kõrgus on umbes 15 m, see oli mõeldud umbes 450 inimese mahutamiseks.
Kirik sai valmis 15. juunil (vkj) 1873 ning pühitseti pühale Nikolausile 30. augustil (vkj) 1873. Samal ajal ehitati kirikuhoone lähikonda veel kolm sarnase materjalikäsitlusega maja – preestrile, köstrile ja uuele õigeusu kihelkonnakoolile.
Kirikule ehitati juba 1878. aastal puupõrand, kusjuures kogudus tegi selle töö oma raha eest. Puust kellatorn ehitati 1880. aastal, kellad kinkis keiser Aleksander II. Põhjalik remont võeti kirikus ette juba 1886. aastal. Muuhulgas tehti suuri krohvi- ja katusetöid. On tõenäoline, et kirikuruumi maalingud pärinevad sellest ehitusjärgust.
Kirikut on 1980. aastate algul uuritud ja inventeeritud. Tõenäoliselt pärast seda jäeti kirikuhoone hooldamine unarusse, sest hilisem lagunemine on hooldamatuse tagajärg.

Ikonostaas

Puidust ikonostaas on valgeks värvitud, selle kaunistused on aga kuldsed. Ikonostaas tunnistati 2016. aastal kultuurimälestiseks.

Lalsi Vabadussõja mälestussammas

Kiriku juures asub Lalsi Vabadussõja mälestussammas.

Kogudus

Kirikuhoonet kasutab EAÕK Lalsi Püha Nikolause kogudus.
Hinterhornbach

Geograafia

Hinterhornbach asub Hornbachi orus, Lechi veelahkme kõrvalorus. See paikneb Hochvogeli jalamil Allgäu Alpides.
Suur tiikpuu

Suur tiikpuu (lad. Tectona grandis) on Kagu-Aasias levinud heitleheline puuliik, mis kuulub tiikpuu perekonda.
Põhilisteks levialadeks on India, Tai, Indoneesia, Jaava ja Birma. Sissetoodud liigina kasvab Malaisias, Filipiinidel, Aafrika troopilistes metsades ning Kesk-Ameerikas. Puit on tule- ja happekindel, samuti on vastupidav putukatele ja seentele.

Kirjeldus

Tiikpuu kasvab tavaliselt 30–40 meetri kõrguseks ja 1,0–1,5 meetri jämeduseks. Oksavaba tüve võib puul olla kuni 25 meetri ulatuses. Malts- ja lülipuit on teineteisest kergesti eristatavad – maltspuit on kollakas-hall ning kitsas. Värskelt lõigatuna esineb lülipuidu pinnal suur värvikõikumine – see võib olla kollane, roheline, punane. Hiljem valguse ja õhu toimel puidu värvus ühtlustub tumepruuniks. Tihtipeale esineb lülipuidus tumedaid, peaaegu musti triipe, mis muudavad puidu veel atraktiivsemaks. Värskelt lõigatud puul on omapärane lõhn ning katsudes tundub see rasvane.

Kasutusala

Tiikpuud kasutatakse suures osas laevatekkide ja muude laeva puitosade (käsipuud, mastid, aerud jm) valmistamisel. Selle dekoratiivne välimus ja vastupidavus on head omadused mööbli, uste, treppide ning muude sisustuselementide valmistamiseks. Suur õlide sisaldus, tugevus ja tihe puit teeb ta ideaalseks välimööbli materjaliks. Puit on kergesti töödeldav nii masinate kui ka käsitööriistadega, aga selles leiduvate mineraalide tõttu nüristuvad lõiketerad kiiresti. Pindade katmine on raskendatud eeterlike õlide tõttu. Viimistlemiseks tuleb pinnad eelnevalt puhastada. Sisetingimustes kasutatava puidu viimistlemiseks soovitatakse puiduõlisid, väljas kasutatavatele pindadele aga lakke.
Lielvārde muinaslinnus

Lielvārde muinaslinnus oli Daugava lisajõe Rumbiņa suudmes tänase Lielvārde linna territooriumil asunud kohalike liivlaste linnus.
Linnus koosnes 110 x 85 m suurusest pealinnusest ja 150 x 50 m suurusest eeslinnusest.

