google/wiki40b huggingface dataset:
Walter von Engelhardt

Moritz Alexander Walter von Engelhardt (30. juuni (vkj 18. juuni) 1864 Tartu – 1940 Düsseldorf) oli baltisaksa aednik. Ta sündis Tartu Ülikooli teoloogiaprofessori, tõelise riiginõuniku Gustav Moritz Constantin von Engelhardti ja Amalie Helene Alexandra von Oettingeni pojana.
Engelhardt kujundas mitmeid Liivimaa mõisaparke – Õisu, Räpina, Luua (1893), Pühajärve, Kärstna (1904) jt. Lätis on umbes 40 tema kujundatud parki, millest kuulsamad on Skrīveri, Kazdanga, Lielstraupe, Unguri ja Hopa mõisapark ning mitmed Riia linnapargid.
Engelhardti aiakujundust iseloomustab avar, kaugele ulatuv muruplats peahoone ees, enamasti vaatega veekogule. Muruplatsi palistavad kahelt poolt madalad põõsaste grupid, nende taga kõrgemad põõsad ja seejärel suured, tavaliselt pügamata jäetud puud. Põõsagruppide ja muru vaheline piir joonistub lainjalt. Muru servi ilmestasid sageli siberi nulu grupid, mis on ainulaadne Eesti parkidele. 
Euroopas peetakse teda 20. sajandi uue saksa aiastiili rajajaks ja Düsseldorfi aiakunstnike koolkonna loojaks. Engelhardti ettepanekul ja põhjendusel sai moodsast aiakunstist eraldi kunstiliik – varem oli see olnud arhitektuuri osa.
Alates 1905. aastast töötas ta Düsseldorfi linna aednikuna.
Lähis-Ida

Tähtsus

Lähis-Ida on Hiina ja India kõrval üks olulisematest tsivilisatsiooni hällidest. Siin on kujunenud Mesopotaamia kultuurid ja Vana-Egiptuse tsivilisatsioon. See suurte religioonide (kristlus, judaism, islam) sünnikoht, olles sellega kultuuriliselt erakordselt tähtis miljarditele inimestele. Lähis-Ida on ka Lääne tsivilisatsiooni häll.
Lähis-Ida piirkonnas asuvad maailma suurimad naftavarud. 2004. aastal tõestatud varude seisuga moodustas see 63,44% kogu maailma naftavarudest, omades üle 600 miljardi barreli naftat piirkonna maapõues. Naftat Eksportivate Riikide Organisatsiooni kaheteistkümnest liikmesriigist kuus on Lähis-Ida regioonist. Nendeks on Iraan, Iraak, Kuveit, Qatar, Saudi Araabia ja Araabia Ühendemiraadid.
Tänapäeval on Lähis-Ida jätkuvalt oluline majanduslikes ja religiooni puudutavates punktides. Aja jooksul on mainitud piirkonnast kujunenud ka strateegiline ja poliitiline võtmeküsimus rahvusvahelistes suhetes.

Majandus

Lähis-Ida tähtsust 20. sajandil on tohutult suurendanud seal avastatud maailma suurimad naftavarud. Suurima majandusega Lähis-Ida riigid on Türgi (794 mld dollarit), Saudi Araabia (467 mld dollarit) ja Iraan (385 mld dollarit). Sisemajanduse kogutoodanguid võrreldes on esikolmikus Katar, Kuveit ja Küpros. Jõukate riikide kõrval eksisteerivad Lähis-Ida regioonis ka vaesemad riigid nagu Gaza tsoon ja Jeemen.
Osad selle piirkonna riigid on suuresti sõltuvad nafta ja naftasaaduste ekspordist. Riigid nagu Küpros, Türgi, Iisrael ja Egiptus omavad mitmekesiseid tööstusi. Selliste tööstuste alla kuuluvad puuvilla-, liha-, piima-, tekstiili- ja sõjatööstus. See piirkond valmistab ka parimaid kirurgilisi instrumente, mida eksporditakse lääneriikidesse.
Türgi, Küpros, Egiptus, Liibanon ja Iisrael on tõestanud ennast ka turismisihtkohtadena. Teiste Lähis-Ida riikide puhul on jäänud see majandussektor arendamata. See võib olla tingitud regiooni poliitilistest konfliktidest ja konservatiivsest ühiskonna hoiakust. Samas on viimastel aastatel suurenenud Araabia Ühendemiraatide, Bahreini ja Jordaania populaarsus turistide seas, sest nendes riikides on loodud paremad tingimused turistide võõrustamiseks.
Otto Brusiin

