google/wiki40b huggingface dataset:
Ku-riba

Kᵤ-sagedusala ehk Kᵤ-riba on osa elektromagnetlainete spektri mikrolainete sagedusalast vahemikus 10–18 GHz.
Kᵤ laineala kasutatakse laialdaselt satelliitringhäälingus.
Tähis Kᵤ tuleneb saksakeelsest fraasist Kurz-unten, mis viitab lainealale vahetult enne K-riba.

Kasutus radarirakendustes

Radarirakendustes on sagedusvahemik 12–18 GHz vastavalt radarilainealadele standardis IEEE 521-2002. Kehtiv Kᵤ sagedusriba definitsioon kattub 11,2–12 GHz osas radarirakenduste X-ribaga, kuid satelliitsides (satelliitringhääling, satelliittelevisioon) kasutatakse valdavalt Kᵤ sagedusriba sagedusi vahemikes 10,7–11,7 GHz ja 11,7–12,5 GHz.
Markii de Sade

Markii de Sade [dö saad] (prantsuse keeles Marquis de Sade; õieti Donatien Alphonse François de Sade; 2. juuni 1740 – 2. detsember 1814) oli prantsuse aristokraadist kirjanik ja filosoof, kes on tuntud kui libertiin oma seksuaalsuse ja eluviiside tõttu. Tema teosed sisaldavad ohtralt vägivalda ja pornograafiat, kuid kes on kirjutanud ka rangelt filosoofilisi teoseid. Markii de Sade'i nimest on tulnud sõna "sadism".
Markii de Sade'i looming on tugevalt mõjutanud 20. sajandi kultuuri ja kirjandust. Tema teoste põhjal on tehtud palju filme, kirjutatud näidendeid, loodud kujutava kunsti teoseid jpm. Simone de Beauvoir on teda nimetanud eksistentsialismi eelkäijaks; Guillaume Apollinaire'i meelest oli ta "kõige vabam inimene, kes iial on elanud"; Salvador Dalí on illustreerinud tema teoseid jne. Pier Paolo Pasolini film "Salò o le 120 giornate di Sodoma" ("Salò ehk Soodoma 120 päeva"; 1976) kuulub maailma filmikunsti tippteoste hulka.
Q Raadio

Q Raadio oli aastatel 1993–1995 Tartus tegutsenud eestikeelne raadiojaam.
Q Raadio peatoimetajad olid Krista Aru ja Jaan Murumets, direktor Hannes Astok. Uudiseid tegid Olaf Suuder ja Tiina Joosu, igaõhtusi poliitilisi kommentaare Andrei Hvostov. Džässiprogrammi tõi eetrisse Andres Hion. Teiste hulgas töötasid Q-s veel Priit Kuusk, Heidit Kaio, Ingvar Bärenklau, Daniel Vaarik, Martin Pau, Ago Pärtelpoeg, Villu Arak, Inga Lill ja Kaupo Torim ning hilisem Elmari raadio juht Andres Panksepp.
Libauudistega esines algselt Tartu Raadiost üle tulnud Erkki Kõlu, pärast Kõlu lahkumist alustas nendega 1994. aasta oktoobris Gaute Kivistik alias Rohke Debelakk.
Kuna Q Raadio oli esimene FM-sagedusel raadiojaam Lõuna-Eestis, polnud paljudel veel selle kuulamiseks sobivat vastuvõtjat. Q Raadio kasutas sagedust 101,2 MHz, mida hiljem tarvitasid Tartu Kuku ja Tartumaa Raadio/Sun FM.
Q-Raadio tegutses aadressil Õpetaja 9a, kus kuni 2016. aasta lõpuni töötas mitu raadiojaama. Jaama omanik oli AS Oirt, mis hiljem majandas raadiojaamu Elmar, Tartu Kuku, Tartu Uno ja Tartu Eva.
1995. aastal sai Q-Raadiost Tartu Kuku.
Kabli looduse õpperada

Kabli looduse õpperada on Kabli looduskaitsealal Kabli külas Häädemeeste vallas Pärnumaal asuv õpperada.

