google/wiki40b huggingface dataset:
Rein Veidemann

Looming

Pikaajalisele kirjanduskriitilisele tegevusele vaatamata jõudis Veidemann omaloomingu avaldamiseni küllalt hilja. Tema debüütromaan "Lastekodu" ilmus 2003. ja teine romaan "Tund enne igavikku" 2012. aastal.
Veidemanni kultuurikriitikat iseloomustas kolleeg Veiko Märka nõnda: "/---/ Veidemanni kui autori olemuses on iga teksti kaudu avaldada oma austust, lugupidamist ja imetlust kellegi või millegi vastu. Omaette pärliks on mõned tema teatriarvustused, kus analüüsiv ja hindav mõõde on täielikult asendatud lapseliku rõõmu ja õhinaga. /---/ Ta ei ründa, ei ärritu, ei sõgetse, kui midagi või kedagi fännata ei saa. Sel juhul on ta lihtsalt kurb."

Suhtumine religiooni

2000. aastatel on Veidemann esitlenud end avalikkuses korduvalt kiriku ja religiooni kontekstis, luues vastuolulise pildi. Küsimus usust Jumalasse. "Mul on lihtsam vastata küsimusele, kas pean end kristlaseks («jah, ma pean, sest kristlus on mu kultuuriruum!») - - kui sellele, kas ma usun Jumalat.
Kui usuksin, siis ilmselt oleks oodatav, et võtaksin Jumalat kui üleloomulikku väge – jah, sellisena olen teda valmis võtmagi –, aga samas on see üleloomulik isikustatud läbi Jeesus Kristuse (küllap tõesti kunagi elanud inimene, kellest saab Jumalapoeg), milles adun teatavat tõrget. - - piiblilugusid võtan kujundite ja mõistukõnede kogumina - - 
kas meis endis on - - midagi, mille kaudu luua seda sidet, jõuda teiseni, Jumalani ja seejärel iseendani? Tegelikult juhatavad just need küsimused mind kirikusse, ja pole tähtis, millal ma sinna lähen ja kas leian sealt ka vastuse."

Isiklikku

Rein Veidemanni abikaasa on Andra Veidemann. Neil on tütar Anna-Maria Veidemann-Makko.
Richard Swinburne

Richard Swinburne (sündinud 26. detsembril 1934 Smethwickis Staffordshire'is Inglismaal) on Briti filosoof (religioonifilosoof), Briti Akadeemia liige. 
Swinburne on Jumala eksistentsi filosoofiliste argumentide mõjukas pooldaja.
Ta lõpetas 1957. aastal kiitusega Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga filosoofias, politoloogias ja majandusteaduse alal. Sai 1959. aastal Oxfordist doktorikraadi filosoofias ja 1960. aastal teoloogidiplomi.
Ta oli aastatel 1974–1984 Keele'i Ülikooli  filosoofiaprofessor ja 1985–2002 Oxfordi Ülikooli kristliku religiooni filosoofia professor. 2002. aastast emeriitprofessor. Ta on töötanud peamiselt religioonifilosoofia, metafüüsika, epistemoloogia ja vaimufilosoofia vallas. Aastatel 1977–1981 ilmus Swinburne'il teismi filosoofilise analüüsi triloogia ja 1989–1998 kristlike doktriinide filosoofilise analüüsi tetraloogia. Ta on avaldanud töid ka teadusfilosoofia alal.
Swinburne oli anglikaan, kuid 1995. aastal vahetas usku ning hakkas õigeusklikuks.
Krista Karu

Krista Karu (kuni 1978 Krista Mirov; sündinud 15. novembril 1950 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 21. Keskkooli ning õppis aastatel 1969–1974 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina.
Ta töötas aastatel 1974–1992 projekteerimisinstituut Eesti Maaehitusprojektis. Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast.