Karl Otto Brusiin (2. juuni 1906 Helsingi – 31. oktoober 1973 Turu) oli soome õigusfilosoof.
Eesti juristidele on Brusiin tuttav peamiselt Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas õpetatava Multi Level Approach (MLA) käsitluse autorina. Ta oli ka Aulis Aarnio, kes samuti arendas MLA käsitlust, õpetaja.
Francis Coquelin

Francis Joseph Coquelin (sündinud 13. mail 1991 Lavalis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Valencia.
Ta alustas klubikarjääri Inglismaa kõrgliiga klubis Arsenal, millega liitus 2008. aastal. Samal aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas. Hooajal 2010–11 mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lorient. Arsenali meeskonnas tegi ta debüüdi Inglismaa kõrgliigas 28. augustil 2011 mängus Manchester Unitedi vastu. Hooajal 2013–14 mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis Freiburg. 2014. aasta novembris oli ta ühe kuu laenul Inglismaa esiliiga klubis Charlton Athletic. Samal hooajal kindlustas Coquelin endale koha Arsenali põhikoosseisus.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Valenciaga.
2010. aastal tuli Coquelin Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuseliste Euroopa meistriks. Prantsusmaa jalgpallikoondises pole ta kunagi mänginud.
Aleksei Sarana

Aleksei Vassiljevitš Sarana (vene keeles Алексей Васильевич Сарана; sündinud 26. jaanuaril 2000 Moskvas) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017). 
Sarana sai suurmeistriks 17-aastaselt 2017. aastal. Aasta varem sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse.
2018. aastal mängis ta Euroopa meistrivõistlustel, kus sai 22. koha. 2018. aasta Venemaa meistrivõistlustel saavutas ta 9. koha.
Pjotr Voznessenski

Pjotr Nikolajevitš Voznessenski (vene Пётр Николаевич Вознесенский; 23. detsember 1867 Peterburi – 25. jaanuar 1918 Peterburi) oli vene insener ja sillaehitaja.
1915. aastal sai ta V klassi inseneriks, mis vastas Venemaa Keisririigi teenistusastmete tabelis riiginõuniku astmele.
Pjotr Voznessenski hukkus traagiliselt 25. jaanuaril 1918.

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1891. aastal Keiser Aleksander I teedeinseneride instituudi Peterburis ja astus Teedeministeeriumi teenistusse, kus tegeles uute raudteeliinide rajamisel eeluurimistöödega ja järelevaatajana käimasolevatel raudtee-ehituse objektidel.
 
Voznessenski tegeles ka tehnorajatiste projekteerimisega. Tema tuntuim sillaprojekt on Riia raudteesild üle Daugava jõe (projekteerimine algas 1902. aastal, sild valmis alles 1914). 
Tema jooniste järgi valmistati Poolas Riias asuva Aleksandri viadukti fermid (1906, hiljem, 1960. aastatel viadukt kapitaalselt rekonstrueeriti).
Ta koostas Sõzrani–Vjazma raudteele kavandatud umbes 10-verstase tunneli viimistlustööde projekti. Tunnel pidi Volga jõesängi alt ühendama Batraki ja Obšarovka raudteejaamu. Seoses Esimese maailmasõja algusega ehitus külmutati ja hiljem loobuti sellest.  
1916. aastal korraldas Teedeministeerium piiratud osavõtuga konkursi mitmeavalise kahekorruselise konsooltala-sõrestiksilla projekteerimiseks üle Volga jõe Saratovis. Silla pikkuseks oli kavandatud 2,5 km ja suurima ava silde pikkuseks 160 m. Voznessenski konkursiprojekt jäi kolmandaks, parimaks lahenduseks hinnati professor Grigori Perederi eelprojekt.
Vera Brežneva

Vira Viktorivna Galuška (ukraina Віра Вікторівна Галушка, vene Вера Викторовна Галушка; sündinud 3. veebruaril 1982 Dniprodzeržõnskis, Dnipropetrovski oblastis), esinejanimega Vera Brežneva (vene Вера Брежнева, ukraina Віра Брежнєва), on ukraina laulja, näitleja ja saatejuht.
Aastatel 2003–2007 oli ta ansambli VIA Gra liige (väljaspool Venemaad ja Ukrainat oli ansambel tuntud nimega Nu Virgos).
Aastast 2008 tegutseb ta sooloartistina.
2010. aastal ilmus Vera Brežneva album "Любовь спасёт мир" (vene keeles 'armastus päästab maailma').
Vera Brežneva on käinud esinemas ka Eestis.
Käokõrv