Raja tutvustus

Rada on 1,8 km pikk ja ringikujuline. See algab Kabli külastuskeskuse juurest parklast, kus on kohti kümnele autole. Külastuskeskuse juures on lõkkekoht koos grillimisrestidega. Ratastooliga või lapsevankriga saab rajal liikuda Kabli külastuskeskusest kuni pesakastimaailmani (u 200 m). Rajale jääb vahelduvaid maastikke ja eri elupaiku, sh vääriselupaiku. Õpperajal on puidust suunaviidad ja infotahvlid. Need tutvustavad piirkonna vaatamisväärsusi. Raja läbimiseks kulub üks-kaks tundi, selle lõpus on Priivitsa lõkkekoht, kus saab tuld teha ja piknikku pidada.

Vaatamisväärsused

Kabli looduse õpperaja vaatamisväärsused on Kabli linnujaam, kus on infostend ja linnuvaatlustorn, pesakastimaailm, mitmekesised maastikud ning vääriselupaigad, samuti sealne rannikumeri. Kabli külaplatsile on püstitatud jaala (purjelaeva Markus mälestusmärk), tähistamaks Eesti esimese kaugsõidupurjeka vettelaskmise 150. aastapäeva. Selle juures on kapten-reeder Jakob Marksoni majamuuseum.
Soojuselektrijaam

Soojuselektrijaam (lühend SEJ) ehk soojusjõujaam on elektrijaam, mis muundab soojusenergiat elektrienergiaks. Soojusenergia kas saadakse loodusest, toodetakse elektrijaamas või on mõne muu protsessi kõrvalsaadus.
Tavaliselt saadakse soojusenergiat orgaanilise kütuse põletamisel ja seetõttu rajatakse SEJ kohta, kus kütus on suhteliselt odav. Kivi- või pruunsütt kasutavad SEJ-d ehitatakse söekaevanduspiirkonda, sest elektrit on märksa odavam transportida kui kütust.
Soojuselektrijaama elektriseadmestiku moodustavad elektrigeneraatorid, jaotusseadmed, pingekõrgendusalajaam, kontroll- ja juhtseadmed ning abiseadmed.
Esimesed SEJ-d rajati 1882 New Yorgis ja Londonis.
SEJ kasutegur on 33–48%. Vastavalt termodünaamika seadustele on kasutegur piiratud turbiini siseneva ja sellest väljuva gaasi absoluutse temperatuuri suhtega. Seepärast nõuab kasuteguri suurendamine kõrgemate temperatuuride kasutamist ja järelikult suuremat rõhku. Minevikus on katsetatud muidki töövedelikke, näiteks elavhõbedat, ning vastavalt konstrueeriti elavhõbedaauruturbiin, sest elavhõbedaaur võib madalamal töörõhul omandada kõrgema temperatuuri kui vesi, aga elavhõbe ei kõlvanud kasutada mürgisuse ja halva soojusjuhtivuse tõttu.

Liigitus

Kütuse oleku järgi liigitatakse tahket, vedelat, gaasilist ja korraga mitut liiki kütust tarbivaid soojuselektrijaamu.
Soojusmootorite järgi eristatakse auruturbiin-, gaasiturbiin- ja diiselelektrijaamu.
Väljastatava energia järgi eristatakse kondensatsiooni- ja termofikatsioonielektrijaamu.
Koormuse järgi eristatakse baaselektrijaamu ja tippelektrijaamu. Baaselektrijaama koormus on aasta jooksul püsiv, tippelektrijaama koormus võib muutuda järsult.
Eriliiki soojuselektrijaamad on tuumaelektrijaamad, geotermilised elektrijaamad ja päikeseelektrijaamad.