Isiklikku

Tema isa oli arhitekt Boris Mirov ja ema on rahvaluuleteadlane Ruth Mirov.
Vikarism

Vikarism ehk vikareerimine on biogeograafias nähtus, mille puhul suguluselt lähedased liigid asustavad eri levilaid (geograafiline vikarism) või sama levila erinevaid kasvukohti või elupaiku (ökoloogiline vikarism).
Vikareerivaid liike kutsutakse vikariantideks.
Mõnikord räägitakse ka pseudovikarismist, mille puhul eri mandrite sarnaseid kasvukohti ja elupaiku asustavad ökoloogiliselt ja välisilmselt sarnased, kuid päritolult kauged liigid.
Naksitrallid. Esimene raamat

Sisu

Jutustus saab alguse kolme naljaka mehikese – Muhvi, Kingpoole ja Sammalhabeme – juhuslikust kohtumisest ühe linnakese jäätiseputka ees. Selgub, et kõik kolm on üksikud, ning nad otsustavad kampa lüüa ja Muhvi mugava furgoonautoga üheskoos edasi rännata. Linnakest aga painab kassinuhtlus, kuna üks vanainimene toidab arutult kasse – loomadele läheb kogu piim ja muu toiduvaru. Naksitrallid lahendavad probleemi – meelitavad kassid linnast välja – ning neile antakse medal edukalt lõppenud kassivastase võitluse eest.
Cseszneky

Cseszneky de Milvány et Csesznek (ungaripäraselt cseszneki és milványi gróf Cseszneky) on Ungari aadlisuguvõsa.
Dollarti laht

Merelt saamine ja merele kaotamine

Dollarti lahe tekitas 1277. aastal katastroofiline tormilaine, mis hõlmas Reiderlandi piirkonna ja suuri osi Oldambti piirkonnast. Üleujutus uputas 43 kihelkonda ja põhjustas arvatavasti 80 000 inimese surma. Veel üks tormilaine 1509. aastal laiendas veelgi Dollarti lahte, ujutades üle rohkem kui 30 küla, ja 1520. aastal oli Dollart suurima ulatusega. 16. sajandist 20. sajandini võideti 2/3 uppunud alast tagasi.
Tänapäeval on kindlustamata kaldad kuulutatud maailma looduspärandiks, kuna need on igat liiki lindude ja teiste veeliste liikide paradiis.

Piirivaidlus

Holland ja Saksamaa ei nõustu piiri täpse kulgemisega läbi lahe, kuid nad on kokku leppinud mittenõustumisega, sõlmides 1960. aastal lepingu, pannes välja vastastikused kohustused. 2011. aasta paiku muutus territoriaalvaidlus oluliseks seoses Borkum Riffgati meretuulepargi plaanidega. Küsimus territoriaalmere kasutamisest ja haldamisest 3 ja 12 meremiili vahel (kus tuulepark asub) lepiti 2014. aastal kokku uue lepinguga, milles määratleti "joon", kuigi piirivaidlus ise jäi lahendamata.
Yves Montand

Yves Montand [iiv mont'aan] (õieti Ivo Livi; 13. oktoober 1921 Itaalia, Toscana, Monsummano Alto – 9. november 1991 Prantsusmaa, Oise'i departemang, Senlis) oli itaalia päritolu Prantsuse näitleja ja laulja.
Filmograafia vajab toimetamist.
Igors Solomantis

Haridus

Igors Solomatins õppis 1965–1975 aastatel Riia 34. keskkoolis ja sellele järgnevalt aastatel 1975–1981 Riia Meditsiini Instituudis (nüüd Riia Stradiņši Ülikool).  1987. aastal omandas Solomatins arstiteaduse doktorikraadi Ukrainas Odessa Oftalmoloogia Instituudis. Läti Ülikool andis Solomatinsele 2005. aastal dotsendi tiitli. 
Igors Solomantis kuulub Ameerika Oftalmoloogia Akadeemiasse, Ameerika katarakti ja refraktsioonikirurgia selts ja ta on liitunud ka Euroopa võrkkesta spetsialistide seltsiga.