Käokõrv ehk käosamblik (Cetraria Ach.) on samblike perekond.
Perry Anderson

Francis Roy Peregrine "Perry" Anderson (sündinud 11. septembril 1938) on briti ajaloolane ja marksistlik publitsist. Tema erialaks on mõtteajalugu; poliitilistelt vaadetelt seostatakse teda uusvasakpoolsuse Lääne marksismiga. 
Anderson on California ülikooli Los Angeleses ajaloo ja sotsioloogia professor ning endine ajakirja New Left Review toimetaja. Ta on politoloog Benedict Andersoni (1936–2015) vend.
Marko Atso

Marko Atso (tuntud ka lihtsalt kui Atso; sündinud 24. detsembril 1973) on eesti muusik, ansamblite Must Hunt, Loits, Metro Luminal ja Human Ground trummar. Atso hakkas trummimänguga tegelema 1989.
Ta on varem olnud Metsatöllu ja veel mitme bändi, näiteks No-Big-Silence, Toe Tag ja Ballooner, trummar.
Jurist

Etümoloogia

Sõna "jurist" on tuletatud ladina  sõnast ius (jus; omastav  iuris (juris)) 'õigus'.
Kroonlinna Nikolause kirik

Kroonlinna Nikolause kirik (vene keeles Кирха Святого Николая в Кронштадте) oli luteri kirik Venemaal Kroonlinnas. Kirik oli endisaegse Kotlini koguduse keskus.
19. sajandi keskel tuli Kroonlinna suur hulk Eestist pärit ehitajaid. Kroonlinnas moodustati iseseisev eesti-soome-rootsi kogudus (Kotlini kogudus). Kogudus lõpetas tegevuse 1924.
Kirik ehitati 1868 ja hävis 1930. aastatel.
Linnamäe vald (Urvaste kihelkond)

Linnamäe vald oli vald Urvaste kihelkonnas.
Vald moodustati 1866. aastal.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Linnamäe valla koosseisu, välja arvatud Järve, Pätsimäe, Piirikannu, Luusaku, Kõri-Mihkli, Tarvastu ja Kärsna talude piirkond.
Urutüll

Levik ja kaitse

Urutüll asustas kunagi Lõunasaare rannikut, kuid 1870. aastateks suri sealt välja tõenäoliselt kasside ja rändrottide tõttu. Õnneks jäi liik Rangatira saarel alles ja sealt on teda ümber asustatud mõnedele saartele Chathami saartel ja Põhjasaare lähedal. Urutüll on maailma haruldasemaid kahlajaid. 2009. aastal hinnati urutüllide arvuks 250 isendi ümber. Rangatira saare ja kõiki ümberasustatud populatsioone seiratakse igal aastal.

Välimus

Urutülli pikkus on 20 cm. Täiskasvanud isaslinnu laup, kurgualune ja pea küljed on mustad, täiskasvanud emaslinnul pruunid. Täiskasvanud urutülli pealagi ja kere ülapool on hallpruunid, kere alapool valge, nokk oranžpunane ja musta tipuga, jalad oranžid. Noorlinnul on pea ja kael valged, pealagi ja silma ümbruse laik pruunhallid, nokk pruun, oranži tüvikuga.

Eluviisid

Urutüll teeb pesa tiheda taimestiku või kivirahnu alla. Kurnas on kaks kuni kolm muna. Toiduks tarvitab väikeseid koorikloomi, limuseid ja selgrootuid.
Friedrich Frommhold Wieckmann

