google/wiki40b huggingface dataset:
Mihkel Kangur

Mihkel Kangur (sündinud 25. aprillil 1975) on eesti ökoloog. 
Ta on sündinud ja üles kasvanud Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi Limnoloogiajaamas (tänapäeval Eesti Maaülikooli Võrtsjärve õppekeskus) järveteadlaste Külli Kanguri ja Andu Kanguri perekonnas. Ta õppis Rannu Koolis aastatel 1982–1990 ja Nõo Reaalgümnaasiumis 1990–1993. Seejärel õppis ta Tallinna Pedagoogilises Ülikoolis aastatel 1994–1999 bakalaureuseõppes ja 1999–2001 magistriõppes geoökoloogia eriala. Ta kaitses doktoritöö Tallinna Ülikoolis 2005. aastal.
Aastatel 1993–1994 töötas ta Ridala Põhikoolis õpetajana. Ta asus tööle Ökoloogia Instituudis 1997. aastal. Samas asutuses töötas ta direktorina aastatel 2005–2015. Ökoloogia instituudi restruktureerimise järel ökoloogia keskuseks juhatas ta seda Tallinna Ülikooli Loodus- ja terviseteaduste instituudi struktuuriüksust aastatel 2015–2018. 
Ta töötab Tallinna Ülikoolis jätkusuutliku arengu dotsendina ja ökoloogia vanemteadurina. 
Ta on juhendanud nii tudengite bakalaureuse-, magistri- ja doktoritöid kui ka Tallinna Ülikooli ELU projekte. 
Ta on pidanud loenguid Eesti Kunstiakadeemias ja CETYS-e ülikoolis Mehhikos.

Teadustöö põhisuunad

Mihkel Kanguri teadustöö keskmes on olnud Eesti taimkatte ja järvede arengumustrite uurimine. Tema doktoritöö keskendus küsimustele, kuidas kajastuvad eritüübilised häiringud ja taimkatte mustrilisus järvesetetesse akumuleerunud õietolmuprofiilides ning kuidas selle informatsiooni põhjal tõsta taimkatterekonstruktsioonide täpsust. Tema andmestik on aidanud valideerida taimkatte kvantitatiivse rekonstrueerimise matemaatilisi mudeleid. Alates 2013. aastast on ta üha rohkem keskendunud jätkusuutliku arengu hariduse küsimustele.

Poliitilis-ühiskondlik tegevus

Mihkel Kangur kandideeris 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Põhja-Tallinnas Sotsiaaldemokraatliku erakonna ridades. Ta on Põhja-Tallinna linnaosakogu liige ning selle maakomisjoni liige. Ta on Elurikkuse Erakonna üks asutajaid ja eestvedajaid, 2019. aastal erakonna peaministrikandidaat.
Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39

Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39 (Launch Complex 39, LC-39) on kanderakettide stardipaik John F. Kennedy Kosmosekeskuses Merritt Islandis Floridas Ameerika Ühendriikides. Stardipaik ja sellega kaasnevad rajatised ehitati algselt kasutamiseks Apollo programmis. Hiljem kohandati seda Space Shuttle'i programmi jaoks. 
Stardikompleks 39 koosneb kahest stardiplatvormist (39A ja 39B), kosmosesõidukite koostehoonest Vehicle Assembly Building (VAB), roomiktransportteest (teed kasutasid Space Shuttle'i programmi raames roomiktransportöörid, et toimetada liikuvaid raketistardiplatvorme VAB-i ja stardiplatside vahel), kosmosesüstikute lennuvahelise hoolduse angaaridest (inglise Orbiter Processing Facility), stardikontrollikeskusest, pressikeskusest ja abihoonetest.
Praegu kohandatakse stardipaika ümber nii, et sealt saaksid startida SpaceX-i kanderaketid Falcon 9 ja Falcon Heavy ning NASA kanderakett Space Launch System.
Phou Bia

Phou Bia (lao ພູ ເບຍ 'õlle mägi') on mägi Kagu-Aasias, Laose kõrgeim tipp. Kõrgus 2819 m. Asub Annami mäestiku loodeserval ja on selle kõrgeim mägi. Phou Bia asub raskesti ligipääsetavas piirkonnas Xiangkhoangi provintsis endise Long Cheni lennuvälja lähedal sõjaväele kuuluval alal.
Mäe nõlvadel on varjanud end hmongi geriljad.
10. aprillil 1970 purunes vastu mäge sõites Air America lennuk C-130A.
NaiRe