Ajalugu

Koos ümbritseva külaga oli Lielvārde muinaslinnus 13. sajandi alguses üks Väina liivlaste asuala peamistest keskustest. Sealne linnus oli Uldevene residentsiks. 1201. aastal andis Riia piiskop Albert linnuse benefiitsiks Danielile, kes hiljem sai ka selle piirkonna foogtiks. Enne tema Lielvārdesse asumist oli aga vaja kohalikud liivlased kõigepealt piiskopi võimule allutada, mida tehti 1205.–1206. aasta sõdades. Seejuures pani ristisõdijate vägi 1205. aasta sõjaretke ajal Lielvārde linnuse põlema.
Teist korda süüdati linnus 1212. aastal, mil Daniel sai teada liivlaste plaanist sakslaste-vastane ülestõus korraldada. Selle ennetamiseks vangistas ta kohalikud ülikud ja põletas maha nende linnuse. Daniel võis olla selleks ajaks endale juba eraldi residentsi rajanud.
Endise muinaslinnuse koha peale rajati 14. sajandil Lielvārde piiskopilinnus.
Balkaši järv

Balkaš (kasahhi Балқаш көлі) on soolajärv Kasahstani kaguosas.
Balkaš kuulub Aasia suurimate järvede hulka ning selle pindala on 16 996 km². Keskmine sügavus on 5,8 m ja maksimaalne 25,6 m, veepinna absoluutne kõrgus 341,4 m. Järve läänepoolne osa on magedama veega, idapoolne osa soolase veega, kuna sinna suubuvad väiksemad jõed Ayaköz, Lepsi ja Aksu, kliima on aga kõrbeline ja aurumine väga suur. Kontinentaalse kliima tõttu on novembrist märtsini järvel jääkate ja kitsamates kohtades jääteed. Talvel soolsus mõnevõrra langeb.
Järve voolab küll kõrgmägedest vett ammutav Ile jõgi, kuid suur osa selle veest kasutatakse kunstlikuks niisutamiseks ja tööstuse tarbeks. Järve keskossa suubub äravoolu poolest teine jõgi Karatal. Veehulk Balkaši järves on vähenemas.
Transpersonaalse psühholoogia varamu

"Transpersonaalse psühholoogia varamu" on Eestis ilmuv transpersonaalse psühholoogia temaatikat ning sellega seonduvaid distsipliine käsitlev raamatusari.
Selles sarjas ilmuvad nii klassikalised kui kaasaegsed tekstid, mille valiku eesmärgiks on katta nii üldisemaid ja teoreetilisemaid kui ka spetsiifilisi ja praktilisi transpersonaalseid teemasid.
Enamiku sarjas ilmunud raamatuid on kirjastanud Eesti Transpersonaalne Assotsiatsioon. Sarjal on ühtne kujundus, mille autor on Kalle Müller. Sarja raamatuid on tõlkinud Jürgen Innos, Tanel Mällo, Tiiu Hallap, Andres Tamm, Inna Feldbach jt.
Sarja esimene raamat ilmus 2007. aastal Tartu kirjastuses Väike Vanker – kogumikteos "Egost kõrgemale".
Sarjas on ilmunud tuntud autorite tõlketeoseid (Stanislav Grof, Roberto Assagioli, Ken Wilber, Ralph Metzner, Murray Stein, Tony Wright, Graham Gynn, Pjotr Uspenski, Stanley Krippner, Robert Lanza, Jeremy Narby jt). 2017. aastal ilmus tõlketeoste kõrvale eesti psühholoogi Alar Tammingu "Jalutuskäik iseendasse".
1. FC Nürnberg