Friedrich Frommhold Wieckmann (õigemini Friedrich Fromhold Wieckmann; 4. veebruar 1865 Tallinn – 23. juuli 1945 Güstrow) oli eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1875–1884 Tallinna kubermangugümnaasiumis ja 1885–1891 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Tallinnas ja Kuusalu Laurentsiuse koguduses. Ordineeriti 1. novembril 1892 Tallinnas õpetajaks.
Oli aastatel 1892–1893 Eestimaa vikaarõpetaja. Aastal 1893 oli ta adjunkt Pärnu Eliisabeti koguduses, aastatel 1893–1897 Tallinna Jaani koguduses. Aastatel 1897–1919 oli ta Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, samaaegselt ka usuõpetaja, lisaks 1918–1919 ka Tallinna praostkonna praost.
Aastal 1901 tellis ta kunstnik Paul Raualt Tallinna Püha Vaimu kiriku jaoks uue altarimaali (Bernt Notke kappaltari asemele), mis pandi üles 1902. Praegu asub Paul Raua altarimaal Viru-Nigula kirikus.
Siirdus aastal 1919 Saksamaale. Oli aastatel 1920–1933 Oldenburgi (Alam-Saksi liidumaal) Püha Lamberti kiriku pastor. Jäi aastal 1933 emerituuri, kuid aastatel 1941–1945 oli ta Güstrow' (Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal) Püha Vaimu koguduse õpetaja.

Isiklikku

Tema vend Arnold Theodor Benjamin Wieckmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Tema äi Woldemar Friedrich Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Tema õemees Konstantin Thomson oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja.
Nõmme tee

Nõmme tee on tänav Tallinnas Kristiine ja Mustamäe linnaosas (Siili).
Saab alguse Kotka ja Tulika tänava ühinemiskohast ning lõpeb A. H. Tammsaare teel.
Nõmme teega ristuvad Tiiva, Spordi, Tihase, Leevikese, Luige, Tedre, Rästa, Siidisaba, Räägu, Kajaka, Käo, Tüve ja Siili tänav ning Linnu tee.
1930–1989 kandis tänav nime Nõmme tänav. Teise maailmasõja ajal kasutati ka saksakeelset nimekuju Heidestraße. Alates 1989. aastast on see Nõmme tee.

Pargid

Nõmme tee äärde jäävad Räägu ja Dunteni (Kristiines) ning Mustamäe Siili asumis Parditiigi park.
Mercè Rodoreda

Mercè Rodoreda i Gurguí (katalaani hääldus: [mərˈsɛ ruðuˈɾɛðə]; 10. oktoober 1908 Barcelona – 13. aprill 1983 Girona) oli katalaani kirjanik.
Tema tuntuim teos on romaan "La plaça del Diamant", mis on tõlgitud paljudesse keeltesse (eesti keeles "Teemandi väljak", Loomingu Raamatukogu 21–23, 2014, tõlkinud Maria Kall). Seda romaani on Gabriel García Márquez pidanud üheks kaunimaist, mis on Hispaanias pärast kodusõda ilmunud.
Rodoreda on pälvinud mitmeid preemiaid, teiste hulgas 1980. aastal elutööpreemia Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.
1998. aastal nimetati aastail 1953–1997 Víctor Català auhinnana (Premi Víctor Català) välja antud kirjanduspreemia tema auks ümber Mercè Rodoreda auhinnaks (Premi Mercè Rodoreda de contes i narracions).
Fabiano Caruana

Fabiano Caruana (sündinud 30. juulil 1992 Miamis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 
Caruana sündis itaalia-ameerika perekonnas. Aastatel 2005–2015 elas ta Itaalias. Suurmeistriks sai ta 15-aastaselt 2007. aastal. Aasta varem sai FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on neljakordne Itaalia malemeister (2007, 2008, 2010, 2011) ja 2016. aasta USA malemeister.
FIDE Grand Prix 2014–2015 sarja võitjana pääses Caruana 2016. aastal Moskvas peetud MM-i pretendentide turniirile, kus ta sai Sergei Karjakini järel teise koha. Ta võitis 2018. aastal Berliinis pretendentide turniiri (edestades teiseks-kolmandaks tulnud Şəhriyar Məmmədyarovit ja Sergei Karjakinit) ja sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. Aasta lõpul Londonis peetud tasavägiselt kulgenud tiitlimatši Caruana kaotas tulemusega 6 (0):6 (3).
2016. aastal võitis Caruana Bakuus toimunud maleolümpial USA võistkonna koosseisus kuldmedali.
Vjatšeslav Afanasjev