NaiRe (varem Naiste Reformiklubi) on Eesti Reformierakonna juures tegutsev naisteühendus. NaiRe loodi Pärnus 30. aprillil 1995. Ühendusse kuulub enam kui 400 naist kogu Eestist.
Ühenduse tegevuse eesmärk on laiendada naiste silmaringi ja neid poliitiliselt harida. NaiRe on korraldanud seminare Euroopa Liidu teemadel, külastanud välisriikide saatkondi, ministeeriume, Eesti Panka, kohtunud erakondade poliitikutega, Riigikogu liikmetega Toompeal, osalenud naisühenduste ja erakondade naisorganisatsioonide vabariikliku ümarlaua töös jms. NaiRe liikmed ei pea olema Reformierakonna liikmed, kuid nad ei tohi kuuluda teistesse erakondadesse.
NaiRel on kohalikud ühendused Tallinnas, Tartus, Võrus, Jõhvis, Narvas, Saaremaal, Viljandis, Põltsamaal, Pärnus, Räpinas, Paldiskis, Viimsis, Rõuges ja Rakveres.
NaiRe on Eesti Naiste Koostööketi asutajaliige ja Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu liige. Ühenduse esinaine on Terje Trei. Varasemad esinaised on olnud Valve Kirsipuu (1995–2001), Ivi Eenmaa (2001–2003), Margot Fjuk (2003–2009) ja Maie Urbas (2009–2012).

Sõnavõtte

2005. aastal süüdistas NaiRe telekanalit TV3 prostitutsiooni propageerimises, kui tõsielusaates "Tenerife" andis saatejuht Eda-Ines Etti NaiRe arvates "positiivse hinnangu prostituuditeenuste ostmisele kui igati tunnustatud ja esiletõstmist väärivale tegevusele". Sarnased kaebused esitasid ka Pärnumaa Naiste Ümarlaud, Eesti Naisteühenduste Ümarlaud ja 12 eraisikut ühise kirjaga. Avaliku Sõna Nõukogu otsuse kohaselt oli tegemist siiski mitte "prostitutsiooni tahtliku propageerimisega, vaid pigem nii saatejuhi kui ka toimetaja(te) ebaprofessionaalse otsusega".
Ovariohüsterektoomia

Vastunäidustused

Koertel ei ole ovariohüsterektoomiat soovitatav teha kahe kuu jooksul pärast poegimist ja ebatiinuse ajal. Esimesel juhul tekib ebatiinus ja teisel juhul võib jätkuda piima sekretsioon imetitest, mis allub halvasti ravile.
Virgencita

"Virgencita" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2012. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose kandis esimest korda ette 18. oktoobril 2012 Mehhikos Teatro del Bicentenarios Eesti Filharmoonia Kammerkoor (dirigent Tõnu Kaljuste).
Nõmme Sotsiaalmaja

Nõmme Sotsiaalmaja on sotsiaalteenuseid osutav asutus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12. 
Asutuse eesmärkideks on puuetega ja eakatele inimestele turvalise elukeskkonna pakkumine ja nende toimetuleku parandamine.
Nõmme Sotsiaalmaja direktor on Ülle Kasepalu. Struktuuriüksusteks on sotsiaalmaja ja pansionaat.
Hoolekandeasutus rajati endisesse Tallinna Männiku Põhikooli (varem Tallinna 39. Keskkool) hoonesse, kus õppetöö lõpetati õpilaste vähesuse tõttu 1998. aastal. 4-korruselise hoonesse on rajatud 34 ühe- ja kahetoalist korterit, kus saavad elavad abielupaarid või üksikvanurid. Lisaks projekteeriti 15-kohaline pansionaat pidevat hooldust vajavatele ning viis kohta puuetega inimestele. 
Sama hoone IV korrusel asub Männiku raamatukogu. Hoones on ka ümbruskonna elanikele avatud saun, spordisaal ja jõusaal.
Sotsiaalmaja kõrval (Pihlaka 10) on Tallinna Lasteaia Kraavikrõll Pihlaka tänava maja.
Nõmme Sotsiaalmaja läheduses Männiku teel asub bussipeatus "Pihlaka", kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku - Metsakooli), 32 (Männiku - Kopli) ja 33 (Männiku - Kopli).
Kultuurivedur

