google/wiki40b huggingface dataset:
Juhuslik suurus

Tõenäosusteoorias ja matemaatilises statistikas nimetatakse juhuslikuks suuruseks suurust, mille väärtus sõltub juhusest. Formaalsema definitsiooni järgi on juhuslik suurus funktsioon, mis seab juhusliku katse igale võimalikule tulemusele (elementaarsündmusele) vastavusse mingi suuruse. Suurust , mille võrdumine katse käigus etteantud väärtusega  on juhuslik sündmus, nimetatakse juhuslikuks suuruseks.
Kui see väärtus on arvuline, siis räägitakse juhuarvust. Juhuarvude näiteid: kahe täringu veeretamise silmade summa ja võidu suurus õnnemängus; rahvastiku hulgast juhuslikult valitud inimese vererõhk; aktsia sulgumishind börsipäeva lõppedes. Juhuslikud suurused võivad olla ka keerukamad matemaatilised objektid, näiteks juhuslikud liikumised, juhuslikud permutatsioonid ja juhuslikud graafid.
Ühel juhuslikul katsel põhinevad paljud erinevad juhuslikud suurused. Üksikut väärtust, mille juhuslik suurus juhusliku katse tegemisel omandab, nimetatakse  realisatsiooniks või juhusliku protsessi puhul ka trajektooriks.
Termin "juhuslik suurus" (zufällige Gröβe) pärineb Andrei Kolmogorovilt (Die Grundbegriffe der Wahrscheinlichkeitsrechnung 1933).
Jannseni puiestik

Jannseni puiestik on parkmets Tallinnas Nõmme linnaosas Jannseni, Põllu ja Olevi tänava vahel. Parkmetsa pindala on 6 ha.
Pargis kasvab nõmme- ja palumännik. Pargis on I maailmasõja aegne suurtüki betoonalus, mis kuulus Peeter Suure merekindluse koosseisu.
Kõola külanõukogu

Kõola külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Pedja külanõukoguga. Külanõukogu moodustati Vaimastvere valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kõola külas.
Nevski prospekt

Nevski prospekt (vene keeles Невский проспект) on Peterburi peatänav Venemaal.
4,5 kilomeetri pikkune tänav algab Neeva kaldapealsel asuva Admiraliteedi juurest ja lõppeb samuti Neeva kaldapealsel asuva Aleksander Nevski kloostri juures. Nevski prospekt ületab Moika (Roheline sild), Gribojedovi kanali (Kaasani sild) ja Fontanka (Anitškovi sild). Tänava suurim laius on 60 meetrit (Gostinnõi Dvori juures) ja väikseim 25 meetrit (Moika juures).
Nevski prospektile avanevad 240 ehitise esiküljed. Tänava parempoolset osa (paaritud majanumbrid) kutsutakse "varjuliseks" («теневая») ja vastaspoolt "päikeseliseks" («солнечная»); umbes tänava keskel asuva Moskva vaksali juurest Aleksander Nevski kloostrini kulgevat lõiku kutsutakse ka "Staro-Nevski" prospektiks («Старо-Невский проспект»).

Ajalugu

20. aprillil 1738 andis valitsejanna Anna Leopoldovna Romanova käsu luua ühendustee Admiraliteedi ja Aleksander Nevski kloostri vahele. 1781. aastal sai tänav kloostri järgi oma tänapäevase nime.
1863. aastal avati tänaval linna esimene trammiliin.
Nõukogude Venemaa algusaastatel (1918–1944) oli tänava nimi alul "Proletkuldi tänav" («улица Пролеткульта») ja hiljem "25. oktoobri prospekt" («проспект 25-го Октября»). Alates 13. jaanuarist 1944 nimetatakse tänavat taas Nevski prospektiks.
Vene-Poola sõda (1562–1582)

