google/wiki40b huggingface dataset:
Mõškin

Ajalugu

Legendi kohaselt sai Mõškin nime hiirte järgi. Keegi vürst (oletatavasti Fjodor Mihhailovitš Mstislavski) heitis Volga kaldale magama ja ärkas sellest, et tema näol kõndis hiir. Alguses vürst vihastas, kuid hiljem nägi, et hiir päästis ta ligiroomava mao eest.
Mõškini kohal oli asula juba vähemalt 15. sajandil, mil seda mainiti külana (hiljem slobodaana). 15.-16. sajandil kuulus see Ušatõide vürstisuguvõsale. Linnaõigused sai asula 1777. aastal, samal ajal kinnitati ka linna vapp. 19. sajandil oli linn tähtis kaubanduskeskus Peterburi varustamisel või, munade, leiva ja kangastega, samuti linakasvatusrajooni keskus. 
1927. aastal muudeti linn Mõškino külaks, 1943. aastal Mõškino aleviks. 1987 taastati Mõškini nimi ja 1991 ka linnaõigused. Suurt osa selles mängis koduloouurija Vladimir Gretšuhhin, keda toetasid paljud venemaalased, teiste seas akadeemik Dmitri Lihhatšov ja laulja Bulat Okudžava. Jaroslavli oblastis on kavatsetud rajada Gretšuhhinile ja Lihhatšovile ühine mälestusmärk, mis kujutaks neid Volga kaldal vestlemas. Tõsi, sellist vestlust pole kunagi toimunud, kuna Lihhatšov pole Mõškinis iialgi käinud.
Kohalikel valimistel 2009. aastal sai Mõškini linnapeaks Aleksandr Pavlovitš Lõtkin.
New Yorgi Osariigi Ülemkohus

New Yorgi Osariigi Ülemkohus (inglise keeles Supreme Court of the State of New York) on üks USA New Yorgi osariigi esimese astme kohtuid, kus kohtuasjade arutamist alustatakse.
Erinevalt enamikust teistest USA osariikidest ja teistest riikidest ei ole New Yorgi Osariigi Ülemkohus osariigi kõrgeim kohtuinstants. Selle kohtu nimetus tekitab mõnikord segadust.
Kohus peab istungeid kõigis New Yorgi osariigi 62 maakonnas, kuigi mõnel väiksemal maakonnal on naabermaakondadega ühised kohtunikud.
New Yorgi Osariigi Ülemkohus arutab suuri tsiviilasju kogu New Yorgi osariigis ning samuti kriminaalasju raskete kuritegude (felonies) puhul viies maakonnas, mis moodustavad New Yorgi linna. Väljaspool New Yorgi linna arutavaid raskete kuritegude puhul kriminaalasju maakonnakohtud.
Poolmaaki

Poolmaaki (Hapalemur) on esikloomaliste perekond ülemsugukonnast Lemuroidea, leemurlaste sugukonnast, alamsugukonnast Hapalemurinae.

Taksonoomia ja süstemaatika

Perekonna tüüpliik on hall-poolmaaki (Hapalemur griseus, varem Lemur griseus).
Varem arvati sellesse perekonda ka praeguse perekonna Prolemur liigid, sealhulgas lainina-poolmaaki (Prolemur simus, varem Hapalemur simus). Nüüd arvatakse mõlemad perekonnad alamsugukonda Hapalemurinae.
Perekonna esmakirjeldaja on Isidore Geoffroy Saint-Hilaire (1851).
Seda on veel nimetatud Hapalolemur (Giebel 1855) ja Myoxicebus (Elliot 1913).
Perekond paigutatakse leemurlaste sugukond, kuid Tattersall (1982) on selle paigutanud sugukonda Lepilemuridae (Megaladapidae).

Levik

Kõik poolmaakid elavad Madagaskaril.