Vjatšeslav Aleksejevitš Afanasjev (vene Вячеслав Алексеевич Афанасьев; 27. jaanuar 1859 – 12. juuni 1942) oli vene meditsiiniteadlane.
Tartu Ülikooli professor aastatel 1894–1918. Hiljem oli Voronežis patoloogilise anatoomia professor. Tema erialaks oli üldpatoloogia ja patoloogiline anatoomia. Aastal 1896 hakkas ta Tartu Ülikoolis esimesena lugema süstemaatilist bakterioloogiakursust. 7. juunil 1932 sai ta Tartu Ülikooli arstiteaduse audoktoriks.
Tartu Ülikooli Uues Anatoomikumis on talle paigaldatud mälestustahvel.
Eesti Kool Põhja-Inglismaal

Eesti Kool Põhja-Inglismaal (inglise keeles Estonian School in North England) on Inglismaa Bradfordis tegutsev eesti kool. Kooli juhataja on Marrit Kanna.
Sala kihelkond

Sala kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Holmhof) oli haldusüksus Riia linnasarases Riia kreisis Liivimaa kubermangus Lätimaal, Daugava jõe vasakul kaldal.
Kihelkond sai nime endiselt Sala mõisalt, kihelkonda kuulus ka Sala Johannese kirik.
Stratosfäär

Stratosfäär on atmosfäärikiht tropopausist kõrgemal. Ta paikneb kõrgusel 13–45 (10–50) km.
Stratosfääri alaosas (kuni 20 km) on õhutemperatuur konstantne, ülaosas (kuni 40 km) tõuseb kuni stratopausi alapiirini vahemikus −56,5 kuni 0,8 °С. Sellega seoses puudub stratosfääris konvektsioon, aga esineb inversioon. Stratosfääri kohal paikneb stratopaus – üleminekukiht, mis ulatub kõrguseni 55 km. Stratopausis õhutemperatuur kõrgusest ei olene ning ta on stratosfääri ja mesosfääri piiriks.
Stratosfäär sisaldab umbes 90% atmosfääri osoonist (kõrgusvahemikus 15–20 kuni 55–60 km), mis on peamine stratosfääri soojusrežiimi kujundaja ja mis määrab elu ülemise piiri biosfääris. Kõrgusega kasvab osooni kontsentratsioon ja sellega kaasneb õhutemperatuuri kasv. Stratosfääri õhu soojenemise põhjuseks on ultraviolettkiirguse (kiirguse lainepikkuste vahemikus 180–200 nm) neeldumine osooni molekulides.
Kõrgusel 20–30 km on osooni kontsentratsioon maksimaalne (umbes 10 ppmv võrreldes 0,04 ppmv troposfääris) ja seal paikneb nn osoonikiht. Osooni jaotust mõjutavad oluliselt meteoroloogilised tingimused ja geograafiline laius.
Enamik osoonist tekib ja laguneb troopikas stratosfääri ülemises osas, aga dissotsieerub stratosfääri alumises osas ja suurematel laiuskraadidel, kui ta tekib. Osooni lagundajad on vabad radikaalid, lämmastikmonooksiid (NO) ja halogeeniühendid (sealhulgas freoonid)
Veeaur stratosfääris peaaegu puudub, selle kontsentratsioon on väga väike.
Saproobsus

Saproobsus on veekogu või selle osa saastatuse määr oksüdeeruvate orgaaniliste (saaste)ainetega.
Vastava veekogu saproobsust määratakse selles elava elustiku (nii autotroofse kui heterotroofse komponendi) ja põhjasetete füüsikalis-keemiliste omaduste alusel. Saproobsusastme määramisel kasutatavaid organisme nimetatakse saproobideks.
Nende näitajate alusel on konstrueeritud saproobsusklassifikatsioon, mis eristab nelja peamist saproobsusastet. Need on oligosaproobne, β-mesosaproobne, α-mesosaproobne ja polüsaproobne. Neist esimene on ökoloogilises mõttes kõige puhtam, ja polüsaproobne aste iseloomustab tugevasti reostunud veekogu.
Mallorca

Mallorca on suurim Baleaari saartest.
Pindala on 3640 km².
Saare põhjaosa on mägine, kõrgusega kuni 1443 meetrit.
Mallorcal asub Palma linn.
Inkorporeerimine

Inkorporeerimine (inglise incorporation) on millessegi ühendamine või millegagi liitmine. 
Inkorporeerimise läbi toimub nt mingi maa-ala hõivamine ja pärast seda selle maa-ala liitmine. Ajaloos räägitakse nt Balti riikide inkorporeerimisest NSV Liitu.
Türi kihelkond

Piirkonna ajalugu

Kihelkond on tekkinud tõenäoliselt 13. sajandil Alempoisi muinaskihelkonna kohale.