Töökogemus

Aastatel 1987–1996 töötas Igor Solomatins P. Stradiņši kliinilise ülikooli ablatsiooni osakonnas silmaarsti ning kirurgina. Aastatel 1996-1999 töötas prof. Solomantins Riia Esimeses Haiglas oftalmoloogia osakonna juhatajana. 
Aastal 1995 asutas Solomatins Riias silmade rehabilitatsiooni ja nägemise korrigeerimise keskuse nimega Dr. Solomantise Silmakeskus.

Akadeemilised tegevused

Alates 1993. aastast on Igors Solomatins olnud Läti ülikooli arstiteaduskonna oftalmoloogia osakonna lektor.  
Igors Solomatis avaldas aastal 2015 õpiku teemal vanusega seotud kollatähni degeneratsioon ja aastal 2013 õpiku teemal perearstide oftalmoloogia praktilised küsimused. Lisaks oftalmoloogia õpetamisele juhendab prof Igors Solomatins üliõpilaste teadus praktikaid ja kliinikume.
Eesti Puhkpillimuusika Ühing

Eesti Puhkpillimuusika Ühing on MTÜ, mis ühendab puhkpilliorkestreid ja -ansambleid, soliste, dirigente ning teisi puhkpillimuusikast huvitatud inimesi.
Aastast 2007 on ühing CISM-i (Confederation Internationale des Societes Musicales) liige.
FIAPF

Rahvusvaheline Filmiprodutsentide Liitude Föderatsioon (prantsuse keeles Fédération Internationale des Associations de Producteurs de Films; inglise keeles International Federation of Film Producers Associations; lühend FIAPF) on 1933. aastal asutatud riikide produtsentide liitusid ühendav ülemaailmne organisatsioon, mis osaleb ülemaailmselt autoriõigusi, tehnoloogiastandardeid, meedia regulatsiooni, filmide finantseerimist ja muid filmitööstuse aspekte puudutavate poliitikate väljatöötamisel.
2019. aasta märtsi seisuga kuulus FIAPF-i 34 produtsentide liitu 27 riigist. 2015. aasta mais liitus FIAPF-iga Eesti Rahvuslik Produtsentide Ühing. Peakorter asub Brüsselis.

Akrediteeritud filmifestivalid

FIAPF tegeleb rahvusvaheliste filmifestivalide akrediteerimisega (sertifitseerimisega). 2019. aasta märtsi seisuga oli akrediteeritud filmifestivale kokku 46, neist 15 A-klassi akrediteeringuga (Competitive Feature Film Festivals 'rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga filmifestivalid').
2. aastatuhat eKr

2. aastatuhat eKr ehk teine aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 2000 eKr ja lõppes 31. detsembril 1001 eKr.
(3. aastatuhat eKr – 2. aastatuhat eKr – 1. aastatuhat eKr – Sajandid)

Tsivilisatsioonid, kuningriigid ja dünastiad
Dallas (seriaal)

"Dallas" oli aastatel 1978 kuni 1991 toodetud populaarne USA seebiooper. Seriaali keskmes oli edukas Ewing'i perekond, kes tegeles naftaäriga.
Faktoranalüüs

Faktoranalüüs (inglise factor analysis) on mitmemõõtmelise statistilise analüüsi meetod, mille puhul lähtetunnuste vahelisi seoseid uuritakse nõnda, et lähtetunnused esitatakse väiksema arvu uute tunnustena (nimetatakse faktoriteks) ligikaudselt.
Faktoranalüüsi meetod pärineb psühholoogiast. Hiljem on seda hakatud kasutama ka teistes sotsiaal-, aga ka loodusteadustes.
John Dillinger

John Herbert Dillinger (22. juuni 1903 Indianapolis – 22. juuli 1934 Chicago) oli pangaröövel, kes tegutses 1930. aastatel USA-s. Teda peeti väga ohtlikuks kurjategijaks, kuna ta oli seotud mitme politseiniku surmaga. Ta röövis umbes kaht tosinat panka ja nelja politseijaoskonda. Dillinger põgenes kaks korda vanglast ja teda peeti  tänapäeva Robin Hoodiks.
Tuhkpihlakas

Levila

Eestis esineb tuhkpihlakas loodusliku liigina Lääne-Saaremaal – Viidumäel ja Sõrve poolsaarel.
Tuhkpihlakas on üks kolmest Eestis looduslikult kasvavast pihlakaliigist. Harulduse tõttu kuulub liik punasesse raamatusse.