Periodiseerimine

Aastatel 1562–1578 toimus sõjategevus Moskva tsaaririigi ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi (tänapäeva Valgevene ja Leedu) territooriumil. 1569 sõlmiti Lublini unioon, millega Poola kuningriik ning Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik moodustasid personaaluniooni kaudu ühtse riigi – Rzeczpospolita;
Aastatel 1579–1582 toimus sõjategevus Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita, Krimmi khaaniriigi, Osmani impeeriumi ning Poola kuningat ja Leedu suurvürsti Stefan Batoryt toetavad hertsog Magnuse ning Brandenburgi margi ja Saksimaa kuurvürstiriigi vahel.
Osmussaare tuletorn

Osmussaare tuletorn on tuletorn Läänemaal Noarootsi vallas Osmussaare loodetipul.
Tuletorni geograafilised koordinaadid on 59° 18′ 13″ N, 23° 21′ 40″ E.
Musta-valgetriibulise raudbetoontorni kõrgus jalamist on 35 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 39 meetrit.
Tuletorn ehitati 1954. aastal.

Ajalugu

Esimene kivist tulepaak ehitati Osmussaarele 1765. aastal. Seda kõrgendati 1804. aastal ja varustati laternaruumiga, milles oli katoptriline 24 lambi ja reflektoritega valgustusseade. 
Pärast torni kokkuvarisemist ehitati 1814. aastal puittorn. 1850. aastal püstitati uus kivitorn, mis varustati 1875. aastal dioptrilise Fresneli valgustusseadmega. 1902 sai tuletorn elektrivalgustuse. Selle torni õhkisid Nõukogude sõdurid 2. detsembril 1941. aastal enne saarelt evakueerumist.
Pärast sõjajärgset ajutist puittorni valmis 1954. aastal praegune raudbetoontorn.
Anatoli Reznikov

Anatoli Reznikov (20. detsember 1940 Białystok – 31. jaanuar 2018 Solingen) oli vene multifilmirežissöör.
Savonlinna ooperikoor

Savonlinna ooperikoor on Savonlinna ooperifestivalil muusikalisi lavateoseid esitav segakoor.
Koori koosseis kinnitatakse üheks aastaks korraga. Koori suurus aastate lõikes muutub, sõltudes ooperifestivalil esitatavatest ooperitest. Koori lauljad on peamiselt Soome ja välisriikide muusikalistes õppeasutustes professionaalseks lauljaks õppivad noored. Savonlinna ooperikoor on olnud lauljakarjääri hüppelauaks paljudele noortele lauljatele. 2008. aastast on koori juhiks professor Matti Hyökki.
Savonlinna ooperikooris on läbi aastate laulnud mitmeid eestlasi, sealhulgas Eesti Muusikaakadeemia laulu eriala üliõpilasi, aga ka Eesti Rahvusmeeskoori ja Estonia teatri ooperikoori lauljaid. 1990. aastate lõpus ja 2000. aastate alguses moodustasid eesti lauljad Savonlinna ooperikoorist ligi kolmandiku. Savonlinna ooperikooris on laulnud teiste seas Ain Anger, Märt Jakobson, Alar Haak, Mart Mikk, Aare Saal, Aivar Kaldre, Rando Piho, Mati Vaikmaa, Eugen Antoni, Heli Veskus, Janne Ševtšenko, Merle Silmato, Anu Aimla ja Tambet Kikas. 2009. aastal valiti Simo Breede Savonlinna ooperikoori aasta lauljaks.
Aamos