Kultuurivedur on ajalehe Postimees auhind ja aunimetus, mida antakse välja kord aastas eelmise aasta eest. Auhind on vedurist ja vagunist koosneva rongi kujuline.
Antoine Griezmann

Klubikarjäär

Griezmann alustas oma klubikarjääri 2009. aastal Hispaania klubis Real Sociedad, kus ta mängis 2014. aastani.
28. juulil 2014 liitus Griezmann teise Hispaania kõrgliiga klubiga Madridi Atlético. 
Ta tegi oma debüüdi Atlético rivistuses 2014. aasta Hispaania superkarikas Madridi Reali vastu, tulles 57. minutil vahetusest. Esimese värava lõi Griezmann 17. septembril 2014 Meistrite Liiga grupifaasi kohtumises Olympiakósiga.
Hooajal 2014–2015 vali ta La Liga hooaja sümboolsesse koosseisu ja 2016. aastal La Liga aasta jalgpalluriks.
2019. aasta juulis siirdus ta Barcelonasse.

Koondisekarjäär

2010. aastal tuli ta Prantsusmaa alla 19-aastaste koondisega Euroopa meistriks.
Griezmann debüteeris Prantsusmaa jalgpallikoondises 2014. aastal sõprusmängus Hollandi vastu ja lõi esimese värava koondises samal aastal sõprusmängus Paraguayga. 
2018. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta neli väravat: esimeses alagrupimängus Austraaliaga, teise kaheksandikfinaalis Argentina vastu, mõlemad neist olid penaltid, kolmanda värava veerandfinaalis Uruguay vastu tänu väravavahi eksimusele, ning neljanda taas penaltist finaalis Horvaatia vastu. Horvaatia alistati finaalis 4:2 ja tuldi maailmameistriks. Griezmann võitis turniiril pronkspalli auhinna.
Ta on koondises Prantsusmaad esindanud ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus kaotati finaalis Portugalile. Prantsusmaal peetud EM-il tõusis ta enim väravaid löönud mängijaks; samuti valiti ta turniiri parimaks jalgpalluriks.
Marek Lemsalu

Koondisekarjäär

Oma koondisedebüüdi tegi Lemsalu 11. juulil 1992 Balti turniiril Leedu jalgpallikoondise vastu. 58. minutil vahetas ta välja Tarmo Linnumäe. Mäng lõppes 1:1 viigiga. Mängupäeval oli Lemsalu 19-aastane.

Isiklikku

Tema tütar on "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja võitja Liis Lemsalu.
Himu

Filosoofia

Filosoofias on himudest räägitud juba alates antiikajast. Vabariigis väidab Platon, et üksikisiku soove tuleb edasi lükata kõrgemate ideaalide nimel. De Animas väidab Aristoteles, et himud on seotud loomadevahelise suhtlemisega ja panevad loomi tegutsema; samal ajal kui ta tunnistab, et ratsionaalne mõtlemine on samuti seotud himudega.
Thomas Hobbes (1588-1679) esitles mõistet psühholoogiline hedonism, mis väidab, et "kõikide inimeste tegevuse põhiline motivatsioon on soov saada naudinguid." Baruch Spinoza (1632-1677) nägi vastandina Hobbes'le, et "loomulikud himud on orjuse üks vorme", mida isik ei vali omast vabast tahtest. David Hume (1711-1776) väitis, et soovid ja kired on mitte-kognitiivsed, automaatsed kehalised reaktsioonid ja ta väitis, et ratsionaalne mõtlemine on "võimalik üksnes siis, kui lõpuni välja mõelda see, mida [keha] ihaldab".
Immanuel Kant (1724-1804) nimetatas kõiki tegevusi, mis baseeruvad himudel hüpoteetilisteks imperatiivideks, mis tähendab, et see on põhjendatud käsk vaid juhul, kui keegi himustab seda eesmärki, millest on jutt. Kant näitas ka kauni ja naudingu omavahelist seost oma töös Otsustusvõime kriitika. Georg Wilhelm Friedrich Hegel väitis, et "eneseteadvus on himu".
Jurbarkas