Kihelkonna alad tänapäeval

Nüüdisajal jäävad kihelkonna maad valdavalt Järva maakonda, vaid loodenurk jääb Rapla maakonda.
Krüobioloogia

Krüobioloogia on bioloogia haru, mis uurib äärmuslikult madala temperatuuri toimet organismidesse ja kudedesse. Krüobioloogia olulised valdkonnad on nt organismide allajahtumisseisundi ja külmumise uurimine.
Linda Kolde

Linda Kolde (sündinud 16. aprillil 1990 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis, lõpetas Vanalinna Hariduskolleegiumi humanitaarklassi (õppides samaaegselt ka VHK Teatrikoolis). Ta õppis aastatel 2009–2010 Tallinna Ülikoolis psühholoogiat, kuid lõpetas aastal 2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.
Ta mängis filmis "Nullpunkt" (aastal 2014, stuudio Allfilm). Ta mängib 2018 aastast seriaalis ''Alo'' (Kerdut).
Ta on aastast 2014 Vanemuise teatri draamanäitleja.
Bad Segeberg

Bad Segeberg on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal.
Linnas elab 15 767 inimest (2010). Linna pindala on 18,87 km²
Porgandijuur

Droogi toime tervisele ja raviomadused

Droogina kogutakse porgandi juuri harilikult sügisel ja tarbitakse värskelt.

Töönduslik tähtsus

Vitamiinitööstuses kasutatakse porgandijuuri karoteeni allikana.
Juurest toodetakse välispidiselt kasutatavaid preparaate, mida kasutatakse valguslööbe ja naha pigmentatsioonihäirete korral.

Vastunäidustused

Ülitundlikkus. 
Preparaate soovitatakse raseduse ajal vältida.

Ajaloolist

I aastasaja keskpaiku välja antud õpetuses kirjeldas kreeklasest arst Dioskurides porgandi kasutust ravimtaimena.
Pole selge, kas silmas peeti metsikute või kultuurvormide kasutamist ravimtaimena. Tol ajal kasutati ravimina kõiki taime osi: juuri, lehti, vilju.
Akvatinta

Akvatinta (itaalia keeles acquatinta) on sügavtrükitehnika, mille abil on võimalik saavutada toonivarjundeid, mis tekivad metallplaadi eri osade eri kestusega söövitamisel ja mille puhul plaadi karestamine toimub keemiliselt.
Samuti tähendab akvatinta selles tehnikas graafikateost.

Ajalugu

18. sajandi keskel töötas prantslane Jean-Baptiste Le Prince (1734–1781) välja akvatintatehnika, mille söövitamisel saadud teraline plaadipind sobis eriti kriidijoonistuste sõmerja joone reprodutseerimiseks. Ka võimaldas akvatinta värvilisi tõmmiseid, mida vaselõike põhiliselt joonele rajatud käsitlus ei andnud.
Karl Kalkun

Karl-Kustav Kalkun (9. aprill 1927 Tartu – 21. veebruar 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta  lõpetas 1946. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta tuli 1948. aastal ülikooli spordiklubi meeskonnas korvpallis Eesti NSV meistriks.
Ta töötas Vanemuises, Draamateatris, Noorsooteatris ja Estonias, esines estraadil ning mängis muuhulgas ka filmides: "Tuulevaikus" (1970), "Karikakramäng: Tätoveering "(1977), "Siin me oleme" (1978), "Teatridirektor" (1983), "Õnnelind flamingo" (1986), "Näkimadalad" I ja II osa (1987) ning IV osa (1988). Karl Kalkun oli oma õnnestunud karakterrollide tõttu armastatud ja hinnatud eesti näitleja.
Suri 21. veebruaril 1990 telemajas saate "Teemaõhtu" salvestamise ajal. Surma põhjustas südame lõhkemine.