Aamos (עמוס) oli Juuda riigist pärit ühiskonnakriitiline prohvet, kes jutlustas 8. sajandil eKr Iisraeli kuningriigis. Talle omistatakse Aamose raamat ning ta on Tanahis ja Vanas Testamendis üks kaheteistkümnest väikesest prohvetist. Aamos on Tanahi prohvetitest esimene, kelle sõnad on üles tähendatud ja raamatu kujul pärandunud.
Kirjakohad Am 1:1 ja 7:14 ütlevad, et Aamos oli [lamba]karjane ja metsviigipuude vääristaja. Selle järgi võib otsustada, et ta oli maatöötegija või suurmaaomanike sulane. Tema jutlused kritiseerivad seda, kuidas viimased endast sõltuvaid vaeseid töötegijaid.
Aamos on esimene Tanahi prohvetitest, kelle kutsumise lugu on meieni jõudnud. Ta ise teatab, et ta karjatas Tekoa küla lähedal (17 km Jeruusalemmast lõuna pool) Juuda kõrbes lambaid, kui JHWH ta sealt võttis ning tegi talle ülesandeks põhjariigis Iisraelis Tema sõna kuulutada. Nõnda ei kuulunud ta sealsete õukonnaprohvetite hulka ninh oligi nendega konfliktis. Samuti oli ta oma päritolu tõttu sõltumatu Iisraeli riigi opositsioonist.
Mõned eksegeedid oletavad siiski, et Tekoa paiknes siiski Galileas, sest Aamos tundis ilmselt hästi põhjariigi kultusepraktikat. Igatahes aga oli tema kuulutus suunatud eeskätt kogu Iisraeli rahva, mitte ainult põhjariigi kultuse ning ühiskondlike olude vastu.
Karl Heinz Pintsch

Heßi adjutant

Rudolf Heßi vanemadjutant oli leitnant Pintsch alates 1934. aastast.(Eberle ja Uhl 2006:477.)

Nõukogude sõjavangina

1945. aastal võtsid Nõukogude sõjaväelased Pintschi vangi ja vabastati 1955. aastal.(Eberle ja Uhl 2006:478.) 
2010. aastal avastasid ajaloolased Moskvas Pintschi 1948. aastal kirjutatud 28-leheküljelise märkmiku, mille kohaselt olla Hitler veendunud olnud, et "leping englismannidega" võiks edukas olla.
Teda piinati. Piinamiste käigus murti tal käed, nii et ta ei olnud võimeline enam nuga ega kahvlit käes hoidma.
Turu Linnateater

Turu Linnateater (soome keeles Turun kaupunginteatteri) on teater Soomes Turus.
Teatri ajalugu sai alguse 1946. aastal.
Teater asub aadressil Itäinen Rantakatu 14.
Tõõtsi

Tõõtsi oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Kanaküla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Saarde kihelkonda.
Külast on teateid alates 1900 (Тетси).
Iago Aspas

Koondisekarjäär

Aspas kutsuti Hispaania koondise juurde juba 2012. aasta detsembris, kuid debüüdi tegi ta koondise särgis alles 15. novembril 2016 sõprusmängus Inglismaa. Ta sekkus mängu teiseks poolajaks ja lõi Inglismaa vastu ka esimese värava koondises.
2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Maroko vastu, viigistades sellega üleminutitel mängu, millega Hispaania kindlustas alagrupivõidu.
Annoboni keel

Annoboni keel (omakeelne nimetus fá d'Ambô või fla d'Ambu või fa d'Ambu) on portugali kreoolkeel, mida kõneldakse põhiliselt Ekvatoriaal-Guineas Annobóni saarel. 
Kõnelejate arv oli 2010. aasta andmetel Ekvatoriaal-Guineas 5000(1999. aasta andmetel 2500 (Annobóni saarel 2000, Bioko saarel Malabos 500 Annobónilt väljarännanute järglast, mujal üksikud), maailmas kokku 3100 (seda kõneldakse veel Hispaanias)). Kõnelejad on põhiliselt Angola päritolu aafriklaste, hispaanlaste ja portugallaste segaverelised järeltulijad. 
Keele kood on standardi ISO 639-2 järgi cpp (muud portugali keele põhised kreoolkeeled) ja standardi ISO 639-3 järgi 
fab.

Päritolu

Seda keelt kõnelesid algselt portugallaste ja peamiselt São Tomé saarelt ja Angolast  Annobóni saarele toodud orjataride järeltulijad. Seetõttu sisaldab ta portugali ja forro keele elemente. 
Keelele on mõju avaldanud ka Fernando Póo inglise kreoolkeel.

