google/wiki40b huggingface dataset:
Lepalind (perekond)

Välimus

Suguline dimorfism väljendub selgelt. Emaslinnu välimus on palju tagasihoidlikum kui isaslinnul.

Eluviis

Lepalinnud on putuktoidulised.

Levik

Lepalinnud pärinevad Kesk-Aasia mäestikest ja platoodelt, kust nad on levinud ja lahknenud mitmele poole Aasias Atlandi ookeanist Kirde-Hiinani. Tänapäeval elavad lepalinnud Himaalajas, Pamiiris, Hindukušis, Kaukasuses, Taga-Kaukaasias, Alpides, Püreneedes ja Atlases.
Viimase 250 aasta jooksul on täheldatud lepalindude elamaasumist keskmäestikest Euroopa tasandikele. Nende levila on laienenud kuni 61° põhjalaiuseni.
Ernst Burchard von Mengden

Krahv Ernst Burchard von Mengden (vene Эрнст Бурхард фон Менгден; 1738 – 1797 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. 
Ernst Burchard von Mengden oli Liivimaa maanõunik Riia kreisist ja Liivimaa Maanõunike Kolleegiumi liige.
Riigikrahv (27. juulist 1779), Liivimaa tsiviilkuberner 26. veebruarist kuni 6. septembrini 1797 ja tõeline riiginõunik.  
Talle kuulus Volmari kreisis Lemsalu lähedal asunud Igate mõis (saksa Idsel; läti: Igates muiža) ja Kauguru mõis (saksa Kaugershof; läti: Kauguru muiža) ja Riia kreisis asunud Carnikava mõis (saksa Zarnikau).
Klaudia

Klaudia on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1014. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Klaudia 60 naisel.
Juhan Tork

Juhan Tork (17. oktoober 1889 Tartu – 3. august 1980 Toronto) oli eesti psühholoog, ajaloolane, kasvatusteadlane, haridustegelane ja koolijuhataja.

Elulugu

Juhan Tork sündis 17. oktoobril 1889 Tartus majaomanike Andres ja Viiu Torgi peres.
1905. aastal lõpetas Tork Tartu linnakooli ja aastatel 1905–1906 õppis Valgas pedagoogilistel kursustel. 1910. aastal astus Tork Tartu ülikooli filosoofia-ajalooteaduskonda, mille lõpetas 1914. aastal ajaloolasena. Katsed jätkata õpinguid Peterburis ja Moskvas jäid sõja tõttu pooleli ja 1919. aastal sai temast Tartu Õpetajate Seminari direktor. 1921. aastal täiendas Tork ennast Leipzigi ülikoolis, kus kuulas teiste seas Johannes Volkelti, Felix Kruegeri ja eksperimentaalpsühholoogia rajaja Wilhelm Wundti loenguid. 1921. aastal rajas Tork Tartu Õpetajate Seminari juurde eksperimentaalpsühholoogia laboratooriumi. 1923. aastal jätkas ta õpinguid Hamburgis, kus tema õpetajate seas olid diferentsiaalpsühholoogia rajaja William Stern ja filosoof Ernst Cassirer. Alates 1925. aastast õpetas Tork õppeülesande täitjana Tartu ülikoolis mitmesuguseid pedagoogikaaineid, muude kursuste kõrval ka psühhodiagnostikat. 1933. aastal võttis ta vastu haridusministeeriumi pakutud ülesande määrata kindlaks Eesti koolilaste intelligentsus. Selle praktilise ülesande käigus koostas Tork sobilikud vaimsete võimete mõõtmise testid ja uuris nende abil kokku 12 606 Eesti koolilast. Oma uurimistöö tulemused vormistas Tork doktoritööks ("Eesti laste intelligents"), mis promoveeriti 23. septembril 1939. See oli Eesti psühholoogia kõige olulisem saavutus kahe sõja vahelisel perioodil. Töö oponendid olid Alfred Koort ja Konstantin Ramul.
Vähem kui aasta pärast (aastal 1940) algas Nõukogude okupatsioon. Üks esimesi asju, mis uuele võimule ette jäi, oli Juhan Torki doktoritöö, mis tunnistati Vassili Orava suu läbi reaktsiooniliseks ja antimarksistlikuks, kuna see julges väita, et haritlaste lapsed on keskmiselt vaimselt võimekuselt veidi taibukamad kui lihttööliste järeltulijad. 1940. aastal pärast juunipööret vallandati Tork Tartu ülikoolist. 1944. aastal põgenes Tork Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale. 1945. aasta sügisest kuni 1949. aasta kevadeni oli Tork Hanau põgenikelaagris eesti gümnaasiumi direktor ja Balti ülikooli õppejõud. Põgenikelaagrist kirjutas ta kirja Ameerika tolle aja ühele kõige väljapaistvamale psühholoogile Edward Lee Thorndike’ile (1874–1949), kes oli Torki uurimustest teadlik ja pidas neid esmaklassilisteks. Thorndike soovitas Saksa haridusministeeriumil Tork tööle võtta, kuid ta keeldus Leipzigi ülikooli pakkumisest. Aastal 1949 emigreerus Tork Uus-Meremaale, mis tundus olevat Punaarmeest piisavalt ohutus kauguses. Tänu oma teadmistele ja keelteoskusele sai ta peagi jätta lihttööliseameti saapavabrikus ning asuda tööle Wellingtoni raamatukogu bibliograafina, kellena ta töötas kuni pensionini. 1968. aastal kolis ta poja juurde Torontosse, kus ta suri 1980. aastal, olles 91-aastane.