Kõrvalsaadused

Paljud soojuselektrijaamad saavad lisaks soojusele ja elektrile toota auru. Kõrvalsaadusi tootvaid soojuselektrijaamu nimetatakse koostootmisjaamadeks.
Lombi kiivrik

Lombi kiivrik ehk kammkiivrik (Daphnia pulex) on Daphniidae sugukonda vesikirbu perekonda kuuluv vähilaadne.
Ta on esimene vähilaadne, kelle genoom on järjestatud.
Emaste isendite pikkus on 3-4 mm ja isaste oma 1-1,5 mm. 
Teda leidub Euroopa (sh Eesti), Ameerika ja Austraalia veekogudes.
Indometatsiin

Indometatsiin on mittesteroidsete põletikuvastaste ainete (MSPVA, inglise keeles non-steroidal anti-inflammatory drug ehk NSAID) hulka kuuluv raviaine, millel on valu-, palaviku- ja põletikuvastane toime. Indometatsiin toimib läbi prostaglandiinide, mis põhjustavadki nimetatud sümptomeid, sünteesi inhibeerimise.
Indometatsiini turustatakse rohkem kui 12 kaubandusliku nime all. 2015. aasta seisuga maksab tavapärane kuuajaline ravikuur Ameerika Ühendriikides vähem kui 25 USA dollarit.

Toksilisus

Indometatsiini akuutne toksilisus ilmneb rottidel annuses 12 mg/kg. Täpne info inimeste kohta puudub, kuid on esinenud mõningaid surmajuhtumeid, eriti laste ja teismeliste seas.
Üldiselt põhjustab üleannustamine inimestel uimasust, peapööritust, tugevat peavalu, segasusseisundit, paresteesiat, jäsemete tuimust, iiveldust ja oksendamist. Võimalik on ka tõsine gastrointestinaaltrakti verejooks. Laste puhul on esinenud ka surmaga lõppenud peaaju ödeemi ning südame seiskumist.
Ravi on sümptomaatiline ja üldiselt sarnane nagu diklofenaki puhul. Suuremat tähelepanu vajab tõsiste gastrointestinaaltrakti tüsistuste tekkerisk.
Liigse lokaalse ravi puhul geeli või spreiga on üleannustamise oht väga väike.

Ajalugu

Indometatsiin avastati aastal 1963 ja lubati esmakordselt turule Ameerika Ühendriikides aastal 1965 Ameerika Ühendriikide toidu- ja ravimiameti (The United States Food and Drug Administration – FDA) poolt. Indometatsiini ja osade teiste mittesteroidsete põletikuvastaste ainete toimemehhanism avastati aastal 1971.
Tupp-võsaputk

Kirjeldus

Tupp-võsaputk on 50–100 (170) cm kõrgune paljas, erilise lõhnata, enamasti õrna üldmuljega püsik. Vars on ruljas, sinaka kirmega. Lehed on kaheli või peaaegu kolmelisulgjad, läikivad, altpoolt veidi heledamad, 7–30 cm pikad ja peaaegu sama laiad. Liitsarikad 5–10 cm läbimõõdus. Üldkatis puudub, osakatis koosneb juuspeentest lehekestest. Viljad on paljad, seljalt lamendunud, 4–5 mm pikkused. Õitseb juuni teisest poolest augusti esimese pooleni.
Väliselt on kõige sarnasemad mets-harakputk (Anthriscus sylvestris) ja täpiline surmaputk (Conium maculatum). Mets-harakputkest eristub tupp-võsaputk sileda varre, paljaste lehtede ja piklikmunajate viljade poolest. Erinevalt surmaputkest pole võsaputkel ebameeldivat lõhna, sarika all puudub üldkatis, viljad on pikemad (surmaputkel kuni 3,5 mm, võsaputkel 4–5 mm).

Kasvukohad

Tupp-võsaputk eelistab huumusrikast, parasniisket pinnast. Senised leiukohad on jõgede ja ojade kaldanõlvadel, järsakutel, lammimetsades, võsastikes, puisniitudel. Kasvab tihti samades kasvukohtades halli lepa ja sarapuuga. Enamasti on leiukohad väikesed, koosnedes mõnest, harvemini kuni paarkümnest taimest.

Levik Eestis

Läbi aegade olnud Eestis hajusalt levinud vähearvukas liik. Taimede uue levikuatlase andmetel teada nüüdisajal kuuest taimeatlase ruudust.
Menardi maakond

Ajalugu

Menardi maakond moodustati 15. veebruaril 1839. aastal Sangamoni maakonna osast. Maakond sai nime Illinoisi kuberneri Pierre Menardi järgi.