Kirjeldus

Tuhkpihlakas on saagjate servadega lihtlehtedega. Lehed on ebakorrapäraselt hambulised, alusel kiilja terve servaga. Lehestik on heledam, kui harilikul pihlakal ja lehed on alt tugeva tuhkhallika vildikihiga.
Õied on valged. Läägemaitselised viljad on ümarovaalsed, 1–1,5 (2) cm pikad, oranžid või pruunikaspunased ja valkjate täppidega. Viljad püsivad sügisel kaua puul.
Juri Fenin

Juri Fenin (ukraina Фенін Юрій Анатолійович; sündinud 28. märtsil 1977) on ukraina jalgpallur.
2000ndate algul mängis ta Eesti klubis Levadia.
Most Holy Mother of God

"Most Holy Mother of God" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2003. aastal loodud teos. Pärt kirjutas selle teose Hilliard Ensemble'ile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. Teose kandis esimest korda ette Hilliard Ensemble 15. oktoobril 2003 Suurbritannias Durhami Ülikoolis.
Ehud Barak

Teenistus eriüksuses ja erioperatsioonid

Teenistuse ajal eliitüksuses Sayeret Matkal juhtis Barak paljusid õnnestunud operatsioone. Operatsioon Isotoop oli Sabena 572. lennu pantvangistatud reisijate vabastamine 1972. aastal. Operatsioon Nooruse allikas 1973. aastal Beirutis lõppes 7 inimese tapmisega, kellest 3 olid Palestiina Vabastusorganisatsiooni juhid ja ainult 1 tsiviilisik (operatsiooni käigus avastati Barak naiseriideid kandmas). Operatsioon Entebbe toimus 1976. aastal ning ka selle käigus vabastati terroristide hõivatud lennukist pantvangid Ugandas Entebbe lennuväljal ja tapeti kõik terroristid. Oletatavasti kavandas Barak ka Palestiina Vabastusorganisatsiooni liidri Abū Jihādi mõrva Tunises 16. aprillil 1988.
Barak on ekspert Iisraeli sõjaväe võitluskunstis krav maga.
1968 lõpetas Barak Jeruusalemmas Heebrea ülikooli füüsika- ja matemaatikabakalaureuse kraadiga. 1978 kaitses ta magistrikraadi majandusökonoomika alal Stanfordi ülikoolis.

Isiklikku

Sõjaväes tutvus Ehud oma tulevase abikaasa Navaga. Neil on 3 tütart. Abielu lahutati augustis 2003. 30. juulil 2007 abiellus ta Nili Pri'eliga.
Jerzy Hryniewiecki

Jerzy Hryniewiecki (21. aprill 1908 Tartu – 28. august 1989 Varssavi) oli poola arhitekt ja linnaplaneerija.
Üks tema tuntumaid töid on Poolas Katowices asuv meelelahutushoone Spodek ('taldrik').

Isiklikku

Tema isa oli Bolesław Hryniewiecki.
Breitenbrunn (Saksimaa)

Breitenbrunn on asula Saksamaal Saksimaa Erzgebirgskreisi Breitenbrunni vallas.
Riina Gerretz