Perekond

Juhan Tork abiellus Marie Helene Kabiniga (1892–1985) 1913. aastal Tartus. Neil sündis 3 last: poeg Ilmar (1916–1984), tütar Virge (1919–1952) ja poeg Andres (1926–1994).
Maailma Intellektuaalomandi Organisatsioon

Maailma Intellektuaalomandi Organisatsioon (inglise keeles World Intellectual Property Organization, lühend WIPO) on ÜRO allorganisatsioon, mis tegeleb intellektuaalomandi kaitsega. WIPO haldab sellekohaseid rahvusvahelisi konventsioone, intellektuaalomandi õiguste kaitse ja järelevalve norme ja protseduure.
Organisatsioon asutati 14. juulil 1967, mil see asendas 1893. aastal loodud Rahvusvahelise Ühendbüroo Intellektuaalomandi Kaitseks (Bureaux Internationaux Réunis pour la Protection de la Propriété Intellectuelle, BIRPI). Sellesse kuulub 189 liiget: 186 ÜRO liikmesriiki ning Cooki saared, Niue ja Vatikan. Palestiinal on vaatlejastaatus, WIPO-sse ei kuulu Marshalli saared, Mikroneesia Föderatsioon, Nauru, Palau, Saalomoni saared, Lõuna-Sudaan ega Ida-Timor. WIPO peakorter asub Šveitsis Genfis.
Lehviktiivalised

Lehviktiivalised (Strepsiptera) on putukate hulka kuuluv selts.
Tiibu on neil kaks (erinevalt kahetiivalistest on need homoloogiliselt tagatiivad). Enamikul selle seltsi liikidest on tiivulised vaid isased, emased elavad aga endoparasiitidena teiste putukate (kiletiivaliste) kehas.
Maailmas on neid 400 liiki, Eestis oli aastaks 2011 leitud neli liiki.
Ülo Tuulik

Looming

Kirjutanud publitsistlik-esseistliku kallakuga proosat, humoristlikke vesteid ja esseistliku reisiraamatu.