Ajalugu

Jurbarkast mainiti esimest korda aastal 1259, mil ristisõdijad rajasid sinna Georgenburgi kindluse. Kindlus asus ühel selle piirkonna linnamägedest, teise linnamäe hõivasid leedulased. Georgenburg ise asus Karšuva muinasmaakonna territooriumil, mid asustasid skalvid.
Aastal 1382 ründas kindlust Kęstutis, kasutades selleks esimest korda Leedu ajaloos bombarde. Kaks kindlust seisid seal vastakuti kuni Tannenbergi lahinguni, mil see ala läks Leedu valdusse ja Jurbarkase kohale rajati Leedu suurvürstidele kuuluv mõis, mille juurde tekkis ka asula.
Jurbarkasest sai linn aastal 1611. XIX sajandil valmis sealne mõisakompleks.
Jurbakas oli üks esimesi elektrifitseeritud linnu Leedus. Aastail 1900–1903 rajas Jurbarkase mõisa toonane omanik Vasilčikovas Mituva jõele vesiveski, kuhu paigaldas ka elektrigeneraatori. Elektriga varustati nii veski kui ka mõis, kirik ja linna elumajad. Veski juures pandi tööle ka saekaater. Hoone põletasid Esimese maailmasõja ajal maha linna okupeerinud Saksa väed.
Daniel Leuwers

Daniel Leuwers (sündinud 1944) on prantsuse luuletaja, kirjanik ja kirjanduskriitik.
Polaarpööris

Polaarpööris on madalrõhkkond pooluse ümber, mis pöörleb vastupäeva.
Selle servas asub polaarfront, mis eraldab külma arktilist õhku soojast parasvöötme õhust. Polaarfrondi ülapiiril asub jugavool – kitsa ribana äärmiselt tugevalt puhuvad läänetuuled. Polaarfrondi lainelist liikumist nimetatakse Rossby laineteks.
Polaarpööris võib nõrgenedes tugevalt sopistuda, viies külma arktilist õhku kaugele lõunasse, ja jaguneda Berliini fenomeni mõjul.
Tōkai tuumaelektrijaam

Tōkai tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Jaapanis Ibaraki prefektuuris Tōkais.
See oli Jaapani esimene tuumaelektrijaam. Selle reaktor võimsusega 166 MW töötas aastail 1966–1998. Teine reaktor, võimsusega 1100 MW (esimene üle 1 GW võimsusega tuumareaktor Jaapanis) pandi tööle 1978. aastal ja töötab ka veel aastal 2011.

Avariid

2011. aasta Sendai maavärin põhjustas reaktori automaatse väljalülitumise. Ka läks rikki reaktori jahutussüsteem.
Konfidentsiaalsus

Terminoloogia

Tuleb hoiduda konfidentsiaalsust segi ajamast privaatsusega. Konfidentsiaalsus on seotud infokaitse ja süsteemidega, konfidentsiaalsusvajadus võib esineda nii eraisikul, asutusel kui firmal. Seevastu privaatsus kuulub kategooriasse Inimõigused ning on omane üksnes inimesele, seda ei esine loomadel, juriidilistel isikutel, ärisüsteemidel ega robotitel.
1970. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

1970. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 5. – 13. septembrini Hispaanias Barcelonas. 1970. aasta maailmameistrivõistlustel võisteldi ujumises, vettehüppetes ja veepallis (mehed). Ujumisprogrammi laiendati märkimisväärselt. Nii mehed kui naised võistlesid esimest korda 200 m vabaujumises, 100 m rinnuliujumises ja 4x200 m vabaujumise teatevõistluses. Lisaks lisati meeste ujumisprogrammi 100 m liblikujumine ja 100 m seliliujumine taas pärast kahe viimase meistrivõistlusetelt puudumist. Naiste ujumisprogrammi lisati 800 m vabaujumine, 200 m seliliujumine ja 200 m liblikujumine. Kokku jagati medaleid 34 alal. 
Üldarvestuses domineeris Ida-Saksamaa, kes  võitis kolmandiku medalitest, ehk 102 medalist võitsid nemad 34 (16 kulda, 9 hõbedat ja 9 pronksi). Maailmarekordite poolest paistis silma Roland Matthes kahe rekordiga: 100 m seliliujumises 56,9 ja 200 m seliliujumisesja 2.06,1.
Click & Grow