Riina Gerretz (aastani 1958 Põder, 1958–1961 Villum, 1969–1971 Mikiver, 1983–2002 Viljanen; 8. juuli 1939 – 22. märts 2014 Tallinn) oli eesti pianist.
Ta sai muusikalise alghariduse Tallinna Lastemuusikakoolis (õpetajad Leelo Kõlar, Helju Agur, Erna Saar). Aastal 1958 lõpetas ta Tallinna Muusikakooli (Erna Saare klass) ja 1963 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Bruno Luki klass).
Aastal 1970 õppis ta lühikest aega Moskva konservatooriumi assistentuuris (Mark Milmani klass; lõpetamata). Aastal 1997 osales ta Viinis Leonard Hokansoni ja 1988 Salzburgis Claude Hellfneri meistrikursustel.
Ta töötas 1958–1971 TRK-s kontsertmeistrina ning 1963–66 Tallinna MK-s ja 1970–73 TMKK-s pedagoogina, oli 1982–86 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kontsertmeister. Asus 1987 elama Soome, töötas 1987–88 pedagoogi ja kontsertmeistrina Turu konservatooriumis ning 1988– 90 kontsertmeistrina Helsingi konservatooriumis ja prof. Liisa Pohjola assistendina Sibeliuse Akadeemias. Oli 1990-2 Stockholmi Kuninglikus Teatris repetiitor. 1992–94 Porvoo MK-s õpetaja ja kontsertmeister. Aastast 1995 elab taas Eestis. Esinenud pms kontsertmeistrina ja ansamblis. Pälvinud interpreetide võistlusel 1969 Tallinnas ja Chisinaus, 1980 Minskis ja 1981 Tallinnas parima kontsertmeistri preemia. Olnud ansamblipartner paljudele tuntud solistidele, nagu Georg Ots, Tiit Kuusik, Hendrik Krumm, Ivo Kuusk, Anu Kaal, Margarita Voites, Jüri Gerretz, Ivo Juul, Yolanda Hernandez, Artur Rinne, Hannes Altrov, Pille Lill, Heidy Tamme jpt.

Isiklikku

Riina Gerretz on olnud Mikk Mikiveri abikaasa, ning hiljem Jüri Gerretzi abikaasa. Mõlemast abielust sündis üks poeg.
Fultoni maakond (Georgia)

Ajalugu

Fultoni maakond moodustati 20. detsembril 1853. aastal DeKalbi maakonna lääneosast 144. Georgia maakonnana. Maakond sai nime maamõõtja Hamilton Fultoni järgi.
Alessandro Grandi

Alessandro Grandi (1586 – 1630. aasta teine pool) oli Põhja-Itaaliast pärit varase barokiajastu helilooja, kes kirjutas uues concertato stiilis. Ta oli üks oma aja kõige leidlikumaid, mõjukamaid ja populaarsemaid heliloojaid, jäädes selle poolest Põhja-Itaalias ilmselt alla vaid Claudio Monteverdile.

Elu

Tõenäoliselt sündis Grandi Ferraras ning veetis elu esimese osa seal, õppides tõenäoliselt lähedalasuvas Veneetsias koos Giovanni Gabrieliga. Ta töötas mitmes Ferrara katedraalis ja akadeemias kapellmeistrina (maestro di cappella).
Aastal 1617 sai ta koha Veneetsia San Marco basiilikas; sel ajal oli sealseks koormeistriks just Monteverdi. Viimaks sai Grandist Monteverdi assistent ning näib, et just siis valis ta tööde kirjutamise mõnedes väiksemates vormides, mida Monteveredi eiras.
Aastal 1627 läks ta Bergamosse ning seda tõenäoliselt seetõttu, et tal oli võimalus olla kapellmeister kohas, kus ta võib muusikalise programmi ise otsast pihta üles ehitada. Tõenäoliselt kohtus ta ka helilooja Heinrich Schütziga viimase teisel Itaalia-reisil. Paraku suri Grandi aastal 1630 linna haaranud muhkkatkupuhangu ajal, olles Bergamos töötanud vaid kolm aastat.