Välimus

Nad sarnanevad alamsugukonna Lemurinae loomadega.
Poolmaakidel on hallikaspruun karvastik, mis liigiti varieerub punakast rohekani.
Koon on lühem kui alamsugukonna Lemurinae loomadel.
Kõrvad on ümaramad ja karvasemad kui alamsugukonna Lemurinae loomadel.
Kerepikkus on olenevalt liigist 25–46 cm, saba on sama pikk või pikem. Kaal on 1–2,5 kg.

Elupaik

Poolmaakid eelistavad niiskeid metsi, kus kasvab bambus. Peale selle elavad nad maa peal ja puudel.
Hapalemur alaotrensis elab Alaotra järve roostikes ning veedab suure osa ajast vees, erinedes teistest leemurlastest, kes käivad vee ääres ainult joomas.

Eluviis

Poolmaakid võivad tegutseda igal päevaajal, kuid sageli on nad aktiivsed koidu eel.
Nad jooksevad, ronivad ja hüppavad ühtviisi hästi. Hapalemur alaotrensis ujub hästi.
Poolmaakid elavad kolme- kuni viieliikmelistes rühmades, mis tõenäoliselt on ühest isasest, ühest või kahest emasest ning nende järglastest koosnevad perekonnad.
Neil suhtlevad mitmesuguste häälitsustega, mis on röhkimisega sarnanevad lühikesed madalatoonilised norinad.

Toitumine

Nad söövad peaaegu eranditult bambust, mis aitab neil hambaid teritada.
Pole teada, kuidas nad tulevad toime bambuses sisalduvate mürgiste tsüaniididega.

Paljunemine

Tiinus kestab 135–150 päeva, ning lõpeb septembris kuni jaanuaris, mil emasloom toob ilmale kaks järglast.
Pojad võõrutatakse piimast umbes neljakuuselt (selleks ajaks leidub piisavalt toitu).

Eluiga

Poolmaakid elavad kuni 12 aastat.

Ohud

Poolmaakide looduslike vaenlaste seas on fossa, röövlinnud ja boamaod.
Kõige suurem oht lähtub inimestelt. Lisaks sissetoodud koertele ja kassidele ohustab neid metsade raadamine ja jahipidamine. Hall-poolmaaki on veel suhteliselt sagedane, teised liigid on ohustatumad. Nad kuuluvad CITES-i lisasse I.
Loo mõis

Loo mõis (saksa Neuenhof) oli rüütlimõis Kuusalu kihelkonnas, Harjumaal. Tänapäeval jääb Harju maakonna Kuusalu valla territooriumile.
Loo mõis oli Kolga mõisa kõrvalmõis.
Mõisat on esimest korda mainitud 1536. aastal.
Aivar Riisalu

Aivar Riisalu (sündinud 13. märtsil 1961 Märjamaal) on eesti laulja, poliitik ja ärimees, alates 9. novembrist 2017 Tallinna abilinnapea.
Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1984. aastal ökonomistina.
Tuntust kogus ta ansambli Meie Mees solistina.
Ta oli Eesti Maarahva Ühenduse liige 1993–1996 ning Keskerakonna liige 1996–2014, kust astus välja septembris 2014. Päev hiljem teatas oma liitumisest Isamaa ja Res Publica Liiduga, kust lahkus novembris 2017, et asuda Keskerakonna juhitava linnavalitsuse abilinnapeaks. Veebruaris 2018 võeti Riisalu taas Keskerakonda vastu. 
Riisalu oli XI Riigikogu liige, pääsedes parlamenti Euroopa Parlamendi liikme Siiri Oviiri asendusliikmena. 2011. aasta Riigikogu valimistel kogus Riisalu 2195 häält ja sai sellega XII Riigikogu liikmeks. Kandideeris 2019 aasta riigikogu valimistel keskerakonna nimekirjas, saavutas varasemaga võrreldes suhteliselt mõõduka tulemuse.
Aivar Riisalu oli AS Hansabalt juhatuse esimees 2001–2007, Tallinna Mustamäe linnaosa vanem 2004, AS Bit (nüüd kirjastus Avita) juhatuse esimees 1999–2001, 1993 aastal  üks AS Alexela asutajalikmetest ja AS Autokütus juhatuse esimees 1994–1999.  Riigikogu andmetel on ta 2009. aasta seisuga 15 äriühingu juhatuse või nõukogu liige. 2000–2001 andis välja huumoriajakirja Pikker.
Ta on innukas Kaitseliidu liige ja Sõjalis-Sportliku Seltsi Erna juhatuse liige. Kaitseliidus on Riisalu olnud Männiku malevkonna pealiku abi.
Aastal 2006 osales Riisalu saates "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli võistlustantsija Kristina Tennokese. Tantsusaates jõudis ta neljandale kohale.
Samal aastal juhtis ta Kanal 2 mitme tunni pikkust aastavahetusprogrammi koos Elo Mõttuse ja Mart Sanderiga.
Ta juhtis mõnda aega telesaadet "Kaua võib!".
Ta on OÜ Kuutsemäe Puhkekeskus osanik ja juhatuse liige.
Eesti-Itaalia suhted