Isiklikku

Tema abikaasa on Mari Tuulik. Tädipoeg oli Juhan Smuul.
Aleksander Illi oli Ülo äi.
Küüru tuulik

Küüru pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Männamaa külas. 
 Tuulik valmis aastal 1919. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Küüru tuulik on klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuulik. Veskijalg on maakividest laotud, tuulutatava raamsalve ja titsidega. Laudkatusega tuuliku kere on kaetud püstlaudisega. Tuuliku üldine seisukord on avariiline. Nurgapostid, paarid, tiivad, lava ja veskijalg vajavad restaureerimist. Tuulik sai avariikatuse 2006. aastal. Töid rahastas Muinsuskaitseamet.
Grafiit

Grafiit on süsiniku tavatingimustes stabiilseim vorm.
Grafiidile andis nime 1789 Abraham Gottlob Werner, moodustades selle kreeka sõnast γραφειν, mis tähendab 'joonistama' või 'kirjutama'.
Struktuurilt koosneb grafiit tasandilistest lehtedest, millel süsiniku aatomid paiknevad korrapäraste kuusnurkadena. Lehtedevaheline side on nõrk, seetõttu on grafiit pehme (kõvadus Mohsi skaalal 1–2). Tema tihedus on 2,09–2,23 g/cm³.
Grafiit juhib voolu läbi tasandite. Kihtide vahel on juhtivus halb. Erinevalt teemandist, mis elektrit ei juhi, on grafiit poolmetall ja seda saab kasutada näiteks kaarlambi elektroodides.
Grafiiti võib käsitleda söe kõige väärtuslikuma vormina kütteväärtuse poolest, see on napilt suurem kui antratsiidil ja sellepärast nimetatakse grafiiti ka metaantratsiidiks. Sellegipoolest ei kasutata grafiiti harilikult kütusena, sest grafiiti on raske süüdata.
Kuumutamisel reageerib grafiit õhuhapniku ja mõne muu ainega. Inertses keskkonnas sublimeerub grafiit temperatuuril 3800 °C.

Grafiidi struktuur

Grafiit on kihilise ehitusega aine. Samas kihis on aatomite kaugus üksteisest 0,142 nm, kihtide kaugus üksteisest on 0,335 nm. Samas kihis olevad aatomid on omavahel seotud kovalentsete sidemetega, kihtide vahel mõjuvad aga ainult nõrgad molekulidevahelised jõud. Seetõttu on grafiit suhteliselt pehme, lagunedes mehaanilisel mõjutusel kergesti kihtideks. Niisuguse omaduse tõttu saab grafiiti kasutada näiteks pliiatsisüdamike materjalina või määrdeainetes.
Grafiidil on kaks vormi alfa- ja beetagrafiit, millel on väga sarnased füüsikalised omadused. Alfagrafiiti saab muuta beetagrafiidiks mehaanilise mõjutamise abil. Beetavorm muutub alfavormiks ise, kui seda kuumutada temperatuurini 1300 °C.

Esinemine

16. sajandi algul avastati Inglismaal Cumbrias Borrowdale'i lähedal Seathwaite'is maailma kõige puhtam grafiidilade. Talupojad avastasid, et see on väga sobiv lammaste märgistamiseks. See grafiidilade oli eriliselt paks ja puhas ning seda sai kergesti pulkadeks saagida.
2008. aastal toodeti maailmas 1,11 miljonit tonni looduslikku grafiiti, enamasti Hiinas (800 kt). Veel toodeti palju grafiiti Indias (130 kt), Brasiilias (76 kt), Põhja-Koreas (30 kt) ja Kanadas (26 kt). USA looduslikku grafiiti ei tooda, kuid sünteetilist grafiiti tootis ta 198 kt
2016. aastal toodeti maailmas 1,2 miljonit tonni looduslikku grafiiti. Suurimad tootjad olid: Hiina 780 kt, India 170 kt, Brasiilia 80 kt, Türgi 32 kt ja Pöhja-Korea 30 kt. USA looduslikku grafiiti ei tooda, kuid sünteetilist grafiiti toodeti 134 kt.
Mandala

Budistlikud mandalad

Kõige rohkem võib mandalaid leida Tiibeti ja Jaapani esoteerilises budismis, kus neid kasutatakse õpetuse kandjatena, rituaalsetel eesmärkidel ning meditatsiooni ja teadvustatud toimimise abivahenditena. Tänapäeval on hästi tuntud Tiibeti liivamandalad, mida on mitmetel kordadel meie õnneks ka Eestimaal tehtud.