Click & Grow on automaatne taimekasvatussüsteem, mida arendab Eesti firma Click & Grow OÜ.
Seda tehnoloogiat kasutades kasvatatakse toataimi sensorite, protsessori ja tarkvara abil .
Eesti Rahvuskultuuri Fondi tänuauhinnad

Eesti Rahvuskultuuri Fondi tänuauhinnad on sihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond väljaantavad elutöö auhinnad.
Nt 2013. aastal oli auhinnaga kaasaskäiva stipendiumi suurus 3500 eurot.
Theophil Schmidt

Theophil Schmidt (1746 Järva-Peetri – 15. oktoober/26. oktoober 1781 Vastseliina) oli Eesti vaimulik.
Schmidt õppis usuteadust (immatrikuleeriti 9. oktoobril 1765) Halle Ülikoolis. Ta ordineeriti 23. juulil/3. augustil 1769 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1769–1781 (introdutseeriti 23. augustil/3. septembril 1769) Vastseliina Katariina koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema isa Johann Christoph Schmidt oli Järva-Peetri, Tarvastu ja Otepää Maarja koguduse õpetaja, tema abikaasa Elisabeth Christine isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent, abikaasa vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, abikaasa vend Friedrich David Lenz oli Tarvastu koguduse õpetaja ja Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja, kälimees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja.
Tõnu Raid

Tõnu Raid (sündinud 11. novembril 1939 Tartus) on Eesti kartograaf, orienteeruja ja treener.

Haridus

Lõpetas 1958. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1966. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-maakorraldajana. 2000. aastal kaitses Tartu Ülikoolis teadusmagistri kraadi geoinformaatika ja kartograafia erialal väitekirjaga "Eesti-Läti piiri taastamine" (juhendaja Heino Mardiste). Täiendas end Toulouse'is Prantsusmaal.

Töö

Tõnu Raid töötas aastatel 1963–1966 Eesti Põllumajandusprojektis, 1966–1972 Eesti Maaparandusprojekti ja 1972–1975 Eesti Metsakorralduskeskuse insener. Aastatel 1975–1984 Eesti Maanteeprojekti peaspetsialist geodeesia alal, 1984–1987 spordiühingu Jõud orienteerumistreener, 1987–1993 Kalevi Kesknõukogu ja Harju Kalevi Spordikooli treener. 1993. aastast Eesti Piirivalveameti kartograaf. Juhtis 1994–2000 Eesti-Läti piirikomisjoni Eesti delegatsiooni ja olnud 1995–1999 Eesti-Vene piiriläbirääkimiste delegatsiooni liige, 2002 Eesti-Vene piiri asjatundjate komisjoni tegevsekretär.
Raid on avaldanud raamatuid kartograafiast: "Tartu ajaloolistel linnaplaanidel" (2015), "Eesti ajaloolistel linnaplaanidel" (2013), "Tallinn ajaloolistel linnaplaanidel 1634–1989" (2011), "Eesti teedevõrgu kujunemine" (2005) ja "Tabulae Livoniae: Liivimaa vanadel kaartidel" (2002).
Itaalias Anagni linnas leidis Tõnu Raid Eesti ristiusustanud piiskop Alberti sünnimaja.

Sporditegevus

1963–1974 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 4 kuld-, 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit orienteerumisjooksus ning 1 hõbeda ja 3 pronksi suusaorienteerumises.
1968 ja 1973 tuli Harju Jõu võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks, 1977–1987 olnud 8 korda Jüriööjooksu peakohtunik.
Meistersportlane orienteerumises (1969). Üleliidulise kategooria kohtunik orienteerumises (1976). 1980–1984 oli NSV Liidu üleliidulise kaardikomisjoni liige.
1966–2002 joonistas üle 50 orienteerumiskaardi.
1965–1985 oli Eesti NSV Orienteerumisspordi föderatsiooni presiidiumi liige, aastatel 1980–1985 aseesimees.
Treenerina on tema juhendatavad olnud Johannes Tasa, Voldemar Tasa, Kalle Remm, Jaan Miljan, Marje Idavain, Ede Ümarik, Külli Kaljus, Inno Ling, Erkki Aadli, Rene Ottesson, Armo Hiie, Epp Käpa, Tõnis Erm, Peeter Pihl.

Isiklikku

Tõnu Raid on Niina ja Aleksander Raidi poeg. Tema abikaasa on Maire Raid ning tema pojad on Jaak Raid ja Juku-Kalle Raid.
Maido Ajaots

Maido Ajaots (sündinud 17. septembril 1940 Tallinnas) on eesti insener.