Eesti-Itaalia suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Itaalia vahel.
Itaalia tunnustas Eesti Vabariiki 26. jaanuaril 1921. Eestil oli saatkond Roomas ja Itaalial Tallinnas. Esimesel iseseisvusajal tegutses Eestis Itaalia Kultuuriinstituut.
Itaalia taastunnustas Eestit 27. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 31. augustil 1991.
Tegutseb Itaalia Suursaatkond Tallinnas. Tegutseb Eesti Suursaatkond Roomas.
Hugo von Trimberg

Hugo von Trimberg (sündinud ca 1230 Wernas (tänapäeval Ober- ja Niederwerrn), surnud pärast 1313. aastat Bamberg-Theuerstadtis) oli Saksamaal kõrgkeskaja hilisperioodil tegutsenud universaalõpetlane.
1260.–1309. aastatel oli ta rektor St. Gangolfi kiriku stiftis Bambergi eeslinnas Theuerstadtis.
Hugo kirjutas ladinakeelseid eksempleid ja lugusid jutluste tarbeks, pühakute biograafiaid ja koostas nimistu vanas ja keskladina keeles kirjutanud autoritest. Tema peateos on ajavahemikus 1296–1313 loodud värsseepos "Renner", milles on 24 600 värsirida ja mis on mahukaim saksakeelne õpetlik poeem. Teos on säilinud paljudes keskaegsetes käsikirjades ja olnud alusmaterjaliks töötlustele.
Kantō

Kantō piirkond on mitteametlik nimetus piirkonnale Jaapanis, millel asub ka Suur-Tōkyō. Kantō piirkond asub Jaapani suurimal, Honshū saarel.
Kantō hõlmab Chiba, Gunma, Ibaraki, Kanagawa, Saitama, Tochigi ja Tōkyō prefektuuri.
1. juunil 2010 oli Kantō arvestuslik rahvaarv 42 430 822.
Phoenix Suns

Phoenix Suns on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Oma kodumänge peab klubi US Airways Centeris.
Klubi asutati 1968. aastal Phoenixis. Phoenix Suns on tulnud kaks korda Läänekonverentsi meistriks, kuid kaotanud mõlemal korral NBA finaalmängude seerias: 1976. aastal Boston Celticsile ja 1993. aastal Chicago Bullsile.

Mängijad

Seisuga 2. november 2014
Eric Bledsoe
- Goran Dragić
- Zoran Dragić
- Tyler Ennis
- Archie Goodwin
- Gerald Green
- Alex Len
- Marcus Morris
- Markieff Morris
- Miles Plumlee
- Shavlik Randolph
- Isaiah Thomas
- Anthony Tolliver
- P. J. Tucker
- T. J. Warren
Peatreener: Alvin Gentry

Endised mängijad

Kevin Johnson
- Jason Kidd
- Charles Barkley
- Alvan Adams
- Paul Westphal
- Dick Van Arsdale
- Walter Paul Davis
- Tom Chambers
- Amar'e Stoudemire
- Shaquille O'Neal
Pentetrasool

Nimetused

Pentetrasooli turunimed on: Cardiazol, Cardiazole,
Cardifortan, Cardiotonicum, Cardosal, Cardosan, 
Cenalene-M, Cenazol, Coranormol, Coratoline, Corazol, 
Corazole, Corvasol, Coryvet, Deumacard, Diovascole, 
Gewazol, Kardiazol, Korazol, Metrazol, Phrenazol,
Ventrazol.