Keele iseloomustus

Annoboni keel sarnaneb forro keelega. 
Keele ehitus langeb kokku forro keele ehitusega. Sõnavara langeb kokku 62,5% ulatuses.  
Kui Annobón läks Hispaania valdusse, laenas ta muuhulgas hispaanlastega sõlmitud segaabielude tõttu hispaania sõnu, mis moodustavad sõnavarast 10%. Hispaania ja portugali keele sarnasuse tõttu ei ole siiski kõikidel juhtudel võimalik vahet teha portugali keelest pärit sõnade ja hispaania laenude vahel.  
Keelele on iseloomulikud vokaalharmoonia ja toonisandhi. Võib-olla on olemas lühikeste ja pikkade vokaalide opositsioon.
Arvsõnaline täiend järgneb põhisõnale. Ka määrsõnaline täiend järgneb põhisõnale. Seda peetakse bantu substraadi mõjuks.

Murded

Annobóni saarel ja Bioko saarel kõneldava keele vahel on väikesed erinevused.

Staatus

Annoboni keelel ei ole kuskil ametliku keele staatust. Nagu mujalgi Ekvatoriaal-Guineas, on Annobóni saarel ametlikuks keeleks hispaania keel, mida kasutatakse halduses ja hariduses.
Nii Annobónil kui ka Malabos on keel kasutusel kõigil elualadel, välja arvatud haldus ja haridus. 
Keele kasutamine on seotud kultuurilise identiteedi ja grupisolidaarsusega. 
Malabos õpivad paljud annoboni keele kõnelejad hispaania keelt, Annobónil õpitakse hispaania keelt vähem. Annobóni naised hispaania keelt hästi ei oska.  
Bioko saarel õpivad paljud Fernando Póo inglise kreoolkeelt. 
Katoliiklaste liturgiline keel on portugali keel.
Kaalutud keskmine

Rakendused

Kaalutud keskmist kasutatakse näiteks ülikoolides kaalutud keskmise hinde ja väärtpaberiturgudel päeva keskmise hinna arvutamiseks. Kaaludeks võivad vastavatel puhkudel olla õppeainete ainepunktide arv ja aktsiate arv tehingutes, kaalutavateks arvudeks hinded ja hinnad.
Johann Masing

Johann Masing (ka Jaan Masik; 11. jaanuar 1775 Maarja-Magdaleena – 7. september 1822 Maarja-Magdaleena) oli köster.
Aastatel 1772–1799 oli Johann Masing Maarja-Magdaleena Koguduse köster.
Vasakkeermene pisitigu

Vasakkeermene pisitigu (Vertigo angustior, sünonüüm Vertilla angustior) on teoliik. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida kohata metsades ja niitudel.
Lincoln (New Hampshire)

Lincoln on linn USA-s Uus-Inglismaal, New Hampshire'i osariigis Graftoni maakonnas. Pindalalt on see New Hampshire'i teine linn. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli linnas 1662 elanikku.
Osalt jääb linna alale Franconia Notchi looduskaitseala (Franconia Notch State Park), suur osa linnast kuulub White Mountaini metsakaitsealale (White Mountain National Forest). Kirdes möödub linnast Apalatšide matkarada (Appalachian Trail). Lincolnis paikneb Loon Mountaini suusakuurort.
Linn rajati 1782. aasta paiku piirkonda, kus koloonia kuberner Benning Wentworth 1764. aastal andis 131,34 km² maad umbes 70 investorile Connecticutist. Lincoln sai nime 9. Lincolni krahvi ja 2. Newcastle'i hertsogi Henry Fiennes Pelham-Clintoni järgi, kes oli Wentworthide sugulane.
Akvarell

Akvarell (itaalia sõnast acquerello) on maalitehnika, mille puhul vesivärvid kantakse läbipaistvate või sulatatud kihtidena (nn kuiv kuivale või märg märjale tehnikas) paberile, siidile või pärgamendile.
Akvarell teises tähenduses on akvarellvärvidega teostatud akvarellmaal.
Akvarellitehnikat viljelev kunstnik on akvarellimaalija ehk akvarellist.
Akvarellid ehk vesivärvid ehk akvarellvärvid on värvid, mis koosnevad peeneks jahvatatud pigmendist ja lahustuvad vees.