Looming

Suurema osa tema töödest moodustavad muusikalise saatega vokaalpalad. Stiililiselt on tema varasem looming sarnane Giovanni Gabrieli omale: muusikas vahelduvad lühikesed väga kontrastsed rütmi ja struktuuri käigud; ent reeglina kirjutas ta väiksematele kollektiividele. Suurem osa tema varasematest helitöödest on concertato-stiilis motetid: mõned neist on duetid ja triod, mis oli motettide kirjutamisel uuenduslik, kuna tavaliselt esitasid neid suuremad grupid.
Grandi oli üks väheseid heliloojaid, kes jätkas kohe pärast selle meetodi kasutuselevõttu keeruka vokaalse polüfoonia kirjutamist üle basso continuo (akorditähistuse, kus bassinoodi alla märgitakse numbritega akordi teised astmed, mitte ei kirjutata tervet akordi välja); enamik teisi heliloojaid, kes 17. sajandi esimestel kümnenditel continuo't kasutasid, kirjutasid kas monoodiaid või eelistasid rohkem homofoonilisemaid ülesehitusi.
Mõnedes oma teoses eksperimenteeris Grandi äärmise emotsionaalsusega, kasutades kromatismi, eellööke ja afektatsioone. Kuigi harmooniate kasutamisel ei olnud ta nii julge kui Carlo Gesualdo, oli ta osa üldisemast traditsioonist ja seega olid tema tööd peaaegu sama mõjukad kui Monteverdi omad. Grandi uuendas lakkamatult, kirjutades monoodiaid viiulitele ning koostades ka osadest koosnevaid korduvaid partiisid muusikalistele instrumentidele: idee, mis arenes välja barokkmuusikas kasutatavaks ritornello vormiks. Grandi muusikas on näha ühenduskohta barokkmuusikaga alanud concertato stiili ja Johann Sebastian Bachi töödes kulmineerunud kantaatide vormi vahel.
Grandi oli üks oma aja populaarsemaid heliloojaid. Tema töid avaldati üle kogu Itaalia, Saksamaal ja Madalmaades ning see jätkus ka pikka aega pärast tema surma. Ta kirjutas motette, kirikulaulude seadeid, madrigale ning ka ühtesid varasemaid helitöid, mida võib kantaatideks kutsuda.
Teet Tibar

Haridus ja elukäik

1972–1983 õppis Tallinna 32. Keskkoolis. Aastatel 1985–1987 oli Nõukogude armees Leningradis. Alates 1988 töötas ehitustöölisena, peamiselt katusepanijana. Alates 1997 elab ja tegutseb Soomes.

Maailmavaade

Ta on ühenduse Suomen Anarkistiliitto liige (1997) ja rahvusvahelise töölisliikumise tegelane. Alates 1980 on ta Naisteoja motorockerite kamba liige.

Muusikategevus

1984 asutas koos Tõnu Trubetskyga punkbändi Vennaskond.
Teet Tibar on Vennaskonna laulude "Aeg", "Tagasi prügimäele" ja "Teelahkmel" muusika autor ning "Malemaja star" sõnade autor,    12. oktoobril 1996 astus Vennaskonnaga üles ka Bukarestis Salle Polyvalentes kontserdil "Rock – Pop a l’Est" ja 29. juunil 1997 Turus festivalil Ruisrock. 
Teda on kirjanduslikult kujutatud näiteks raamatus "Inglid ja kangelased" (Tõnu Trubetsky, Anti Pathique, Juhan Habicht; 2002). Osales artistina dokumentaalsetes muusikafilmides "Millennium" (1998), "Ma armastan Ameerikat" (2001), "Sügis Ida-Euroopas" (2004), "New York" (2006) ja "Pirates of Destiny" (2007).

Kriitiline juhtum

25. oktoobril 2009 Tallinnas Rock Cafés antud kontserdil "Vennaskond 25!" kukkus ta laulu "Lapsepõlveplika" ajal laval kokku. See võis olla ajendiks, et 9.–13. novembrini 2009 peeti teda ekslikult surnuks.
Ühispesitsemine

Ühispesitsemine või ühismunemine (inglise keeles communal nesting; communal egg-laying) on mitmete loomade paljunemiskäitumine, mille tähendus võib erinevate hõimkondade lõikes olla erinev. See võib olla mitme sama liiki emase isendi mittejuhuslik 
munemine samasse pessa, mitme isendi mittejuhuslik hoolitsemine järglaste eest ühes pesas jms. 
Ühispesitsemise täpne ulatus ning ülesanded pole selged. Seda on kirjeldatud putukatel, roomajatel, lindudel.