Ajaloolist

Pentetrasooli avastajaks 1934. aastal peetakse ungari-ameerika neuroloogi ja psühhiaatrit Ladislas J. Medunat, kes hakkas ainet manustama tol ajal psühhiaatriliste seisunditega, nagu skisofreenia, patsientidele.
Astmikviil

Astmikviil ehk treppviil on katuseviil, mille kontuur on astmestikuline. See ei vasta tihti katuse ristlõikele, vaid on (eriti saksa tellisgootikas) rikkalikult liigendatud ja fiaalidega kaunistatud petik- või ehisviil. Algselt tulenes astmestamine ka tehnilistest põhjustest. Põhjamaade renessanss säilitas viilu gootilikult järsu astmestuse, ent täiendas üksikastmeid voluutide või püramiididega.
Studio Viridis Loodusharidus

Studio Viridis Loodusharidus on Eesti keskkonnahariduslik mittetulundusühing.
Studio Viridis valmistab muu hulgas topiseid, mulaaže, jahitrofeesid, korraldab näitusi, loodusretki. Koos Eestimaa Looduse Fondiga asutas MTÜ 2006. aastal Muraste looduskooli.
Ketli Tiitsar

Haridus

Aastatel 1991–1995 õppis Tiitsar Tallinna Kunstiülikoolis metallikunsti erialal (lõpetas cum laude) ning 1999. aastal sai samal erialal magistrikraadi. Lühikest aega õppis ka Oslos Kunsti ja Disaini Kolledži metalliosakonnas ning ehtedisaini Hollandi Gerrit Rietveldi Akadeemias.

Töökäik

1996. aastal lõid Ketli Tiitsar, Kristi Paap, Kaire Rannik, Berit Teeäär ja Maria Valdma rühmituse F.F.F.F. (Fun For Five Female), mis tegutses kuni 2005. aastani. Rühmitus tegeles installatsioonide ja fotograafiaga ning ka näituste disainimise ja kureerimisega.
1999. aastast on ta Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis kureerinud, korraldanud ja kujundanud näitusi, Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi projektijuhina.

Liikmesus

2002. aastal sai temast Eesti Kunstnike Liidu liige ja Tallinna Rakenduskunsti Triennaali ühenduse liige, millest aastatel 2002–2014 oli juhatuse esinaine.

Looming

Peamiselt teeb Ketli Tiitsar oma ehted puidust, mis on tema sõnul tähendusrikas ja kõigile tuttav materjal, aga kasutab ka muid looduslikke materjale.
Lisaks peavad ehted tekitama huvi ja looma lugusid
Fredriksstad Blad

Fredriksstad Blad on Norras Fredrikstadis ilmuv kohalik ajaleht. Ilmub seitse korda nädalas.
Leht asutati 1889, kuid sel oli eelkäija "Ugeblad for Fredriksstad, Sarpsborg og Omegn", mis ilmus alates 1843. aastast. Alates 1905. aastast ilmus kuus korda nädalas ja alates 1997. aastast seitse korda nädalas. 1986. aastast ilmub tabloidformaadis.
Lehe trükiarv oli 2008. aastal 22 877.
Fredriksstad Bladi omanikuks on Mediehuset Østfold, mille aktsiatest 99,3% kuulub Edda Mediale.
Lehe peatoimetaja on Erling Johannes Omvik.
Huaqingi tiik