Kliima

Madalaim kuu keskmine temperatuur jaanuaris on maakonna halduskeskuses Petersburgis −8 °C (17 °F) ja kõrgeim juulis 31 °C (87 °F). Madalaim temperatuur on mõõdetud 1905. aasta veebruaris −31 °C (−24 °F) ja kõrgeim temperatuur 1954. aasta juulis 44 °C (112 °F). Keskmine kuu sajuhulk varieerub 41 mm jaanuari ja mai 103 mm vahel.
Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee

Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee (põhimaantee nr 2, rahvusvaheline tähis E263 (Tallinna–Tartu–Luhamaa maantee)) on Eesti pikim maantee pikkusega 287,893 km. Esimesed 5,505 km kulgevad Tallinnas ja seega on Maanteeameti alluvuses 282,388 km maanteed. Esimesed 40 kilomeetrit teest on 2+2 I klassi maantee.
Maantee algab Tallinnas Ants Laikmaa tänavalt ja lõpeb ristumisel Riia–Pihkva maanteega.
Eesti põhimaanteede kogupikkusest moodustas see maantee 2011. aastal 17,6% ja sealne liiklus moodustas 25,4% põhimaanteede liikluskoormusest.
Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteele paigutati esimesena Eestis statsionaarsed kiiruskaamerad.
Ukraina relvajõud

Reformid

2020. aasta lõpuks on planeeritud moodustada Ukraina Relvajõudude Logistikajõudude Väejuhatus.
Linda Kaljundi

Linda Kaljundi (sündinud 6. juunil 1979) on eesti ajaloolane.
Kaljundi õppis aastatel 1986–1997 Pirita Majandusgümnaasiumis ning asus seejärel Tartu Ülikooli ajalugu õppima. 2002. aastal sai ta bakalaureuse- ja 2005. aastal magistrikraadi. Alates 2005. aastast on ta samas ka ajaloodoktorant.
Alates 2007. aastast on Kaljundi Tallinna Ülikooli õppejõud ja alates 2005. aastast on ta Tallinna Ülikooli Keskaja Keskuse asutajaliige.
Aita Vaher

Aita Vaher (aastani 1986 Aita Mägi; sündinud 24. juulil 1963 Tallinnas) on vabakutseline näitleja, draama- ja kõnetehnika õpetaja, laulja ja tsirkusekloun.
Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 42. Keskkooli ja aastal 1986 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.
Ta töötas aastatel 1986–1995 Nukuteatris ja aastatel 1995–1996 Von Krahli Teatris. Ta on osalenud Itaalia tsirkuse töös, aastast 1996 on ta tegev peretsirkuses.

Isiklikku

Tema abikaasa on tsirkuseakrobaat, akrobaatika- ja joogaõpetaja Vello Vaher.
Aela mõis

Aela mõis (ka Aeli mõis; saksa keeles Aela) oli Vana-Harmi mõisa kõrvalmõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.
Päidla

Ajalugu

Päidla küla alal on asustusest jälgi juba alates viikingiajast. Arheoloogiamälestistest asuvad Päidlas Kalmejärve kaldal I aastatuhande kivikalme ja varauusaegne, pärimuse järgi Rootsi sõdurite matmispaik. Kolmas, II aastatuhandest pärinev matmispaik asub Mõrtsuka järve lähedal Laari talu maadel. Küla keskuses Mõisajärve ümbruses paikneb lisaks kolm asulakohta.
Küla vanimate talude hulka kuuluvad Väärsi, Orava, Järve ja Kilgi talu.
Päidla mõisa on esimest korda kirjalikes allikates mainitud 1522. aastal Krowelshofi nime all. Hiljem kutsuti seda ka Samhofiks. Mõisa juures asunud küla kohta on teateid alates 1582. aastast (Paidel). 19. sajandil kuulus Päidla mõis Alexander Theodor von Middendorffile.
Mõisa hooned on 20. sajandil hävinud. Alles on ainult mõisa peahooneni viinud saarepuiestee. 
Alates 1819. aastast oli küla ka Päidla valla keskus. Vald liideti 1939. aastal Otepää ja Veski vallaga.
18. sajandi teisest poolest 1940. aastani töötas külas Kintsli kõrts, kus 1884. aastal peatus Eesti lipu õnnistamisele teel olnud Eesti Üliõpilaste Seltsi delegatsioon.
1930ndatel oli Päidlas eraldi Kaitseliidu kompanii. Selle pealik Rudolf Andrei moodustas Suvesõja ajal Päidla metsavendade salga, mis allus Karl Talpaku grupile, osales Tartu ülestõusus ja tegi kaasa lahingutee Tallinna vallutamiseni.
Päidlas on elanud kirjanik August Kitzberg, ornitoloog Mihkel Härms ja sõjaväelane Eduard Värsi.
Tagasõna

