Graafiline kasutajaliides

Post-WIMP

Väiksemad mobiililaadsed seadmed kasutavad muudetud WIMP elemente oma mälukasutuse ja info sisestamise piirangute tõttu. Rakendused, mille jaoks WIMP-tüüp pole sobilik, võivad kasutada uuemaid vastastiktoime tehnoloogiaid. Sellised rakendusi kutsutakse inglise keeles post-WIMP kasutajaliidesteks.
Näiteks arvuti operatsioonisüsteem OS X koosneb menüüreast ja akendest väiksemate ikoonidega, mida saab kergelt liigutada hiire abil aga mobiiltelefoni operatsioonisüsteem, iOS, hõlmab suuremaid ikoone ning toetab puutetundlikke käske nagu libistamine (ingl. k. swiping) ja venitamine (ingl. k. pinching) sisse- ja väljasuumimiseks.

Eelkäijad

Graafilise kasutajaliidese idee ulatub 1930. aastatesse, mil Vannevar Bush avaldas inimestele muljet enda väljamõeldud seadmega Memex, mida ta kujutas ette kahe ekraaniga varustatud lauana, mille külge oli ühendatud klaviatuur ja skanner. Selline seade pidi aitama inimesel juurde pääseda kõigile teadmistele ning töötas sarnaselt hüperlingiga. Tol ajal polnud digitaalset arvutit veel leiutatud, seega puudus võimalus idee teostamiseks ning Bushi ideed vajusid unustuste hõlma. Koos digitaalsete arvutite leiutamisega tuli Bush oma ideede juurde tagasi ja kirjutas artikli "Nagu me võime arvata" (ingl. k. "As We May Think") ajakirja Atlantic Monthly, mis juba omakorda inspireeris Douglas Engelbarti proovima ja päriselt looma sellist masinat.
Olles koos oma grupiga töötanud pikki aastaid idee ja tehnoloogiate kallal, tõi Douglas 1968. aastal rohkem kui tuhande arvutispetsialisti ette uue oN-Line System (lühend NLS) arvutisüsteemi, millel oli olemas hiirekursor ja mitmed aknad ning mille töö põhines eelkõige hüpertekstil (objekte saab loovalt üksteisega kokku ühendada). Sama põhimõtet rakendati ka tulevikus Xerox PARCis esimest graafilist kasutajaliidest luues, kuid natuke rohkem laiendatuna.

Esimene graafiline kasutajaliides, Xerox PARC

Esimene graafiline kasutajaliides, mida edaspidi kasutati 1981. aastal loodud Xerox 8010 infosüsteemis, töötati välja ettevõttes Xerox PARC (Palo Alto Research Center Inc.) Alan Kay, Larry Tesleri, Dan Ingallsi, David Smithi ja veel mitme teadlase poolt. 1973. aastal loodi samas ettevõttes ka Alto personaalarvuti, millel esmakordselt demonstreeriti vastloodud GUI tööd.
1983. aastal esitles ja hakkas valmistama SGI esimesi graafilisi terminale IRIS 1000 ja 1984. aastal tuli turule tööjaam IRIS 1400 . Mainitud seadmed kasutasid akendussüsteemi MEX varasemat versiooni, mis töötas GL2 Release 1 operatiivses keskkonnas. Müüki paisatud graafilisel liidesel põhinevad arvutisüsteemid ei leidnud aga laialdast kasutust ühiskonnas oma kõrge hinna tõttu. Kuid sellegipoolest olid nad kaubanduslikult piisavalt edukad, et SGI saaks alustada äri graafiliste tööjaamade tarnijana. Hiljem vahetati akendussüsteem X Windows System vastu, mis oli arendatud 1984. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis (lühend MIT) poolt ning muutus ajapikku põhiliseks akendussüsteemiks UNIX tööjaamades.

Apple

1979. aasta alguses jätkasid Steve Jobsi alustatud ja Jef Raskini juhitud Apple Lisa ja Macintoshi töörühmad selliste ideede väljatöötamist. Personaalarvuti Apple Lisa, mis avalikustati 1983. aastal, ekraan oli suure eraldusvõimega ja eelkõige dokumentidekeskse graafilise kasutajaliidesega, mis töötas kõvaketta operatsioonisüsteemil ja lasi teha selliseid toiminguid nagu tõrjuv multitegumtöötlus ning graafikal põhinev rakendustevaheline infoedastus ja suhtlus. 1984. aastal toodi turule selle lihtsustatud versioon, Macintosh. See oli esimene kaubanduslikult edukas süsteem, mis kasutas mitme aknaga akendussüsteemi. Macintoshis oli olemas töölaud, millel asuvad dokumendid nägid välja nagu paberilehed ja failikataloogid nagu kaustad. Lisaks, võis vajadusel saada kasutada ka lisaseadmeid nagu kalkulaator, märkmik ja äratuskell, mida kasutaja võis vabalt ekraanil ümberpaigutada. Faile ja kaustu sai kustutada, tirides neid prügikasti ikoonile. Võrreldes Lisaga oli Macintosh eelkõige programmidel põhineva disainiga.
1986. aastal tuli turule personaalarvuti Apple IIgs, uus ja palju arenenum mudel Apple II seeriast, mis põhines 16-bitisel tehnoloogial. See kasutas uut operatsioonisüsteemi, Apple GS/OS, kus oli Finderi-sarnane failihaldussüsteem.