Madudel

Mitmete ovipaarsete emaste madude kohta eelistatavad osad uurijad terminit ühismunemine. Sellega peetakse silmas samasse liiki liigitatud (liigikaaslaste) suguküpsete emaste madude viljastatud munade väljutamist, kas siis kivide ja puujuurte alla, teiste loomade urgudesse, maapinnale, veekogusse või taimedele, üsna teiste munakurnade läheduses.    
Ühismunemist esineb sugukondades  Colubridae (40 liigil, sh Philodryas patagoniensis, Dipsas oreans, Sibynomorphus mikanii, Psomophis obtusus), mürknastiklased (6),  merimadulased (2), ahassuumadulased (3), püütonlased (1).
Barnaul

Ajalugu

Aastal 1730 rentis Akinfi Demidov hõbedasulatustehase rajamiseks riigilt maad ja tõi kakssada pärisorist talupoega. Tehase tegelik ehitus algas 29. septembril 1739 ja seda peetakse linna sünnipäevaks. Samal aastal rajati äravoolukanal ja tamm. 1742 liideti tehasega sellest 2 versta kaugusel asunud Ust-Barnaulski küla.
1749 riigistas valitsus Demidovi tehase ja tõi sinna üle piirkonna administratiivkeskuse, mis seni oli paiknenud Kolõvanis. Altai krai ala kuulus tsaariaja lõpuni Tomski kubermangu. Järgmisel aastal töötas Barnaulis juba 17 ahju Demidovi-aegse 2 ahju ja 7 ääsi asemel. 1771 nimetati Barnaul linnaks (mägilinnaks).
Barnaulis töötas alates 1748 Ivan Polzunov, kes leiutas katkematu töötsükliga aurumasina. See valmis vahetult pärast tema surma 1766 ning töötas kolm kuud, tehes selle ajaga tasa oma ehitamise kulud.
1823. aastal ehitati sinna esimene paberivabrik Siberis. 19. sajandil sai Barnaulist oluline kaubanduslinn ja kaevanduskeskus. Barnaulis toodeti 90% Venemaa hõbedast: tuhat puuda aastas.
Barnaulis kui tähtsas tööstuskeskuses töötas palju kõrgelt haritud insenere, mistõttu linn muutus ka ümbruskonna intellektuaalseks keskuseks. Linn paistis silma nii oma arhitektuuri, harrastusteatri, muuseumi kui ka raamatukogude poolest.
Loodusvarade ammendumine ja tehase halb juhtimine viisid hõbedatoodangu järkjärgulise languse ja lõpuks tehase sulgemiseni 1893. Ent muu tööstus ja kaubandus olid nii heal järjel, et linn jäi selletagi püsima.
1915 rajati linnani raudtee.
2. mail 1917 toimus linnas, kus peaaegu kõik majad olid puust, suur tulekahju. Maha põles 40 kvartalit, sealhulgas palju arhitektuuriliselt väärtuslikke hooneid. Hukkus 34 inimest, ent peavarjuta jäi 20 000.
Teise maailmasõja ajal muutus Barnauli tähtsus tööstuskeskusena eriti suureks, sest sinna evakueeriti sadakond tehast Nõukogude Liidu Euroopa-osast.
Kameruni lipp

Kameruni lipp on Kameruni ametlik lipp.

Riigi- ja rahvuslipp

Kameruni praegune riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 20. mail 1975. aastal. See on vertikaalsete väljadega rohe-puna-kollane trikoloor mille punase välja keskel on kollane viisnurkne täht. Roheline (PMS 341C), lootuse värv, sümboliseerib riigi lõunaosa ja selle troopilist rohelust. Kollane (PMS 116C), päikese värv, esindab põhjapiirkonda ja sealseid pruunikaskollaseid savanne. Punane (PMS 186C), iseseisvuse värv, ühendab riigi eri osad ja rahvusrühmad. Kollane täht on riigi ühtsuse sümbol.