Liivamandala

Liivamandala luuakse rituaalselt värvilistest liivadest, korrates selle käigus pühasid palveid ja mantraid. Kui mandala on valmis, pühitakse see kokku, sümboliseerides kogu mateeria ja inimloomingu kaduvust, ning puistatakse voolavasse vette, et palved üle kogu maa kõikide olenditeni kanduksid. See rituaal on osa budistlikust praktikast ja seda võivad läbi viia vaid aastate jooksul vastava väljaõppe saanud mungad.
Amnion

Inimestel

Loote embrüonaalne areng toimub naise kehas. Amnion tekib lootevälisest ektodermist ja seda katvast mesenhüümist. Amnioni membraani sisekest sisaldab hulgaliselt kattekoerakke. Amnionipõieke areneb ja moodustab kogu loodet ümbritseva amnioniõõne. Õõs hakkab alates 4. arengunädalast täituma amnionivedelikuga.
Alates 10. arengunädalast kuni 12. arengunädalani liitub amnioniga kõldkest.

Amnioni biokeemiline koostis

Amnion sisaldab rohkelt lipiide: kolesterooli, triglütseriide ja vabu rasvhappeid, fosfolipiide jt.
Torakaalkirurgia

Torakaalkirurgia on kirurgiline eriala, mis hõlmab rindkereseina, kopsukelme, trahheobronhiaalsüsteemi, kopsude, vahelihase ja keskseinandi organite kaasasündinud ja omandatud haiguste ning vigastuste instrumentaalseid uurimismeetodeid, konservatiivset ja kirurgilist ravi, spetsiifilist intensiivravi ning pre- ja postoperatiivset rehabilitatsiooni.
Torakaalkirurgiat grupeeritakse sageli kardiokirurgiaga ja seda kutsutaks kardiotorakaalkirurgiaks.
Eesti Perinatoloogia Sõnumid

Eesti Perinatoloogia Sõnumid (inglise keeles Estonian Perinatal News) oli Eesti Perinatoloogia Seltsi häälekandja, mis ilmus aastatel 1995–1997. 
Ajakiri ilmus neli korda aastas.
Ajakirja peatoimetaja oli Anne Ormisson.
Molise

Suuremad linnad

Campobasso, Termoli, Larino.
Sitimaan

Mõjud

Sitimaan on mõjutatud sellistest artistidest ja bändidest nagu The Pixies, The Stone Roses, Ian Brown, Johnny Cash, The Smiths, U2, Röövel Ööbik, My Bloodie Valentine, Cocteau Twins, The Cure, Brian Eno, Radiohead, Galaxie 500, Mutemath, Coldplay, The Fall, Björk, Uchihashi Kazuhisa, Thelonious Monk, John Coltrane, Orenette Coleman, INXS ja The Police.
Frank Lautenberg

Frank Raleigh Lautenberg (23. jaanuar 1924 – 3. juuni 2013) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, Senati liige aastail 1982–2001 ja 2003–2013.
Kokemäki linn

Külad

Aakula, Askola, Haavasoja, Haistila, Hampula, Harola, Hassala, Herttola, Hintikkala, Huivoo, Hyrkölä, Järilä, Kaarenoja, Kakkulainen, Kankaantausta, Kareksela, Kaukaritsa, Kaurula, Kauvatsa, Keipilä, Ketola, Kiettare, Kiusala, Kokemäen kartano, Korkeaoja, Koskenkylä, Krannila, Krootila, Kuittilo, Kukola, Kuoppala, Kuurola, Kyttälä, Köömilä, Laikko, Lempainen, Mattila, Meinikkala, Paistila, Pappila, Peipohja, Pelhola, Penttilä, Pirkkinäinen (Birknäs), Pukkala, Pumpala, Purjala, Pyhänkorva, Pälpälä, Riste, Ronkka, Rudanko, Ruikkala, Ryytsälä, Sonnila, Säpilä, Talonen, Teikari, Tulkkila, Tuomaala, Vallila, Viikari, Villiö, Vitikkala, Vuolle (Vuoltee), Ylistaro, Äimälä, Öykkäri.
Paul Rudi

Paul Rudi (28. juuni 1898 Kurista vald, Viljandimaa – 6. aprill 1969 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major) ja metsateadlane.