Saksamaa liigad

Enne Teist maailmasõda oli Nürnberg tugev klubi, kes tuli korduvalt Saksamaa meistriks ja karikavõitjaks. Enne Bundesliga loomist oli ta Saksamaa meistriks tulnud 8 korda, rohkem kui ükski teine Saksamaa klubi.
Alates Bundesliga rajamisest 1963 on 1. FC Nürnberg mänginud 28 hooaega Bundesligas, 13 hooaega 2. Bundesligas ja 6 hooaega regionaalliigas. Nürnberg on Bundesligast välja langenud 7 korda, rohkem kui ükski teine meeskond. Sealhulgas langes ta Bundesligast välja kohe järgmisel aastal pärast seda, kui 1968 Saksamaa meistriks tuli, olles läbi aegade ainus valitsev Saksamaa meister, kes Bundesligast välja langenud. Kuid teisalt on ta võitnud 2. Bundesliga 4 korda, rohkem kui ükski teine meeskond.

Eurosarjad

Nürnberg on osalenud eurosarjas viis korda.
Esimest korda sai Nürnberg selle õiguse pärast seda, kui tuli 1965 Bundesligas 6. kohale. Ta osales Messilinnade karikasarjas, mis on UEFA karikasarja eellane. Sellal kui teised Saksamaa klubid alistasid oma avaringi vastase kahe mängu kokkuvõttes 7:0 ja isegi 17:0, viigistas Nürnberg Evertoniga kodus 1:1 ja kaotas võõrsil 0:1 ning langes välja.
1966 tuli Nürnberg taas Bundesligas 6. kohale ja sai taas õiguse osaleda Messilinnade karikasarjas. Avaringis loositi vastu Valencia CF, kellele Nürnberg kaotas kodus 1:2 ja võõrsil 0:2.
1968 tuli Nürnberg Saksamaa meistriks ja sai seetõttu koha UEFA Meistrite Liigas. Talle loositi vastu Amsterdami Ajax, kellega kodus tehti 1:1 viik, aga võõrsil kaotati 0:4. Ajax jõudis lõpuks finaali.
1988 tuli Nürnberg Saksamaa meistrivõistlustel 5. kohale ja pääses UEFA karikasarja. Avaringis võideti võõrsil AS Romat 2:1, kodus kaotati sama tulemusega. Järgnes lisaaeg, kus Roma lõi värava ja pääses edasi.
2007 tuli Nürnberg Saksamaa meistrivõistlustel 6. kohale ja võitis Saksamaa karika. Seetõttu pääses ta taas UEFA karikasarja. Avaringis tegi ta Bukaresti Rapidiga kaks viiki, aga läks edasi tänu võõrsil löödud väravatele 2:0. See oli esimene juhtum, kus Nürnberg eurosarjas esimesest ringist edasi pääses. Järgnes alagrupifaas, kus Everton võitis kõik mängud, aga Nürnberg ei kaotanud peale Evertoni kellelegi ja pääses teisena edasi. Kolmandana sai jätkata sarja hilisem võitja Peterburi Zeniit. Kolmandas ringis, 32 parema seas mängis Nürnberg Lissaboni Benficaga võõrsil 0:1 ja kodus 2:2 ning langes välja.
Yuma maakond

Ajalugu

Yuma maakond moodustati 9. novembril 1864. See on üks neljast esialgsest maakonnast Arizona osariigis.
Öö muuseumis

"Öö muuseumis" on 2006. aasta USA fantaasiafilm.

Sisu

Larry Daley võtab vastu töö öövalvurina. Vana valvur hoiatab teda, et "ta ei tohi midagi sisse või välja lasta". Oma esimesel ööl ta mõistab, mida valvur sellega mõtles. Igal ööl ärkavad muuseumieksponaadid sõna otseses mõttes ellu. Nüüd peab Larry suutma tagada muuseumis öö läbi korda ja suutma lahendada ka eksponaatide vahelisi tülisid. Selles tuleb talle appi ei keegi muu kui Theodore Roosevelt.
Abdul Aziz Zakari

Abdul Aziz Zakari (sündinud 2. septembril 1976 Accras) on Ghana kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja).

Isiklikud rekordid

100 m 10.00 (27. juuli 2004 Stockholm) 
200 m 20.23 (14. juuli 2000 Alžiir)

Isiklikku

Aziz Zakari on 175 cm pikk ja kaalub 85 kg.