Tagasõna ehk postpositsioon on kaassõna, mis asub seda laiendava noomenifraasi järel.
Suur osa eesti keele kaas­sõnadest on tagasõnad, nt (laua) all, (minu) meelest, (liiva) sisse, (kümnete) viisi, (tosinate) kaupa, (üks­teise) võidu.
Tagasõnade kasutus on üks eesti keele soomeugrilistest joontest võrreldes indoeuroopa keeltega, mis kasutavad enamasti eessõnu.
Lunda-Katanga platoo

Lunda-Katanga platoo ehk Lunda-Katanga lavamaa on lavamaa Angola kirdeosas, Kongo DV lõuna- ja kaguosas (endises Katanga provintsis) ja Sambia põhjaosas. See piirneb põhjast Kundelungu ja Mitumba mägedega, idast Muchinga mägedega ja läänest Bié platooga. 
Platoo eraldab Kongo nõgu põhjas Zambezi jõgikonna tasandikest ja nõgudest. 
Platoo põhjaosast saavad alguse Kongo jõe vasakpoolsed lisajõed. 
Platoo koosneb Lunda lavamaast läänes ja Katanga lavamaast idas. 
Vihmaperiood kestab oktoobrist aprillini.
Võlla vald (Muhu kihelkond)

Võlla vald (saksa keeles Magnusdahl) oli vald Saaremaal Muhu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Hellamaa vallaga.
Valter Metti

Valter Metti (5. mai 1902 Võtikvere vald, Tartumaa – 19. aprill 1989 Tartu) oli eesti õpetaja.
Õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1923–1932 (lõpetas) ja 1940–1942, ÜS Concordia vilistlane.
1939–1940 Torma vallavanem.
Aastail 1946–1966 Tartu 1. Keskkooli õpetaja.
Küberstuudio

Küberstuudio on flötist Monika Mattieseni ümber koondunud multidistsiplinaarne vahelduva koosseisuga ansambel.

Tegevus

Küberstuudio eesmärgiks on sünteesida akustilist ja elektroakustilist muusikat, kaasates ka muid valdkondi: valguskunsti, videot, maalikunsti, tantsu, filmi, kirjandust. Küberstuudio liikmeid on inspireerinud IRCAM'iga seotud heliloojate looming. Olulise osa ansambli tegevusest moodustab eesti heliloojate uute teoste esitamine. Ansambel on esinenud nüüdismuusika ja meediakunsti festivalidel Eestis, Soomes, Poolas ja Kreekas.

Koosseis

Küberstuudio koosseisus on esinenud helilooja Margo Kõlar, flötist Monika Mattiesen, dirigent Erki Pehk, pianist Martti Raide, tšellist Aare Tammesalu.
Küberstuudioga on teinud koostööd valgus- ja videokunstnikud Airi Eras, Ivika Kivi, Ene-Liis Semper ja Jaan Toomik.
Rõõm

Rõõm budismis

Rõõm (sanskriti ja paali keeles muditā) on budismis üks neljast brahmaseisundist. Rõõm tähendab rõõmustamist teiste hea käekäigu üle ja see on vastukaaluks kadedusele.
Vee puudutus