Kameruni ajaloolised lipud

Kamerun oli Ghana järel teine riik Aafrikas, kes võttis Etioopia eeskujul oma lipule panaafrika värvid ja esimese Aafrika riigina võeti eeskujuks Prantsusmaa lipp. Rohe-puna-kollaste laidudega trikoloor võeti kasutusele 1957. aastal, kui Kamerun sai Prantsusmaa koosseisus autonoomia. See lipp oli ka esialgu riigi tunnuseks, peale iseseisvuse välja kuulutamist 1960. aastal.
1. oktoobril 1961 lisati rohelisele väljale kaks kollast viisnurkset tähte, mis tähistasid riigi kahte osa, iseseisvumisel ühinenud Briti- ja Prantsusmaa Kameruni.
Marraskil taevas

"Marraskil taevas" (norra keeles "Hudløs himmel") on Norra kirjaniku Herbjørg Wassmo 1986. aastal kirjutatud Tora-triloogia kolmas ja ühtlasi viimane raamat. Sellele eelnesid "Pimeda klaasverandaga maja" ja "Hääletu ruum".
Romaan ilmus eesti keeles 1997. aastal kirjastuses Eesti Raamat Elvi Lumeti tõlkes (ISBN 9985651537).
Romaan võitis Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.

Sisu lühikokkuvõte

Tora on nüüd üksildasem kui kunagi varem, sest peab hoolega oma rasedust varjama. Varakevadel on tal nurisünnitus, mis traumeerib teda väga, kuna tüdruk peab selle läbi tegema ihuüksi, kuid teisalt on see ka väga vabastav.
Üsna pea pärast seda jääb ootamatult raskesti haigeks ning sureb Tora suurim toetaja, tädi Rakel. Tüdruk, kes ei suuda enam ema juurde naasta, tunneb, et tema teeks on Rakeli elu edasi elada.
Harold James

Harold James (sündinud 1956) on ajaloolane.
Ta on spetsialiseerunud Saksamaa ajaloole ja Euroopa majanduse ajaloole.
Ta on avaldanud erinevaid raamatuid ja artikleid ajaloost.
Tallinna–Keila kiirrongiliin

Tallinna–Keila kiirrongiliin oli Elektriraudtee AS opereeritav rongiliin lõpp-peatustega vastavalt Tallinnas Balti jaamas ja Keilas Keila raudteepeatuses. Liini pikkus oli 26,1 km. 
Liinile jäi kuus peatust: Tallinn (Balti jaam), Lilleküla, Tondi, Nõmme, Saue ja Keila raudteepeatus. 
Reisijatevedu oli raudteel jaotatud kahe tsooni vahel – A- ja B-tsoon. A-tsoon jäi Balti jaama ja Urda raudteepeatuse vahele ning kuni Keilani oli B-tsoon.
Istutustoru

Istutustoru on puude istutamiseks kasutatav tööriist. Istutustoru on kõige tõhusam abivahend taimeistikute käsitsi istutamisel, sest võimaldab istutajal töötada seistes ning hoida ergonoomiliselt korrektset kehaasendit. Õige kasutus tagab mugava ja kiire töötulemuse.
Istutustoru koosneb käepidemest, torust, pedaalist, vedrust, sulgurteravikust. Tööriist on saadaval eri suurustes: väikeste istikute istutamiseks kasutatakse väiksema, suuremate jaoks suurema läbimõõduga toru. Samuti on tööriista pikkus varieeruv.

Ajalugu

Istutustoru leiutas Soomes 1970ndatel Tapio Saarenketo. Ta nimetas tööriista pottiputki'ks, mis tähendab soome keeles potitoru. Leiutis kogus peagi populaarsust ja on tänapäeval laialdaselt kasutatud.