Eesti akvarellikunst

Eesti kunstnikest on akvarellmaali viljelenud näiteks Karl Burman noorem, Lydia Mei, Enno Lehis, Julius Gentalen ja Valli Lember-Bogatkina.
Eesti akvarelliste ühendab Eesti Akvarellistide Ühendus.
Günther Binding

Günther Binding (sündinud 6. märtsil 1936 Koblenzis) on saksa kunstiajaloolane (arhitektuuriajaloolane), Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liige.
Ta on Kölni Ülikooli kunstiajaloo emeriitprofessor. Tema peamine uurimisvaldkond on keskaja arhitektuuri ajalugu.
Ta oli aastatel 1981–1983 Kölni Ülikooli rektor.

Haridustee ja töökäik

Ta õppis Kölni Ülikoolis kunstiajalugu (kolm semestrit), RWTH Aacheni Ülikoolis arhitektuuri ja seejärel Bonni ülikoolis kunstiajalugu, ajalugu ja arheoloogiat. Ülikooli diplomi sai ta 1960. aastal, Doktor-Ingenieuri kraadi 1962. aastal (väitekiri "Burg Münzenberg in der Wetterau") ja filosoofiadoktori kraadi 1963. aastal (doktoritöö "Die Pfalz Kaiser Friedrich Barbarossas in Gelnhausen und die frühstaufische Baukunst im Rhein-Main-Gebiet").
Aastatel 1964–1970 töötas ta muuseumis Rheinisches Landesmuseum Bonn, kus tegeles arheoloogiliste väljakaevamistega. Alates 1966. aastast töötab ta Kölni Ülikoolis, algul lektorina (1966–1969). Pärast habiliteerumist 1969. aastal (habilitatsioonitöö "Burg und Stift Elten am Niederrhein"), sai ta 1970. aastal professoriks. 2001. aastal ta emeriteerus.
Luan Santana

Luan Rafael Domingos Santana (stiliseeritult Luan Santana; sündinud 13. märtsil 1991 Campo Grandes) on Brasiilia laulja.
Tema kuulsamaid laulud on "Tô de Cara", "Meteoro" ja "Adrenalina".
Magnus (Saksi)

Mäss

1070. aastal, enne hertsogiks saamist, ühines ta Baieri hertsogi Otto von Northeimiga mässus Saali dünastiast keiser Heinrich IV vastu. Ottot süüdistati vandenõus mõrvata kuningas ja otsustati, ta peab võitlema oma süüdistajaga. Hertsog küsis eskorti kohtumispaigale ja tagasi. Kui sellest keelduti, keeldus ta ilmumast ja sellest tulenevalt jäeti Baierist ilma, samal ajal tema Saksimaad rüüstati. Mäss suruti maha 1071. aastal ja Magnus tabati. Magnus pandi vangi Harzburgi lossi, imposantsesse keiserlikku kindlusesse, mis põletas nii Saksi vabadusi. Teda ei vabastatud peale tema Saksi hertsogkonna troonile saamist enne, kui vabastati 70 Lüneburgis tabatud švaabimaalast.

Esimene Langensalza lahing

1073. aastal hävitati Harzburg ja see tekitas Heinrichis viha. Ta uuendas taas konflikti Saksimaaga. Esimeses Langensalza lahingus 1075. aastal tabati Magnus taas. Pärast vabastamist ühines ta Švaabimaa hertsogi ja vastukuninga Rudolf von Rheinfeldiga ning osales Mellrichstadti lahingus (7. augustil 1078), kus ta päästis Rudolfi elu. Kuid tema ja saksid ei toetanud kunagi täielikult Švaabimaa Rudolfit ja ta leppis Heinrichiga ära, võideldes isegi kuninglikes jõududes slaavlaste vastu.