Elulugu

Paul Rudi oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1919 Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1920 EV Sõjakooli, õppis 1921–1932 ja 1940–1941 Tartu Ülikoolis metsandust. Võttis osa Vabadussõjast. Teenis 1919–1940 Eesti sõjaväes (aastast 1938 major). Oli 1928–1931 III suurtükiväegrupi 2. patarei ülem, 1931–1933 Kaitseministeeriumi Varustusvalitsuse töötaja metsade korraldamise ja majandamise alal, 1933–1940 Kaitseministeeriumi suurtükiväe polügooni ja õppeväljakute ülem, ühtlasi metsaülem, 1940–1941 "Eesti Metsatööstuse" eksportosakonna instruktor ja vaneminstruktor, 1941–1943 Metsa- ja Puidupiirkonna koondise vaneminstruktor, 1943–1944 Saetööstuse Peavalitsuse müügiosakonna juhataja ja ärijuht. Asunud 1944 Rootsi, oli 1944–1947 põgenikelaagri abijuhataja, Värmlandi tööameti tõlk jm, 1947–1948 Rootsi riigimaade ja metsade valitsuse (Domänverket) metsakorraldaja-salgaülem ja 1948–1957 Stockholmi maakonna Metsaomanike Ühingu raielankide ostude järelkontrollija lauatehaste osas. Aastast 1957 AS V. Trahasi metsabüroos metsatakseerija, kuninglikus kommertskolleegiumis arhiivitööline ja Rootsi Kuningliku Metsaülikooli zooloogia instituudi assistent.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: metsakasvatus, metsazooloogia, metsa pisinärilised. 6 teadustrükist.
Jaak Herodes

Jaak Herodes (sündinud 5. juunil 1944 Kilingi-Nõmmes) on eesti arst, ettevõtja, poliitik ja omavalitsustegelane.
Ta lõpetas aastal 1971 Leningradi Pediaatria Meditsiinilise Instituudi.
1970–1980. aastatel töötas ta Rapla rajooni keskhaiglas narkoloogina.
Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige, kuulus Mõõdukate fraktsiooni ja oli sotsiaalkomisjoni aseesimees.
Aastatel 1997–2002 oli ta Käru vallavanem.
Ta oli Eesti Maa-Keskerakonna liige, hiljem kuulunud erakonda Mõõdukad ja Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Ta on talupidaja ja kodukandiliikumise edendaja Lungu külas. 
Ta on Käru Hariduse Seltsi juhatuse liige. Ta on olnud Eesti Erametsaliidu juhatuse esimees (2000–2002), Eestimaa Talupidajate Keskliidu juhatuse liige, Raplamaa Omavalitsuste Arengufondi juhatuse esimees, Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhatuse liige.
Vahur Koorits

Vahur Koorits (sündinud 8. detsembril 1981) on eesti ajakirjanik.
Aprillist 2006 aprillini 2011 töötas ta reporterina ajalehes Postimees. 
Alates aprillist 2011 on ta reporter internetiportaalis Delfi.
Simon Levin

Simon S. Levin (3. november 1928 – 2. jaanuar 2008) oli juudi päritolu Eesti advokaat.

Haridus

1934. aastal alustas ta õpinguid Tallinna Prantsuse Lütseumis, evakueerituna Venemaale lõpetas 1944. aastal Tšeljabinskis töölisnoorte keskkooli. 
1945. aastal, reevakueerituna, asus õppima Tartu Riiklik Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas kaugõppes 1947. aastal.
1974. aastal kaitses Levin kandidaadiväitekirja Moskvas Üleliidulises Kuritegevuse Põhjuste Uurimise Instituudis ning talle anti õiguskandidaadi kraad.