"Vee puudutus" (algupärandi pealkiri"The Shape of Water") on Ameerika Ühendriikide romantiline fantaasia-draamafilm, mille režissöör on Guillermo del Toro.
Tegevus toimub 1962. aastal Baltimore'is, valitsuse ülisalajases laboris. Labori koristaja armub kinnipüütud inimesesarnasesse kahepaiksesse olendisse.
Film esilinastus 31. augustil 2017 Veneetsia filmifestivalil, kus see võitis Kuldlõvi auhinna kui festivali parim film.
Filmi eelarve oli 19,5 miljonit dollarit. Film on sisse toonud 126,4 miljonit dollarit.
Flaming Star

Süžee

Pacer Burton on poiss, kes elab perega keset indiaanlasi ja kauboisid. Elu teeb raskeks tõsiasi, et tema isa on valge, ema aga punanahk. Ta üritab rahvuseid lepitada, kuid see paistab võimatu olevat. Samuti ei suuda ta otsustada, kumma poole hoida, ja lõpuks näivad kõik talle vaenlastena. Vaid oma perekond on see, mille eest seista.
Film põhineb Clair Huffakeri romaanil "Flaming Lance".
Digitaalne isikutunnistus

Digitaalne isikutunnistus ehk digi-ID on Eesti riiklik digitaalne dokument, millega on võimalik elektroonilises keskkonnas tõendada oma isikut ja allkirjastada e-dokumente. Dokumenti väljastab Politsei- ja Piirivalveamet. 
Digitaalne isikutunnistus on ID1-formaadis (85,6 × 53,98 mm) PVC-materjalist kiipkaart, millele on kantud digitaalne isikutuvastussertifikaat ja digitaalne allkirjastamissertifikaat. Digitaalset isikutunnistust ei saa kasutada füüsiliseks isikutuvastamiseks, sest sellel pole dokumendi omaniku pilti ega allkirjanäidist. 
Digitaalset isikutunnistuse väljastamist alustati 1. oktoobril 2010. Algselt oli dokumendi kehtivusaeg kolm aastat, mis tõsteti 8. jaanuaril 2018 viiele aastale.
UAÕK Harkivi-Poltava piiskopkond (uuenenud)

UAÕK Harkivi-Poltaava piiskopkond (uuenenud) (ukraina keeles Харківсько-Полтавська єпархія УАПЦ (оновлена)) on Ukraina Autokefaalsest Õigeusu Kirikust 2006. aastal eraldunud usuühing.

Ajalugu

2017. aastal teavitas UAÕK Harkivi-Poltaava piiskopkond (uuenenud) Vatikani, et tahab lõimuda Ukraina Kreekakatoliku Kirikuga.
Fredrik Bajer

Fredrik Bajer (21. aprill 1837 Næstved, Sjælland – 22. jaanuar 1922 København) oli taani kirjanik, õpetaja ja patsifist.
1908. aastal anti talle ja Klas Pontus Arnoldsonile Nobeli rahuauhind.
Sitsiilia teema

Ajalugu

Alates idagootidelt tagasivallutamisest Belisariose poolt aastatel 535–536 moodustas Sitsiilia eraldi provintsi preetori võimu all, samas kui armeed juhtis dux. Strategos (sõjaline kuberner) on saarel tõendatud araabia allikates aastatel 687–695, ja arvatavasti sel ajal tehti saarest teema.
Teema põhines Siracusal, Sitsiilia traditsioonilisel pealinnal. See ei koosnenud vaid saarest, mis oli jagatud ringkondadeks (tourma), vaid ka mandri Calabria hertsogkonnast (kreeka: δουκᾶτον Καλαυρίας, doukaton Kalavrias), mis ulatus laias laastus kuni Crati jõeni. Lisaks rakendas Sitsiilia strategos teatavat võimu – varieerus vastavalt valitsevale kohalikule poliitilisele fraktsioonile – autonoomsete hertsogkondade Napoli, Gaeta ja Amalfi üle.
Moslemite saarevallutus algas aastal 826. Pärast Siracusa langemist aastal 878 ja Taormina vallutamist aastal 902 kolis strategos Calabria pealinna Rhegioni. 10. sajandi esimesel poolel käivitasid bütsantslased arvukalt nurjunud sõjaretki saare tagasivallutamiseks ja säilitasid mõned isoleeritud kindlused Messina lähistel aastani 965, kui langes viimane Bütsantsi eelpost Rametta. "Sitsiilia strategose" amet jäi seega ametlikuks tiitliks kuni 10. sajandi keskpaigani, kui ürikutesse ilmus "Calabria strategos".
Põletusmatus