VisiOn

Apple'i kõrval oli mitu ettevõtet, mis samuti üritasid turule tuua uusi GUI-sid. VisiCorp, esimese tabeltöötlusprogrammi VisiCalc looja, töötas IBM-i personaalarvutitele mõeldud graafilise kasutajaliidese kallal. See VisiOn-nimeline GUI avaldati 1983. aastal, kuid tänu oma kõrgele hinnale ja järsult muutunud riistvara nõudlikkuse tingimustele ei saanud sellest suurt asja müügiturul. Lisaks oli tegemist küllaltki kohmaka tarkvaraga, mis kasutas mustvalget CGA graafika versiooni ja oli rohkem tekstipõhine kui teised graafilised kasutajaliidesed. Näiteks ei kasutatud seal üldse ikoone, vaid eeldati, et kasutaja klõpsaks sõnalistel siltidel.

Windows 1.0

VisiOn inspireeris Bill Gatesi tegema konkurentsivõimelist toodet. 1985. aastal toodi avalikkuse ette värviline ja tavapäraste GUI lisadega kasutajaliides, kus olid kerimisribad, akna reguleerimiseks mõeldud vidinad, menüüd ja erinevalt teistest GUI-dest oli igal rakendusel oma menüüriba täpselt pealkirjariba all.

Tandy DeskMate

Tandy Computers avalikustas oma esimese versiooni GUI-st 1984. aastal. See oli disainitud juhtimiseks klaviatuuri abil, kasutades funktsiooniklahve otseteedena menüüde jaoks. Kasutajaliidesel polnud üksteist katvate akende süsteemi ja seda oli küllaltki raske kasutada, seetõttu ei saavutatud sellega suurt edu. 

GEM

1985. aasta teisel poolel esitles Digital Research GEM-i, akendega graafilist kasutajaliidest DOS-i operatsioonisüsteemi jaoks ja samuti Atari uue ST arvuti jaoks, mis tuli turule samal aastal. GEM sarnanes väga Lisa ja Macintoshiga. See kasutas vaid ühte menüüriba ekraani ülaosas.

Amiga Workbench

Samal aastal veidi hiljem tulid turule Amiga Commodore arvutid, mis kasutasid ka vastloodud graafilist kasutajaliidest Workbench. Sellel olid olemas mõned uued võimalused nagu akende liigutamine üles-alla mööda kindlat trajektoori ning valikute tegemine, ringi liikumine ja töötamine eri akendes ilma neid automaatselt esiplaanile toomata. Nagu ka paljudel eelnevatel, oli ka sellel kasutajaliidesel ainus menüüriba ekraani ülaosas, kuid mis oli nähtamatu hetkeni kui see aktiveeriti hiire paremapoolse nupuga.

GEOS

1986. aastal tõi Berkelt Softworks turule GEOS graafilise kasutajaliidese. See sarnanes väga GEM-iga ning kasutusel vaid vanemates arvutites nagu Commodore 64 ja Apple. Hiljem laiendati selle kasutusvõimalust ka personaalarvutites GeoWorksi nime all ja seetõttu sai sellest konkurent Microsoft Windowsile.

Windows 2.0

1987. aasta teisel poolel uuendati Windows 2.0 versiooniks. Senine rakendussüsteem asendati tänapäeva variandiga sarnase üksteist katvate akende süsteemiga. Sellise muudatuse tõttu kaebas Apple Microsofti kohtusse, sest graafiline kasutajaliides nägi välja ja oli kasutuselt liiga sarnane Apple'i toodetud kasutajaliidesega.

Acorn

Samuti 1987. aastal tutvustas inglise ettevõte Acorn Computers maailmale oma esimest graafilist kasutajaliidest Arthur (hiljem nimega RISCOS) koos maailma esimese 32-bitise RISCil põhineva mikroarvutiga Acorn A305/A310-ga. See GUI kasutas proportsionaalseid kerimisribasid ja tuli turule uue mõistega dokk (ingl. k. Dock), mis kujutas endast suurt "riiulit" ekraani alumises ääres, millel hoiti programmide otseteid ja muid tööriistu. Samuti oli Arthur esimene GUI, mis kuvas silutud fonte, ka 16 värviga režiimis.

NeXTSTEP

Koos Steve Jobsi NeXT arvuti ja selle operatsioonisüsteemiga, tuli 1988. aastal turule graafiline kasutajaliides NeXTSTEP. See tõi inimeste ette terava 3D-vaate kõigile selle komponentidele. NeXTSTEP kasutas esimese kasutajaliidesena X-sümbolit akna sulgemise indikaatorina ja uutmoodi vidinat vertikaalse menüü avamiseks akna vasakus nurgas. Samuti nagu Arthuri puhul, oli olemas dokk, mis seekord võis asuda ükskõik millises ekraani servas (vaikimisi oli selleks paremäär).