Töökäik

Aastatel 1945–1946 töötas Levin Tallinna I õigusnõuandlas stažöörina ja kuni 1992. aasta märtsini advokaadina. Aastatel 1992 kuni 2004 töötas ta vandeadvokaadina advokaadibüroos HETA, 2004. aastast advokaadibüroos Teder&Partnerid ning advokaadibüroos Teder, Glikman & Partnerid.

Avalik tegevus

Levin valiti Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi Presiidiumi liikmeks kaheksal korral. 
Ta võeti Eesti Advokatuuri 1947. aastal. Ta oli juhatuse liige aastatel 1994, 1995, 1998 ning aseesimees aastatel 1994–2001. Ta on korduvalt olnud kvalifikatsioonikomisjoni ja teadus-metoodikakomisjoni liige. Alates 2002. aastast oli ta juhatuse nõunik. Levini advokaaditunnistust ehib numbrimärk 1.
Levin on olnud Eesti kriminaalseadustiku 1993. aasta eelnõu ning mitme teise eelnõu ametlik ekspert, Eesti kriminaalpreventsiooni nõukogu liige ning nõukogu ekspertkomisjoni liige.

Teadustöö

Levini põhiteadusalad olid kriminaalprotsess ja kriminaalõigus. Ta tegeles kriminaalkaitse probleemide uurimisega, kriminaalkaitse efektiivsuse ning kassatsioonimenetlusega, samuti advokaaditöö eetiliste aspektidega. Temalt on ilmunud 12 teadustööd kriminaalmenetluse ja eetika alal ning arvukalt erialaseid artikleid. Ta on tegelenud kriminaalpsühholoogia üksikküsimustega ning kirjutanud kaks uurimust kohtupsühholoogia alal. 
Ta töötas 1984–1985 Eesti Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi majandusõiguse probleemide sektoris majandusteadlasena. 1985. aastal valiti ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Psühholoogide Seltsi tegevliikmeks.
Ta oli aastatel 1952–1953 Tallinna Juriidilise Kooli lektor, alates 1996. aastast Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eestis kriminaalmenetluse professor, 1997. aastast Tartu Ülikooli külalisprofessor ja Tartu Ülikooli kuratooriumi liige.
Jaunpilsi vald

Ajalugu

Vald on kujunenud Jaunpilsi mõisa (Neuenburg), Strutele mõisa (Strutteln), Jurģi mõisa (Georgenhof), Strutele mõisa (Strutteln), Pļavnieki mõisa (Plaueneck), Pļavnieki mõisa (Springen), Mariņmuiža mõisa (Marienhof) ja Lauki mõisa (Feldhof) maadele. Aastal 1935 oli valla pindala 137 km².
Jaunpilsi vallas moodustati aastal 1945 Jaunpilsi ja Jurģi külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1965 liideti Jaunpilsi külanõukoguga likvideeritav Jurģi külanõukogu. Aastal 1979 liideti külanõukoguga veel osa Degole külanõukogust. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald.  2009. aastast kuulub vald Jaunpilsi piirkonda.