Huaqingi tiik (Huaqing chi, Huáqīng chí, traditsioonilises kirjas 華清池, lihtsustatud kirjas 华清池) ehk Huaqingi kuumaveeallikad on kuumaveeallikate kompleks Hiinas Shaanxi provintsis umbes 25 km kaugusel Tangi dünastia läänepealinnast Chang'anist (praegu Xi'an) leebe kliimaga ja maalilise maastikuga paigas Qin Mountains Qinlingi kolme tähtsama mäe hulka kuuluva Li mäe põhjajalamil.
Tiigi laskis rajada 723 Tangi dünastia keiser Xuanzong Huaqingi palee (華清宮) osana, kasutades geotermaalenergiat.
Koht on kuulus Xuanzongi ja Yang Guifei armuloo tegevuspaigana. Seal leidis aset ka 1936. aasta Xi'ani intsident: endine sõjapealik Zhang Xueliang röövis Chiang Kai-sheki ning sundis teda osalema Teises Ühisrindes Hiina Kommunistliku Parteiga Jaapani vastu.
Huaqingi tiik on praegu tähtis vaatamisväärsus.
1997. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

1997. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 61. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti Soomes Turkus ja Tamperes 21. aprillist 5. maini 1997.
Maailmameistriks tuli Kanada. Hõbemedali sai Rootsi ja pronksmedali Tšehhi.
Võistluste C-grupi mängud toimusid 22.-28. märtsini Tallinnas ja Kohtla-Järvel.
Bagrationi dünastia

Bagrationi dünastia (ბაგრატიონი) on Gruusia valitsejasugu, maailma üks vanimaid kuninglikke dünastiaid. 
Bagrationid loevad oma minevikku tagasi Taavetini, piiblitegelaseni, kes võitles Koljatiga. Nad on vanim perekond õigeusu kirikus. Nad valitsesid Speri (nüüd Ispiri) üle ja olid Samtzkhe ja Klardžeti kubernerid. Pärslased nimetasid liikmeid Bagrationide hulgast marzpani (asekuninga) ametisse juba enne 628. aastat. 
9. sajandi esimestel kümnenditel vallutas Bagrationi dünastiast Ašot I araablastelt tagasi mitmeid Lõuna-Ibeeria alasid. Saavutades mõjuvõimu Kartli üle, sai Ašot I aastal 809 Kartli eristaviks. Ašot tunnistas Bütsantsi oma süseräänina ning ühendas Tao ja Klarjeti vürstiriigid ja Šavšeti, Khikhata, Samtshe, Trialeti, Džavahhethi ning Ašotsi krahvkonnad ühtseks Tao-Klarjeti kuningriigiks. Formaalselt allus see Bütsantsile, kuid tegelikult oli tegu iseseisva riigiga, mille keskus oli Artanuji. Kouropalatēs Davith Bagrationi laiendas oma valdusi, vallutades Theodossiopolise ning Armeenia provintsi Basiani. Samuti kehtestas ta protektoraadi Armeenia provintside Kharqi, Apakhuni, Malazgirti ja Ahlati üle.
Ašot I poja-pojapoeg Adarnas II sai esimeseks grusiinide kuningaks aastal 888.
Esimene ühendatud Gruusia kuningriik loodi 10. sajandi lõpus, mil kouropalatēs Davith vallutas Kharthli-Ibeeria krahvkonna. Kolm aastat hiljem päris Davithi kasupoeg Bagrat III oma onu Theodosius Pimeda surma järel Abhaasia trooni. 1001. aastal päris Bagrat III ka Tao-Klarjeti ning aastatel 1008–1010 vallutas ta Kahhethi ja Ereti ning sai esimeseks Gruusia kuningaks, kes valitses nii maa ida- kui lääneosa üle.
Hans Polle

Hans Poll(e) (suri enne 1522) oli Saare-Lääne piiskopi vasall, Pollide Saaremaa haru esiisa.

Elulugu

Ta oli arvatavasti Virumaalt pärit vasalli Jürgen Polle (suri pärast 1481) poeg. Tõenäoliselt kuulus Hansule Virumaal Põlula, mis aga kuulus juba 1489. aastal Mekesi suguvõsale. 2. novembril (vkj) 1498 ostis ta Hans Scheerilt Saaremaal Lööne mõisa ja asus sinna elama.