OS/2

Samal aastal avalikustati esimene graafiline versioon OS/2, mis pidi projektipõhiselt asendama DOSi. OS/2 1.0 oli algselt vaid tekstipõhine kasutajaliides, kuid versioon 1.1 tuli välja koos graafilise kasutajaliidesega, mille nimeks oli Presentation Manager. Visuaalselt sarnanes see liides väga Windows 2.0 omaga.

X Window System

Veidi enne 1980. aastate lõppu tulid turule AT&T, SUN (Open Look), DEC ja HP koostööl valminud GUI-d, mis töötasid UNIX-i platvormil. Mainitud graafilised kasutajaliidesed kasutasid kõik tuntud akendussüsteemi X Window.
X Window akendussüsteem loodi 1984. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis (lühend MIT) Jim Gettys ja Bob Scheifleri eestvedamisel. See töötab UNIX’i ja kõigil teistel tähtsamatel operatsioonisüsteemidel ning lubab kasutajatel käivitada rakendusi teistel võrgus olevatel arvutitel, nähes ise väljundit oma arvuti ekraanil.
Mainitud akendussüsteem genereerib primitiivse akna, mida saab graafiliste kasutajaliideste abil paremaks teha. Selle sees olev aknahaldur võimaldab aga mitme akna samaaegset vaatamist ning kasutamist ekraanil. Avatud aknad on ümberpaigutatavad ja nende suurust saab muuta.
X Window klientprogramm ise paikneb töötlevas arvutis, kuid selle serverprogramm on kuvavas arvutis. Mõlemad akendussüsteemi osad võivad olla ka samas arvutis.

Graafilised kasutajaliidesed 1990. aastatel ja hiljem

1990. aastate algusega olid turule jäänud vaid kõige populaarsemad graafilised kasutajaliidesed – Windows ja Macintosh. Digital Research lõpetas GEM tootmise 1989. aastal, Atari ST turustamise 1993. aastal, Commodore läks pankrotti 1994. aastal ning ülejäänud mainitud graafilised kasutajaliidesed jätkasid oma toodete müüki kuni 1998. aastani.

Windows

Windows muutus tuntumaks selle versiooni 3.0 1990. aastal ja versiooni 3.1 1992. aastal avaldamisega. Olles võrreldes Macintoshiga ilma osade lisadeta, oli see siiski graafiliselt terav ja ilusate ikoonidega kasutajaliides. Windows 95 turule toomisega tugevdas Microsoft oma liidripositsiooni GUI-de tootjate seas. Windows 95’ga kaasnes uue lisa stardimenüü (ingl. k. Start Menu) ja tegumiriba (ingl. k. Task Bar) kasutuselevõtt.

OS/2 1990. aastatel

Windows 3 menu ja küllaltki nadi OS/2 müügiedu sundis IBM ja Microsofti pikaaegset koostööd lõpetama. IBM võttis üle OS/2 arenduse ja jättis Windowsi täielikult Microsoftile. 1992. aastal avaldas IBM uue OS/2 versiooni 2.0 täiesti uue kasutajaliidesega Workplace Shell. Selle kasutajaliidese arendamisel võeti osad ideed NeXTstepi pealt (IBM-il oli litsents nende kasutamiseks). OS/2 2.0 võimaldas kujundada liidese välimust sikutades ja paigutades ikoone ümber, samuti sai vahetada fonti ja tausta värvust pea kõigis töölaua osades. Lisaks, tänu kokkuleppele Microsoftiga, oli OS/2 2.0 olemas võimalus virtuaalmasinal käitada Windows 3.1 sisseehitatud koopiat, mis andis kasutajale voli käivitada Windows 3.1 rakendusi täisekraanil või eraldi aknas OS/2 töölaual.

 BeOS

1995. aastal tutvustati maailmale BeOS-i kui BeBoxi arvuti osa ning 1998. aastal kui operatsioonisüsteemi. Koos BeOS-iga tuldi lagedale ka uue ideega – teha justkui tegumiribade grupp, kus kõik tegumid on sorteeritud vastavalt nende rakenduste tüübile. Lisaks, tekkis plaan lisada Smalltalkiga sarnane pealkirjariba, mida kasutaja saaks liigutada paremale või vasakule mööda ülemist serva.

Mac OS X ja Aqua

2000. aastal tõi Apple oma uue operatsioonisüsteemi Mac OS X jaoks turule graafilise kasutajaliidese Aqua. Aqua tutvustas ideed uut tüüpi GUI-st, mille aknad on kaks korda mällu puhverdatud, et kõik muutused, mis toimuvad väljaspool ekraani jääks kasutaja silmale nähtamatuks. Lisaks sellele olid veel mitmed lisad, nagu minimeeritud akende venitamine suuremaks, nende mahutamine dokki ja dialoogikasti ilmumine otse sellega seotud rakenduse peale. Apple'i OS X-i viimane versioon lisas aga veel ühe olulise erilisuse "Expose", mis võimaldas kasutajal muuta rakenduste akende suurusi nõnda, et nad kõik mahuksid ühele ekraanile ära.