Haridus

Maido Ajaots on õppinud Märjamaa Keskkoolis 1947–1958, TPI mehaanikateaduskonnas masinaehituse tehnoloogia, metallilõikepinkide ja -instrumentide erialal, mehaanikainsener 1958–1963; tehnikateaduste kandidaadi väitekirja kaitses taotlejana lepinguliste uurimistööde materjalide põhjal 1977. a TPIs.

Täiendusõpe

Budapesti Tehnikaülikool 1966–1967; Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituut, õppejõudude kvalifikatsiooni tõstmise kursused 1974; erialane täiendus Varssavi Tehnikaülikoolis 1980; Dresdeni Tehnikaülikoolis 1985; Stockholmi Kuninglik Tehnikaülikoolis 1987, 1992; Kieli Tehnikakõrgkoolis 1993. Kuni paarinädalasi õppereise (harilikult ka loengute pidamisi) on olnud Moskva, Leningradi, Viini tehnikaülikoolides (1991, 1998, 2002), Dresdeni Tehnikaülikoolis 1996, Kemptenis 2001, Kielis 2003 jm.

Teaduskraad ja kutse

Tehnikateaduste kandidaat (triboloogia erialal TPIs, teema "Isemäärivate miniatuurliugelaagerduste uurimine") 1977; dotsent 1982.

Teenistus

TTÜs 1963–…: masinaelementide kateederi assistent 1963–1967; masinatööstuse automatiseerimise kateedri (a-st 1975 peenmehaanika kateeder) vanemõpetaja 1967–1977, dotsent 1978–1987, kateedri juhataja 1987–1992; kulumise ja dispergeerimisprotsesside labori juhtivteadur (0,5 koormusega) 1988–1990; aparaadiehituse instituudi peenmehaanika professor 1992–2000, direktor 1992–2000; mehhatroonika instituudi peenmehaanika professor ja direktor 2000–2005; peenmehaanika professor, masinaelementide ja peenmehaanika õppetooli juhataja 2005–2009; emeriitprofessor 2009-..

Teadustöö põhisuunad

Aparaatide jt täppistoodete mehaaniliste süsteemide projekteerimine, konstrueerimine, katsetamine ja eksperimentaalne ning teoreetiline uurimine; tribosüsteemid, aparaadidetailid ja -elemendid; üldkonstruktsiooniõpetuse probleemid.
Avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 18 leiutist. Tema juhendamisel on kaitstud 12 magistri- ja 6 doktoritööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

Teaduslik-tehnilise ühingu laagrite ja hõõrdeaparaatide sektsiooni esimees 1981–92; NSV Liidu delegatsiooni liige 1986, 1989; Üleliidulise Õppemetoodikakoondise liige 1987–1991; aparaadiehituse eriala teaduslik-metoodilise nõukogu (Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituudi juures) liige 1988–1991; TTÜ nõukogu asejuhataja ja juhataja 1999–2000; Eesti Teadlaste Liidu juhatuse liige; Eesti Mehaanikainseneride Liidu liige; ISO Tehnilise Komitee 123 "Liugelaagrid" Tallinnas toimunud istungite korralduskomisjoni liige; Eesti Rahvusliku Mehaanika Komitee liige; mitme teaduskonverentsi rahvusvahelise programmikomitee liige; Masinatööstuse Liidu kutsekomisjoni esimees (kuni käesoleva ajani); Eesti Teadusfondi ekspert, üliõpilaste teadustööde vabariikliku konkursikomisjoni liige (mitu koosseisu).
Slovaki keskmäestik

Slovaki keskmäestik (slovaki keeles Slovenské stredohorie) on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest. Mäestiku kõrgeim tipp on Poľana (1 457,8 m). Tähtsaim asula on Banská Bystrica. Žiar nad Hronom on tähtis tööstuskeskus; selle ümbruskond on üks Slovakkia saastatumaid piirkondi, mistõttu sealt tuli aastal 1969 inimesi evakueerima hakata.