Perekond

Ta oli abielus Gertke Titferiga, kes pärast tema surma abiellus Arnt Aderkasiga. Nende poeg oli Lööne mõisnik Bartholomäus Poll.
Lüsingu maastikukaitseala

Lüsingu maastikukaitseala on maastikukaitseala Järva maakonnas Järva vallas. Kaitseala pindala on u 108 ha. 
Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1991, kui moodustati praegusest maastikukaitsealast suurem kaitseala – Lüsingu veesäilitusala (pindala 153 ha)
. Maastikukaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmekesist maastikku, karstivorme ja ohustatud elupaigatüüpe.
Parki maakond (Montana)

Parki maakond (Park County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°50' N, 110°52' W. 
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Livingston. 
Maakonna pindala on 7288 km². Veepindala on 28 km².  
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 636. Aastal 2000 oli elanikke 15 694.

Ajalugu

Parki maakond moodustati 1887. aastal.
Sir

Pöördumis- või kõnetamisviis

Viisakussõna "sir" kasutatakse kas suulise pöördumise korral eesnime ees (näiteks "Sir Winston") või kirjaliku pöördumise korral ees- ja perekonnanime ees (näiteks "Sir Winston Churchill") – sel juhul kirjutatakse see eesti keeles suure algustähega ja harilikus ehk püstkirjas. Kui viisakussõna "sir" kasutatakse eestikeelses tekstis ilma isiku pärisnimeta, siis kirjutatakse see väikse algustähega ja kursiivis.

Vajadus kasutada

Viisakusvormelit "sir" kasutatakse pöördumisel järgmiste tituleeritud isikute poole:

Sõna "sir" kõnetlussõnana

Sõna "sir" kasutatakse ka kõnetlussõnana meesisikute poole pöördumisel.
The Narrows

The Narrows on New Yorgi lahe kitsus ehk suudmeväin Staten Islandi ja Long Islandi saarte vahel, mis jaotab lahe kaheks: New Yorgi ülemlaheks ja New Yorgi alamlaheks. Kaks saart on ühendatud Verrazzano-Narrows sillaga.
Paapuad

Paapuad on Lääne-Melaneesia algasukad Uus-Guineal, vähesemal määral Bismarcki ja Saalomoni saartel.
On lähedased melaneeslastele, keelelt ja kultuurilt tugevalt killustunud.
Parmesan

Parma juust ehk parmesan (itaalia keeles ametlikult Parmigiano-Reggiano) on kõva teraline juust, mis pärineb Põhja-Itaaliast.
Parmesan on saanud nime oma päritoluala järgi, mille hulka kuuluvad Itaalia provintsid Parma, Reggio Emilia, Bologna (ainult Reno jõest läänes), Modena, (kõik Emilia-Romagnas) ja Mantova (Lombardias, kuid ainult Po jõest lõunas). Itaalia seaduste kohaselt võib "Parmigiano-Reggiano" nime kanda vaid nendes piirkondades valmistatud juust. Euroopa Liidu seaduste järgi on "Parmigiano-Reggiano" ja "Parmesan" kaitstud päritolunimetused. Parmigiano on itaaliakeelne omadussõna, mis tähendab "Parmast pärit" ning Reggiano tähendab sama Reggio Emilia kohta. USAs nimetatakse parmesaniks ka järeletehtud juuste.
Naljaleht (Tallinn)

Naljaleht oli huumoriajaleht, mis ilmus (9. november 1929 – 17. aprill 1930) Tallinnas, ilmumissagedusega 2 korda kuus.
Väljaandja ja vastutavaks toimetajaks oli Hendrik Saar. Ajalehte trükiti Tallinna trükikojas "Estotrükk". Kokku ilmus 4 numbrit.
Valgepõsk-lagle

Levila

Valgepõsk-lagle pesitseb Gröönimaa kirderannikul, Teravmägedel, Skandinaavia poolsaare loodeosas, Novaja Zemlja Lõunasaarel ja võib-olla Kolgujevi saarel. Lagle talvitub Madalmaades ja Briti saartel . Lääne-Eesti jääb idapoolsete rändlindude tähtsaks puhkepaigaks kevadrände ajal aprillis-mais, mil neid kohtab mitme tuhande isendi suuruste parvedena. Muul ajal kohtab neid harva ja vähesel arvul, ka sügisrände ajal oktoobris ja novembris nad kestvaid peatusi ei tee.