Pärand

Magnus oli Bremeni peapiiskopi Adalberti kibestunud vaenlane, kelle tooli ta korduvate rüüsteretkedega ahistas. 1106. aastal, Heinrich IV-ga samal aastal ta suri. Tema hertsogkond anti Lothar von Supplinburgile ja tema maad jaotati tema tütarde vahel abielust Béla I tütre Sophiaga (abiellus 1071), minnes seega Wulfhilde (1075–1126) kaudu, kes abiellus Baieri hertsogi Heinrich IX-ga, Welfidele, ja Eilika (1080 – 16. jaanuar 1142) kaudu, kes abiellus krahv Otto von Ballenstedtiga, Askaniatele.
Tallinna linnapea ametikett

Tallinna linnapea ametikett on Tallinna linnapea ametitunnus.
Ametikett koosneb ehistega suurest vapist, mille külge on kinnitatud kandekett.
Ametiketi kavandas Priit Herodes ja selle valmistas OÜ Miniplast Pluss.
Ametiketti kandis Tallinna linnapea esimest korda 1997. aastal.
Seba

Karjäär

Ahrenberg alustas elektroonilise muusika loomist 15-aastase muusikahuvilise noorukina. Alguses kasutas ta Atari arvutit, süntesaatorit ja trummimasinat, seejärel ostis ka sämpleri. Esimesed Ahrenbergi produtseeritud lood liigitusid tekno alla, kuid peagi köitsid tema tähelepanu breakbeat'i helid.
1990. aastate keskel moodustas Seba koos Loteki ja MC Sandoriga ambient-muusikat mängiva trummi ja bassi grupi Peanut Planet. 1995. aastal tuli LTJ Bukemi plaadifirma Good Looking Records alt välja Seba ja Loteki koostööna valminud singel "Sonic Winds". Duo andis Good Lookingu alt välja ka singli "Universal Music", misjärel ilmus erinevate LTJ Bukemile kuulunud plaadifirmade alt ridamisi Seba produtseeritud lugusid. Enamjaolt oli tegu atmosfäärilise trummi ja bassiga.
1997. aastal hakkas Seba korraldama Stockholmis üritustesarja "Secret Operations". Seba sõnul sai peosari nime selle järgi, et seal mängitud muusika oli tollal veel suhteliselt tundmatu ja kohale tulnud moodustasid seega justkui salaühingu.
1999. aastal andis Secret Operations välja CD-kogumiku "Case One". Ahrenberg kasutas sellel pseudonüümi Forme. Et Ahrenberg oli lepinguliselt seotud tantsumuusika plaadifirmaga Svek, ei olnud tal Secret Operationsi kui leibli üle täit kontrolli. Secret Operations andis kogumiku välja Sveki alaleiblina.
Aastatel 1999–2003 produtseeris Ahrenberg Sveki jaoks pseudonüüme Seba ja Forme kasutades house-muusikat. Jesper Dahlbäckiga (Lenk) koostööd tehes kasutati nime Sunday Brunch. 2002. aastal ilmus Sunday Brunchi kogumik "No Resistance".
2002. aastal asutas Seba iseseisva trummi ja bassi plaadifirma Secret Operations. Seda peab Seba ka oma leibli alguseks. Firma esimeseks väljalaskeks oli Seba ja Lenki lugu "Pieces", vokalistina lõi kaasa Robert Manos. Seba kasutab plaadifirmat valdavalt enda loomingu välja andmiseks.
Aastatel 2004–2006 tegi Seba palju koostööd drumfunk'i staari Paradoxiga, mitmes loos kuuleb ka Robert Manose häält. 2006. aastal andsid Seba ja Paradox välja albumi "Beats Me".
2008. aastal ilmus album "Return to Forever" ja 2013. aastal "Identity".
Seba on aastate jooksul korduvalt Eestis esinemas käinud.
Emakeeleõpetuse sõber