Isiklikku

Tema onu oli ketta- ja vasaraheitja Gustav Kalkun.
Tema vanem poeg Kristjan on spordiajakirjanik ja noorem poeg Kaarel on jurist.
Marius Ivaškevičius

Marius Ivaškevičius (sündinud 26. märtsil 1973 Molėtais) on leedu proosa- ja näitekirjanik,
Ta sündis aastal 1973 Molėtais (asub Molėtai rajoonis Utena maakonnas), Molėtais lõpetas ta ka keskkooli. Aastal 1997 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli leedu filoloogina.
Ta töötas aastatel 1996–1999 reporterina ajalehe Respublika laupäevalisas "Julius", aastatel 1999–2000 töötas ta samas laupäevalisas toimetajana. Aastatel 2000–2001 töötas ta ajakirjanikuna, olles toimetajaks Leedu Televisiooni kultuurisaadetes.
Aastal 1996 debüteeris ta novellikogumikuga "Kam vaikų". Aastal 1998 debüteeris ta ka draamakirjanikuna. Samast aastast on ta ka Leedu Kirjanike Liidu liige.
Ta on režissööriks kahele dokumentaalfilmile: aastal 1999 "Einu" (kirjanik Vincas Mykolaitis-Putinasest) ning aastal 2000 "Punsko novelės" (leedukatest Poolas).
Eesti Draamateatris on 24. aprillist 2016 mängukavas tema väljarändeteemaline näidend "Väljaheitmine ehk Ühe õuna lugu".
Culex quinquefasciatus

Culex quinquefasciatus on kogu maailmas leiduv sääsk laulusääse perekonnast.
Culex quinquefasciatus toitub öösel ja muneb mune musta vette.
Sääsk levitab lümfisoonte filarioosi ja Lääne-Niiluse viirust.
Annase mõis

Annase mõis, ka Jaunāmuiža mõis (saksa keeles Ermes-Neuhof, varem Niehoff ja Peddeln-Neuhof, läti keeles Jaunāmuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Mõisasüda jääb tänapäevase haldusjaotuse kohaselt Valka piirkonda Valka valda Pedele külla.

De la Barred ja Ungern-Sternbergid

Hilisema Annase mõisa maad olid algul osa Härgmäe ordulinnuse linnuseläänist. 1625. aasta 10. septembril annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf kogu valduse kindralmajor Wilhelm de la Barrele (suri 1650), kes pärandas selle oma pojale major Antonius (Anton) de la Barrele (suri 1711). Viimaselt võeti Härgmäe 1695. aastal reduktsiooniga riigile tagasi. XVIII sajandi alguseks oli Annasesse tekkinud karjamõis. Aastal 1722 restitueeriti Barredele nende valdused ja jagati peagi majori poegade vahel ära. Peamõis Härgmäe koos Annase (Neuhof), Pedele (Peddeln) ja Helme linnuseläänis asuva Hoomuli (Homeln) mõisakohtadega sai omale ooberst ja Liivimaa maanõunik Wilhelm Friedrich de la Barre (1680−1753). Pärast tema surma pärisid need kolm mõisa tema kaks tütart, kes olid abielus Ungern-Sternbergidega ja tõid need valdused sellesse suguvõsasse kaasa. Vabahärra Hans Conrad Friedrich von Ungern-Sternberg, kes oli Hoomuli mõisa müünud 1808. aastal, pantis Annasi ja Pedele mõisad ära 1818. aastal. Mõlemal mõisal olid ühised omanikud XIX sajandi lõpuni.

Annase mõis 1818−1920

Mõlema mõisa pandivaldajaks sai Valga kaupmees Johann Diedrich Horn (u 1775−1862), kes need juba kolme aasta pärast Otto Ernst Eduard von Maydellile (1790−1862) loovutas. Viimane sai need samal aastal pärusomandiks ja pantis mõlemad mõisad 1827. aastal Gustav Christoph Eduard von Richterile (1790−1847), kes loovutas need 1834. aastal Friedrich Wilhelm von Grochowskile; 1839. aastal muudeti pandileping ostumüügilepinguks. 1850. aastal ostis mõisad temalt August Robert von Voigt (1826−1894). Alates aastast 1905 oli Annase mõisnikuks Kuramaalt pärit Johann Thalberg (1844−?).

Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kolm adramaad, sellele allus 26 mees- ja 46 naishinge.
Söderbi mõis

Söderbi mõis (saksa keeles Söderby; ka Lõuna mõis) oli Suuremõisa mõisa kõrvalmõis Vormsi kihelkonnas Läänemaal.
Kolerakülvaja

Kolerakülvaja oli poliitilise satiiri ja huumori ajaleht, mis ilmus 1907. aastal Tallinnas. Toimetaja ja väljaandja oli Juhan Lilienbach. 
Ajalehte trükiti Tallinna "V. Ehrenpreis" (Woldemar Constantin Ehrenpreis) trükikojas.