Välimus

Valgepõsk-lagle üldpikkus on 58–70 cm, tiibade siruulatus 132–145 cm. Ta on mustlaglesuurune ja kaalub 1,1–2,2 kg.
Valgepõsk-lagle on keskmise suurusega partlane, kes mõneti sarnaneb hanega. Kuid hanedest on teda hõlbus eristada kahevärvilise sulestiku järgi, mis on pealt must ja alt valge. Linnul on valge põsepiirkond, millest lind on ka nimetuse on saanud, ning must pea, kael ja ülakeha. Linnu kõhuosa on valge, tiivad ja selg hõbehallid.

Eluviis

Valgepõsk-lagle pesitseb kaljustel rannikutel ning ojade ja järvede kaljustel kallastel, mille läheduses leidub mahlakaid taimi. Pesa tehakse sellisesse kohta, et vaenlased, kelleks on eeskätt polaarrebane ja jääkaru, seda kätte ei saaks. Valgepõsk-lagle kolooniad on hajusad ja vahemaad naaberpesade vahel suured.
Ta ujub väga hästi ja lendab kergelt. Sulgimise ajal päästab ta end sageli joostes ja jookseb kiiresti.

Looduskaitse

Eestis kuulub valgepõsk-lagle III kaitsekategooriasse, kuid on väljaspool kaitsealasid jahiuluk.
Hooveri pais

Hooveri pais on pais Ameerika Ühendriikides Colorado jõel Black Canyonis.
Pais asub Nevada ja Arizona osariigi piiril umbes 48 km Las Vegasest kagu pool ja umbes 10 km kaugusel Boulder Cityst kirdes. Selle geograafilised koordinaadid on 36° 0′ 56″ N, 114° 44′ 16″ W.
Hooveri pais on betoonist gravitatsiooniline kaarpais, mille pikkus on 379 meetrit ja kõrgus 221 meetrit. Pais on alusel 200 m lai ja tema hari on 14 m lai. Hari asub 376 m kõrgusel merepinnast. Paisu kogumaht on 2,48 miljonit m³ ja ta võimaldab endast läbi lasta vooluhulka 11 tuhat m³/s.
20. sajandi alguses hakati kavandama Colorado jõele paisu ehitamist, et üleujutusi kontrolli all hoida, niisutusvett koguda ja elektrienergiat toota. Aastal 1928 kiitis Kongress paisu rajamise heaks. Tammi ehitamise konkursi võitis just selleks eesmärgiks loodud konsortsium Six Companies. Nii suurt betoonstruktuuri ei olnud maailmas iial varem ehitatud ja mõned tehnoloogilised võtted olid varem järele proovimata.
Ehitamist alustati aastal 1931 ja pais avati rohkem kui kaks aastat enne tähtaega 1. märtsil 1936, kuigi ehitustöid raskendasid infrastruktuuri puudumine ja kuumad suved. Pais sai nime projekti alustamise ajal ametis olnud presidendi Herbert Hooveri järgi.
Ehitustööde käigus hukkus 112 inimest. Neist esimene, J.G. Tierney, uppus 20. detsembril 1922 paisu jaoks kõige sobivamat kohta otsides. Viimane, tema poeg Patrick Tierney, hukkus 13 aastat hiljem. Neist 91 olid ettevõtte Six Companies töötajad, kolm Maavarade Kasutuselevõtmise Büroo töötajad ja üks oli külastaja, ülejäänud olid mitmesuguste allhankeid teinud ettevõtete töötajad. Otseselt paisu ehitamise perioodil hukkus 96 inimest, kuid neile võib lisada 42 ametlikel andmetel kopsupõletikku surnud inimest, kes kõik olid töölised. Enamik neist suri vingumürgitusse paisu alla rajatud tunnelites, aga Six Companies vormistas selle kopsupõletikuks, et pääseda kompensatsiooni maksmisest.
Paisu taha moodustunud Meadi järv on USA suurim veehoidla. Selle pindala on 640 km² ja maht 35,2 km³. Veehoidla pind on harilikult 372 m kõrgusel merepinnast. Veehoidla on 180 km pikk ja kuni 180 m sügav. Tema valgla on 435 tuhat km².
Hooveri paisu juurde kuuluva hüdroelektrijaama nimivõimsus on 2,08 GW. Aastas toodab see 4,2 teravatt-tundi energiat.
Hooveri pais on ka turismisihtkoht. Seda külastab aastas peaaegu miljon inimest. Paisu ületab tiheda liiklusega maantee Route 93, kuid umbes 500 meetri kaugusele allavoolu rajati möödasõitu võimaldav sild, mis avati 2010. aasta oktoobris.
Vecā Forštate