Põletusmatus on matus, mille korral maetakse põletatult. Matust, mille korral surnu maetakse põletamata, nimetatakse laibamatuseks.
Maa-alune põletusmatus tähendab matmisviisi, mille puhul põletatud surnu säilmed asetati maasse kaevatud auku või lohku ning kaeti mulla või kividega.
Baltimaades on surnute põletatult matmine teada keskmisest pronksiajast, Eestis I aastatuhande pKr aegu. Eestis maeti mõnes kohas põletatult veel 16. sajandil. 
On arvatud, et surnute põletamine rajanes usule tule puhastavasse jõusse ning tule ja päikese ühisesse algesse. Põletamisega püüti surnu hinge kehast vabastada ja likvideerida surnule omistatud negatiivset jõudu.
Tallinna–Türi rongiliin

Tallinna–Türi rongiliin on Edelaraudtee opereeritav rongiliin Eestis, mis kulgeb mööda Harjumaad, Raplamaad ja Järvamaad.
Gottfried Huth

Johann Sigismund Gottfried Huth (2. mai 1763 Roßlau (Elbe) – 28. veebruar (12. märts) 1818 Tartu) oli füüsik ja matemaatik. 
Ta töötas füüsika- ja matemaatikaprofessorina Frankfurdi (Oderi ääres) ülikoolis, kus tema õpilaste seas oli Heinrich von Kleist.
Hiljem töötas ta Tartu ülikooli professorina, lugedes astronoomiakursust. Üheks tema õpilaseks oli Wilhelm von Struve.
Tuur (tööriist)

Tuur (ka: jäätuur) on ümmargusest puuvarrest ja varre otsa liidetud raudterast talipüügiriist, millega vanasti tehti jää sisse auke.
Olavi Alakulppi

Olavi Eelis Alakulppi (17. juuli 1915 Rovaniemi vald – 19. august 1990) oli Soome ja USA murdmaasuusataja.
Alakulppi võitis 1939. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Zakopanes Soome koondises 4×10 km teatesõidus kuldmedali. 1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Lake Placidis esindas ta Ameerika Ühendriike.
Ta võitles Talvesõjas tõustes nooremseersandist veebliks ja hiljem Jätkusõjas ning pälvis 17. juulil 1942 Mannerheimi risti. Ta käis vaherahu ajal ohvitseride koolis ja sai kapteni auastme 23. jaanuaril 1944. 1945 põgenes ta Rootsi ja sealt edasi USAsse, kus teenis 1947–1968 USA sõjaväes. 1965 ülendati ta kolonelleitnandiks.
Ta on maetud Arlingtoni sõjaväekalmistule.
Üllas Ehrlich

Üllas Ehrlich (sündinud 9. detsembril 1963) on eesti ökoloog ja majandusteadlane.

Haridus

Õppis aastatel 1982–1989 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna bioloogiaosakonnas geneetikat, lõpetas 1989. aastal. 1993–1995 õppis magistriõppes Tartu Ülikooli geograafia instituudis ja kaitses magistrikraadi inimgeograafia alal 1995. aastal. Õppis Tartu Ülikooli geograafia instituudis doktoriõppes aastatel 1997–2003. Doktorikraadi kaitses inimgeograafia alal 2007. aastal.