Loodus

Vald asub piirkonnas, kus Zemgale madalik läheb üle Ida-Kurzeme kõrgustikuks. Suurimaks jõeks on Abava, valla põhjapiiril voolab ka Abava lisajõgi Viesata. Suuremad järved on Apsaujase järv (28,8 ha), Brandavase järv (12,3 ha) ja Bautēlis (8,4 ha). Looduskaitse all on Puduri tamm, Apsīši tammed, Garlauki pärn ja Garlauki hobukastan. Lisaks on vallas looduskaitse all veel kolmkümmend kuus nimetut põlispuud.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunpilsi loss, Jaunpilsi ordulinnus, Jaunpilsi lossi kindlustised ja park, Jaunpilsi kirik, selle kantsel, altar ning maal "Madonna lapsega",  Jaunpilsi vesiveski ja Jaunpilsi Võllamäe linnamägi. Kohaliku kaitse all on Sveikuļi muinaskalmed, Mazkursenieki muinaskalmed ja Jaunpilsi Põrgumäe hiiepaik.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1928 lätlast, 39 venelast, 31 valgevenelast, 5 ukrainlane, 5 poolakat ja 46 leedulast.
Vallas on kaks küla. Valla keskus Jaunpils on staatusega lielciems ja seal oli 2019. aastal 808 elanikku. Kuus küla on staatusega vidējciems – Jaunsēži 105 elanikuga aastal 2019, Jurģi 72 elanikuga aastal 2019, Leveste 225 elanikuga aastal 2019, Saule 55 elanikuga aastal 2019, Strutele 147 elanikuga aastal 2019 ja Veclauki 109 elanikuga aastal 2019. Kolm küla on staatusega mazciems – Brandavas 54 elanikuga aastal 2019, Josti 4 elanikuga aastal 2019 ja Struteles muiža 30 elanikuga aastal 2019. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Sergei Askoldov

Sergei Askoldov (Сергей Аскольдов, kodanikunimi Сергей Алексеевич Алексеев, 9. märts (vkj. 25. veebruar) 1871 Moskva — 23. mai 1945 Potsdam) oli vene filosoof.
Ta arendas Gustav Teichmülleri filosoofiat.

Pere

Ta oli filosoof Aleksei Kozlovi poeg.
Ў

Valgevene keel

Seda tähte kasutatakse valgevene tähestikus (Kirylica). Valgevene ladina tähestikus (Lacinka) vastab sellele Ŭ.
Valgevene keele omasõnades märgib see bilabiaalset frikatiivi /ʊ/, näiteks: хлеў /xlʲeʊ/ ('laut'); воўк /vɔʊk/ ('hunt'). See häälik sarnaneb w-ga inglise sõnas cow /kaʊ/ ('lehm').
Täht ў ei esine täishäälikutähe ees. Selles positsioonis asendub ta tähega в, mis hääldub /v/, näiteks: хлеў /xlʲeʊ/ ('laut'), aga за хлявом /za xlʲaˈvom/ ('lauda taga').
Kui у-ga (hääldus /u/) algavale sõnale eelneb täishäälik, nii et liesooni tõttu moodustub diftong, asendatakse у tavaliselt (kuid mitte tingimata) ў-ga näiteks: у хляве /u xlʲa'vʲe/ ('laudas'), aga увайшлі яны ў хлеў /uvajʃˈlʲi jaˈnɨ ʊ xlʲeʊ/ ('nad läksid lauta').
Võõrsõnades märgib ў labiovelaarset aproksimanti.

Dungani keel

Tähte kasutatakse ka dungani tähestikus (hääldus /uː/ või /u/). Dungani keele vanas ladinatähelises kirjaviisis vastab sellele w, ladina transkriptsioonis wu, pinyin'is u.

Jupiki keel

Tähte kasutatakse ka siberi jupiki tähestikus.

Usbeki keel

Tähte kasutati ka usbeki tähestiku kirillitsa variandis (1992. aastani). Sellele vastab ladina täht O’. Hääldus on /ɤ/ (labialiseerimata poolkinnine tagavokaal).
Eesti Linnade ja Valdade Liit

Eesti Linnade ja Valdade Liit (lühend: ELVL; varem Eesti Linnade Liit, varasemas kirjanduses ka Eesti Linnadeliit) on üleriigiline omavalitsusliit. 2013. aasta seisuga oli ELLi liikmete seas 30 Eesti linna, 15 valda ja 1 alev, 2019. aasta juunikuu seisuga aga 77 omavalitsust, milles rahvastikuregistri andmeil elas 99% Eesti rahvastikust. 2019. aastast juhib ELVLi Tallinna linnavolikogu esimees Tiit Terik.