Emakeeleõpetuse sõber on Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi (EES) alates 2009. aastast antav aunimetus, mis määratakse tunnustusena füüsilisele või juriidilisele isikule Eestis või välismaal, kelle põhitegevus ei ole seotud emakeeleõpetusega, kuid kes oma avalikes esinemistes on väärtustanud emakeeleõpetust Eestis ja toetanud EESi eesmärke. Aunimetust ei anta EESi liikmetele.
Kirbla kihelkond

Piirkonna ajalugu

Kirbla kihelkond eraldati Lihula kihelkonna idapoolsetest aladest arvatavasti 14.-15. sajandil. 1728. aastal liideti Kirbla kihelkond taas Lihula kihelkonnaga, kuigi säilis kaks kirikumõisa ja kihelkonnakeskust kirikutega. Enamik allikaid vaatleb kihelkondi siiski eraldiseisvatena. 
Kihelkonnakirikuks oli Püha Nikolause kirik.

Kihelkonna alad tänapäeval

Pindalalt väga väike Kirbla kihelkond jääb tänapäeval Lääne maakonna ja Pärnu maakonna aladele. Enamik kihelkonna aladest kuulub Lääneranna valda, väike põhjapoolne ala kuulub Lääne-Nigula valda.
Altenburger Land

Loodus

Peamine jõgi on Pleiße, mis on Weiße Elsteri lisajõgi ja läbib kreisi lõunast põhja. Künklik Osterland moodustab Maagimäestiku põhjapoolse eelmäestiku, kaldudes õrnalt Saksi-Anhalti idapoolsetele tasandikele.
Mõistlik

Mõistlik on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Mõistlik (Moistlik) on pandud Rava mõisavallas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal ja Vasivere mõisavallas Kadrina kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Mõistlik uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Vebel (1940. aastal Peningi vallas). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Mõistlik Eestis 23 mehel ja 33 naisel.
Microcebus myoxinus

Kirjeldus

Tüvepikkus 260–280 mm, sabapikkus 140–150 ja kaal 40–55 g. Pruunikat värvi, kõhu ja kurgu alt heledam.

Leviala ja elupaik

See hiirleemuri liik on levinud Lääne-Madagaskaril. Talle meeldivad pigem varjulisemad kohad. Aktiivne on ta öösiti.

Söök

See liik sööb lehti ning marju ja puuvilju. Võib süüa ka mune.
Lõunakoonus

Lõunakoonus (hispaania keeles Cono Sur, portugali keeles Cone Sul) on piirkond Lõuna-Ameerika lõunaosas, mille moodustavad riigid Kaljukitse pöörijoonest lõunas ja selle ümbruses. Tavaliselt arvatakse Lõunakoonuse alla Argentina, Tšiili ja Uruguay. Mõnikord loetakse sotsiaalsest ja poliitilisest vaatepunktist lähtuvalt Lõunakoonuse alla ka Brasiilia Lõunapiirkond ning harva Paraguay.
Lõunakoonuse ala on Ladina- ja Lõuna-Ameerika jõukaim piirkond - sealne kõrge Inimarengu Indeks, elustandard ja oodatav eluiga on Ladina-Ameerika kõrgeimad.
Gravitatsiooniline punanihe

Gravitatsiooniline punanihe on efekt, mis seisneb selles, et  gravitatsioonivälja olemasolul kiirgavad samad protsessid madalama sageduse ja suurema lainepikkusega (punasemat) kiirgust kui gravitatsioonivälja puudumisel.
Gravitatsioonilise punanihke suurusjärk on valgete kääbuste puhul umbes 10⁻⁴. Seda efekti on mõõdetud ka Maa gravitatsiooniväljas, kus punanihke suuruseks on 10⁻⁹.
Et gravitatsiooniline punanihe on võrdeline keha massiga ja pöördvõrdeline tema raadiusega, on efekt tunduvalt suurem mustade aukude läheduses.
Kehtna vald (1939)

Kehtna vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha.
Esimene vallavanem oli Eduard Saar.
21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi.
8. augustil 1945 moodustati vallas Kehtna külanõukogu ja Paluküla külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.