Töökäik

Töötas TTÜ Eesti Majanduse Instituudis nooremteadurina 1990–1994; teadurina 1994–1997 ja vanemteadurina 1997–2005. Aastal 1994 oli Rovaniemi Ülikooli külalisteadur.
Tallinna Tehnikaülikoolis majandusteaduskonnas 2005–2007 ja vanemteadurina 2007–2009, seejärel oli majandusteaduskonna dekaan 2009–2016. 
Ta on alates 2009. aastast Tallinna Tehnikaülikooli keskkonnaökonoomika professor.
Ruth Jyrjo

Ruth Jyrjo (kodanikunimega Ruth Jürjo; sündinud 5. juulil 1969) on eesti poetess ja toimetaja. Ta debüteeris 1990. aastal luulekoguga "Mänguraamat", mis kuulus kogumikku "Luulekassett '90". Samas kassetis debüteerisid ka Elo Vee (Elo Viiding), Triin Soomets, Ats (Aidi Vallik) ja Liisi Ojamaa.
Jyrjo on toimetanud muuhulgas E. J. Lowe "Sissejuhatuse vaimufilosoofiasse" (tlk Tiiu Hallap, 2008) ja Leonid Stolovitši mälestusteraamatu "Kohtumised elu radadel" (tlk Aive Pevkur, 2008).
El Tucuche

El Tucuche on mägi Trinidadi saare Põhjaahelikus. Mäe kõrgus on 936 m. See on Trinidadi ja Tobago kõrguselt teine mäetipp.
El Tucuche on lame mägi, mis on Trinidadi endeemilise konnaliigi Phyllodytes auratuse elupaigaks. Mäe jalamil asub umbes 2000 elanikuga Loango küla.
August Lillakas

August Lillakas (10. jaanuar 1893 Aaspere mõis, Võipere küla, Kadrina vald, Lääne-Virumaa – 7. detsember 1924 Tapa Lääne-Virumaa) oli eesti kommunist ning üks 1. detsembri riigipöördekatse juhte.

Elulugu

August Lillakas õppis aastail 1910–1911 Kadrina vallakoolis, ja 1912–1916 Rakvere Õpetajate Seminaris.  
A. Lillakas osales Eesti Vabadussõjas Nõukogude Venemaa Eesti Punaarmee 3. eesti kütipolgu ülemana.
A. Lillakas osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses Jaan Anveldi sõjalise nõuandjana, ta tabati pärast ülestõusukatse mahasurumist 6. detsembri öösel Aegviidus ja hukati 7. detsembril 1924 Tapal, Männimäe soos koos oma adjutandi Richard Kääriga. 
1940. aastal maeti nende põrmud ümber Tapa linna Noorteparki (tollal Tapa linna Punane väljak).

Mälestuse jäädvustamine

1. detsembril 1958. aastal avati August Lillakasele ja Richard Käärile Tapa linna Punasel väljakul mälestustahvel. 
Tapa linna peatänav – Pikk tänav kandis Lillaka(se) tänava nime.
Akbar

Akbar (araabia جلال الدین محمد اکبر Jalāl ad-Dīn Muḩammad Akbar; 15. oktoober 1542  – 27. oktoober 1605) oli kolmas Suurmogulite riigi valitseja. Ta oli Humāyūni poeg ja valitses pärast oma isa surma 1556. aastal oma surmani.
Akbar vallutas tagasi peaaegu kogu Põhja-India, sealhulgas Gujarāti 1572, Bengali 1574 ja Kashmiri 1581. Ta valitses ka osa Afganistanist.
Akbar kuulutas 1583 välja usuvabaduse.
Akbari mausoleum asub Agra lähedal Sikandras.
Pärast tema surma sai suurmoguliks Akbari poeg Jahangir.
Meix-devant-Virton

Asulad

Berchiwé, Gérouville, Houdrigny, Limes, Meix-devant-Virton (valitsus), Robelmont, Sommethonne, Villers-la-Loue.
Märjamaa Valla Leht

Märjamaa Valla Leht (aastani 2000 Märjamaa Valla Infoleht)  ajaleht, mis vahendas Märjamaa valla uudiseid. Lehte andis välja Märjamaa vallavalitsus. See ilmus 1997–2002. Lehte toimetas Reet Saar.
2002 ühines Märjamaa Valla Leht ajalehega Märjamaa Nädalaleht.