Ajalugu

1920. aasta 19. septembril toimus Tallinnas Eesti Linnade Liidu asutamiskoosolek.  1940. aasta 17. augustil likvideerisid ELL-i Eesti NSV võimud, liidu tegevus taastati 1990. aastal. 27. veebruarist 2018 on liidu uus nimi Eesti Linnade ja Valdade Liit.
Ginkūnai

Ajalugu

Piirkond kuulus algselt Bojar Monkunile, aga aastast 1673 – Ginkąnastele. Selle suguvõsa järgi on asula ka oma nime saanud. Küla on esimest korda mainitud aastal 1690.
Aastal 1792 andis Katariina II varem Kristian Broderichile ja Johan Vendelisele kuulunud maad ja küla Platon Zubovile. XIX sajandi alguses rajas see külla Ginkūnai mõisa, mis kujunes tema ümbruskonna valduste administratiivseks keskuseks.
XX sajandi alguses rajati külla kalmistu, millest aastal 1966 kujunes Šiauliai kalmistu. Nõukogude ajal kujunes asula kohaliku aiandusliku suunitlusega sovhoosi keskasulaks.
Tsitaatsõna

Tsitaatsõnad on muutmata kujul võõrkeelest üle võetud sõnad, mida hääldatakse vastavalt päritolukeele reeglitele.
Tsitaatsõnu kirjutatakse ülejäänud tekstist eristamiseks üldjuhul kaldkirjas ning neid käänatakse ülakoma abil. Käsitsi kirjutatud teksti puhul on levinud tsitaatsõna eristamine lainelise joonega.
Sageli on tsitaatsõnade asemel võimalik kasutada eesti keele omasõnu või võõrsõnu (nt curry – karri, casual – vabaajarõivad, pizza – pitsa).
Ambla valla vapp

Ambla valla vapp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Ambla valla vapp.
Vapp on kinnitatud 15. novembril 1995.
Vapi autor on Jaak Poom.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kilbil neljaharuline ristikuleht, otsatornide ja rohelise põikitriibuga hoone siluett ning lainelõikeline langetatud varras - kõik hõbedased; varda all sinine vapitüvi.

Põhjendus

Neljaharuline ristikuleht sümboliseerib põllumajandust; ühendatud südamete kujundina tähendab üksmeelset tegevust majanduses ja vaimses valdkonnas; kujund meenutab ka risti - kristliku maailma tähtsaimat sümbolit. Hoone siluett on kohaliku kultuurielu keskuse, Ambla rahvamaja, võrdkuju. Lainelõikeline varras meenutab Ambla jõge. Hõbe lootust ja puhtust; roheline - looduskeskkonda mille osaks on ka inimene. Sinine - vett, looduse koostisosana, samuti ka noorust oma energia ja tulevikulootusega.
Paali keel

Tähestik

Paali keel pandi algselt kirja kirikonsonant-vokaalses kirjas, millel on omakorda eri variatsioone, kuid tänapäeval on kasutusel ka ladina tähestik. Kirjutamine ja lugemine käib paali keeles vasakult paremale. Paali keele ladina tähestikus on mitu ebaharilikku kirjatähte, mida eesti keeles ei leidu. Täishäälikutest ā, ī, ū ning konsonantidest ṁ, kh, gh, ṅ, ch, jh, ñ, ṭ, ṭh, ḍ, ḍh, ṇ, th, dh, ph, bh ja ḷ.

Käänamine

Paali keeles on kokku 8 käänet: nominatiiv, vokatiiv, akusatiiv, instrumentaal, ablatiiv, daativ, genitiiv ja lokatiiv. Sõnade sugu oleneb sõna lõpust.

Arvsõnad

1 – eka
2 – dvi
3 – ti
4 – catu
5 – pañca
6 – cha
7 – satta
8 – aṭṭha
9 – nava
10 – dasa
Sersale

Mälestusmärgid ja vaatamisväärsused

Sersalet tuntakse ka Crocchio jõel asuvate Campanaro ja Rupe jugade järgi.