Vecā Forštate (vene keeles Старый Форштадт) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Šunezersi järve põhjapoolsel kaldal.
Vecā Forštatet mainitakse esimest korda aastal 1784, kuid linnaosa on tunduvalt vanem. Algul asus seal Taupoli (Тауполь), hiljem Raipoli (Райполь) eeslinn, mida esimest korda märgitakse mingi kindla aastaarvuga seotult just 1784. aastal kui Daugavpilsi jesuiitide kloostri omandit. Aastal 1810, mil hakati ehitama Daugavpilsi kindlust, kasvas linnaosa tunduvalt, kuna kindluse alla jäävate maade elanikud olid sunnitud ümber asuma. Üheks peamiseks sihiks oligi neile Vecā Forštate.
Linnaosas on põhiliselt ühekorruselised puidust eramajad. Linnaosas asuvad kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asuvad kolm kirikut - aastal 2006 avatud katoliku kirik, õigeusu Peetri ja Pauli kirik (valminud 1934) ning vanausuliste Nikolai-Pokrovski palvemaja (valmimisaeg aastate 1890 ja 1930 vahel).
Hematopoeetiline tüvirakk

Terminoloogia

Hematopoeetiline tüvirakk on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologicasse".

Paljunemine

Inimese hematopoeetilised tüvirakud paljunevad in vivo keskmiselt üks kord 40 nädala jooksul (kassidel ∼ kord 8,3 nädala ja hiirtel ∼ kord 2,5 nädala jooksul) ja nende koguarvuks hematopoeetilises süsteemis pakutakse ∼ 10 000 – 20 000.

Ekspressiooniprofiil

Inimese hematopoeetilised tüvirakud on lineage negative (Lin−) CD4, 8, 10, 14, 15, 16, 19, 20.

CD34

1,5–3%-l inimese luuüdi hematopoeetilistel tüvirakkudel on tuvastatud CD34 antigeen. Tüvirakud toodavad pinnal CD34-glükoproteiini (BM-CD34+ rakud).

Plastilisus

Hematopoeetiliste tüvirakkude plastilisuses ei ole uurijad kokkuleppele jõudnud. Mõnede uurijate arvates on hematopoeetilised tüvirakud võimelised välja arenema teist tüüpi rakkudeks, näiteks epiteeliks, maksarakkudeks, ajukoeks jpm.

Patoloogia

Inimestel seostatakse hematopoeetiliste tüvirakkudega ka haiguslikke seisundeid: konstitutsionaalne aplastiline aneemia, agranulotsütoos, raske kombineeritud immuunpuudulikkus, tserebellaarne ataksia defektse DNA-reparatsiooniga, Wiskotti-Aldrichi sündroom, sirprakk haigusseisundid, paroksüsmaalne e äkkhootine öine hemoglobinuuria jpt.
Mitmed hematopoeetilised neoplasmid sisaldavad hematopoeetilisi kasvajate tüvirakke.

Ajaloolist

Hematopoeetilised tüvirakud avastati tõenäoliselt 1963. aastal.