Geoloogia

Mäestik koosneb valdavalt Neogeeni vulkaanide jäänustest ja nende purskematerjalist. Neist kõrgeim oli Miotseenis tegutsenud Štiavnica kihtvulkaan - hinnanguliselt ulatus selle tipp 4000 meetrit üle merepinna. Veel asusid vulkaanid Poľana  ja Javorie kohal. Valdavalt vulkaanilistest kivimitest koosnevad  veel Krupinská planina, Kremnica mäestik ja Vtáčnik. Viimases asuvad vulkaaniliste kivimite all vanemad liivakivi ja kaevandatava kivisöe kihid.
Branicki loss (Białystok)

Branicki loss (poola: Pałac Branickich, valgevene: Палац Браніцкіх) on barokkstiilis loss Białystokis Podlaasia vojevoodkonnas Poolas.
Lossi ja seda ümbritseva ansambli laskis 18. sajandi keskel ehitada magnaat, suurhetman Jan Klemens Branicki prantsuse eeskujude järgi. Lossi interjöör on paljuski kujundatud rokokoostiilis. Oma uhke olemuse tõttu sai see kaasaegsetelt hüüdnime 'Poola Versailles' (prantsuse: Versailles de la Pologne) või 'Podlaasia Versailles'.
Pärast Esimest Poola jagamist jäi Białystok koos lossiga Preisimaale. 1807. aastal läks ala Venemaale. Aastatel 1920–1939 kuulus ala Poolale, 1939. aastast Nõukogude Liidule ja 1945. aastast jälle Poolale.
Loss sai tugevasti kannatada Teises maailmasõjas ning taastati (osaliselt rekonstruktsioonina) aastatel 1946–1960. Tänapäeval on lossis arstiteaduslik kõrgkool. Hea akustikaga suurt saali kasutatakse kontserdisaalina. Loss koos ümbritseva ansambliga üks tähtsamaid Białystoki vaatamisväärsusi.

Ajaloolised pildid

Pierre Ricaud de Tirregaille, 18. sajand
Kommunistlik riik

Nimetus

Nimetus kommunistlik riik on vastuoluline. Enamik neid riike ei nimetanud endid ise kommunistlikeks, vaid sotsialistlikeks riikideks, kuna vastavalt marksismiteooriale pidi kommunism saabuma alles hiljem. Termin läks käibele lääneriikides mittemarksistide hulgas, kes marksismi ei tundnud või ei võtnud seda tõsiselt.

Teke

Esimene kommunistlik riik oli Nõukogude Venemaa (1922. aastast nimega Nõukogude Liit), mis sai alguse kommunistide (bolševike) vägivaldsest võimuhaaramisest (oktoobrirevolutsioonist) 1917. aastal. Enamik järgmisi kommunistlikke riike tekkis Nõukogude ekspansioonipoliitika ja otsese sõjalise sekkumise tulemusena.

Diktatuur

Kommunistlik riik on üldreeglina totaalne riik. Kõik teised poliitilised parteid ja organisatsioonid likvideeritakse või allutatakse kommunistliku partei täielikule kontrollile. Riigi valitsemine toimub partei diktatuuri alusel. Kommunistliku partei ladvikust kujuneb välja valitsev eliit; partei juhist saab faktiline riigipea ja diktaator.

Vabaduste piiramine

Valimised jm demokraatlikud institutsioonid kaotatakse või muudetakse farsiks. Ajakirjandus, massimeedia, trükisõna, kunstilooming allutatakse tsensuurile.

Käsumajandus

Majandus riigistatakse ning seda juhitakse käsumajanduse korras, partei diktaadi kohaselt. Eraomand ja ettevõtlus likvideeritakse ja keelustatakse. Välismajanduslikes suhetes eelistatakse autarkiat.

Militarism

Sõjaväe kõrgem juhtkond kujuneb üheks privilegeeritud seisuseks. Relvastuse arendamisel on peatähelepanu ründerelvastusel. Majandusharudest eelistatakse sõjatööstuse vajadusi: rasketööstust, metallurgiat, energeetikat. Pärast II maailmasõda pälvib erilist tähelepanu tuumaenergeetika ja raketitehnoloogia.

Agressiivne välispoliitika

Välispoliitika on reeglina endassetõmbunud, usaldamatu ja agressiivne. Mittekommunistlikke riike peetakse vaenlasteks. Sageli ei usaldata ka teisi kommunistlikke riike.

Sotsiaalsed hüved

Tasuta haridus ja arstiabi ning riiklikud pensionid tagatakse kõigile.