google/wiki40b huggingface dataset:
Duokiškis

Ajalugu

Aastal 1596 on esimest korda mainitud Duokiškise mõisa. Aastal 1650 sai asulast Kamajai kiriku valdus. Aastal 1516 püstitati sinna katoliku kirik, mis aga aastal 1620 läks kalvinistide valdusse. Aastal 1796 on esimest korda kirjalikult mainitud sealset kabelit, kuigi on teada, et see püstitati enne aastat 1775.
Aastal 1906 püstitati külla kirik, järgmisel aastal asutati aga sealne kool. Aastal 1913 püstitasid sealsed põllumehed asulasse meierei. Aastal 1933 rajati veski ja saekaater. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid kuni aastani 1953 asula ümbruses leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli seal kohaliku kolhoosi keskasula.
Tagarahu

Tagarahu (ka Orarahu) on Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas asuv 2,8 hektari suurune saar (rahu). Rahu jääb Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse.
Rahu koordinaadid on 58° 48′ N, 23° 27′ E. Saar asub 0,8 km Puise Külanuka neemest põhja pool. Saare suurim kõrgus ulatub 1 meeter üle merepinna, saarel kasvab rohttaimestikku.
Metodism

Metodism on protestantlik kristlik liikumine, mis tekkis 18. sajandil äratusliikumisena anglikaani kirikus ning levis innuka misjonitöö tulemusena üle kogu Briti impeeriumi, Ameerika Ühendriikide ja mujale. Esialgu leidis metodism pooldajaid eriti tööliste, talumeeste ja orjade hulgas. Selle liikumise juht oli anglikaani kiriku preester John Wesley, kes jäi oma elu lõpuni Inglismaa Kiriku preestriks ega soovinud ka luua uut denominatsiooni. Selle asemel oli John Wesley juhitud äratusliikumise eesmärk vaid reformida angikaani kirikut. Johni kõrval seisis selles töös tema vend Charles, kes samuti oli Inglise Kiriku preester ja kes viljaka kirikumuusikuna on kirjutanud palju anglikaani hümne ning enamiku metodistide kirikulauludest. Pärast John Wesley surma osutus lõhe metodistide ja ülejäänud anglikaani kiriku vahel nii suureks, et mindi Inglismaa kirikust täielikult lahku. Mitmete sisemiste lahknemiste tulemusena tekkis üsna varsti mitmeid metodistlikke kirikuid.
Tänapäeval koondab metodiste Metodisti Maailmanõukogu, mis koosneb 77 metodistlikust denominatsioonist. Ühtekokku rohkem kui 80 miljonit inimest koondava Metodisti Maailmanõukogu suurim denominatsioon on Maailma Kirikute Nõukogusse kuuluv ligikaudu 12 miljoni liikmega Ühinenud Metodisti Kirik. Eesti metodiste koondab Ühinenud Metodisti Kiriku iseseisva liikmeskirikuna Eesti Metodisti Kirik. Eesti 2011. aasta rahvaloenduse andmetel nimetas Eestis end metodistiks 1098 inimest.

Õpetus

Metodismi õpetuses on peamised protestantliku kiriku seisukohad Piibli inspiratsioonist ning autoriteedist usu ja elu jaoks, samuti õpetus kolmainsusest, Jeesuse jumalikkusest ning armu vajalikkusest, et päästa inimest patu tagajärgedest. Sakramendid on ristimine ja armulaud. Wesley õpetuse kohaselt peavad kristlased püüdma Jumala Vaimu kaasabil elu pühaduse poole, mida ta nimetas "täiuslikuks armastuseks". Ta algatas rühmade koosolekud, millel julgustatakse kaaskristlaste isiklikku kasvamist usus.
Enamik metodiste tunnistab arminiaanlikku vaba tahte kontseptsiooni jumala armu läbi, vastandina absoluutse ettemääratuse teoloogilisele fatalismile. Ajalooliselt eristab see metodismi reformikirikutes valdavast kalvinistlikust traditsioonist. Radikaalsema reformi aladel nagu Wales on aga säilinud ka kalvinistlikud metodistid, keda kutsutakse Walesi Presbüterlikuks Kirikuks (Presbyterian Church of Wales).
Metodisti vaimulikuks õppijad uurivad John Wesley tõlgendust kiriku tavadest ja õpetustest. Üks metodistliku doktriini populaarseid väljendusi on Charles Wesley hümnides. Kuna entusiastlik ühislaul oli osa varasest evangeelsest liikumisest, juurdus ja levis selles Wesley teoloogia.
Metodism kinnitab usku traditsioonilisse kristlikku kolmainsusse - Isasse, Poega ja Pühasse Vaimu -, samuti ortodokssesse arusaama Jeesuse üheaegsest inimlikkusest ja jumalikkusest. Enamik metodiste tunnistab ka apostlikku ja Nikaia usutunnistust. Öeldavasti võtavad metodistlikud konfessioonid omaks piibli tunnistuse jumala tegevusest loomisel ja sekkumisest ajaloo kulgu, ning ootavad jumalariigi tulekut.
Charles Nicholl

Elulugu

Pärast kooli lõpetamist õppis Charles Cambridge'i Ülikooli King's Kolledžis. Töötas algul Londonis inglise keele õpetajana, seejärel ajakirjanikuna.
Tema huviorbiidis on Arthur Rimbaud, Leonardo da Vinci, William Shakespeare.
1980. aastal ilmus tema esimene raamat "Keemiline Teater: alkeemilise raamatu kontsert", 1984. aastal andis ta välja teise raamatu, mis oli Tomas Nashi elulugu "Tomas Nash: uudiste karikas" ja 1985. aastal kirjutas ta raamatu "Puuviljadest loss", mis oli tema jutt reisimest Colombiasse.
Peale selle huvitas teda väga Marloo teooria, mis ühes oma osas räägib sellest, et Shakespeare'i ja Marloo surm oli võltsitud. Mõeldes sellest kirjutas ta raamatu "Kättemaks: Kristofer Marloo surm", mille eest sai 1992. aastal preemia.
Raamat "Kaardi looja" räägib Walter Raleigh' ekspeditsioonist Lõuna-Ameerikasse. Pärast tööaastaid kirjutas ta Leonardo da Vinci eluloost raamatu, mis oli tõlgitud vene ja saksa keelde.
Nicholl peab loenguid Inglismaal, Itaalias ja USA-s, ta on teinud paar filmi Briti televisioonile.
1997. aastast elab koos naise ja nelja lapsega Itaalias.
Marianne Kütt

Marianne Kütt (sündinud 26. septembril 1978) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal.
Eesti Naiste Koostöökett

Eesti Naiste Koostöökett on Eesti poliitilisi ja mittepoliitilisi naisteorganisatsioone ühendav organisatsioon (vabaühendus). Organisatsioon asutati 2003.
Organisatsioon annab välja auhinda Teenäitaja.
Sirje Õunpuu

Sirje Õunpuu (sündinud 16. septembril 1951) on Eesti jurist, kohtunik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta on töötanud 18 aastat Harju Rajooni RSN Täitevkomitees (alates 1990 Harju maakonnavalitsus ja 1993 Harju maavalitsus) juriidilises osakonnas.
Vabariigi President Lennart Meri nimetas ta 12. oktoobril 1993 Harju Maakohtu kohtunikuks.
Vabariigi President Kersti Kaljulaid otsustas 27. novembril 2017 lugeda Sirje Õunpuu kohtuniku ametist vabastatuks kohtuniku enda soovil alates 11. juunist 2018.
Lopa koobas

Lopa koobas ehk Lopa põrgu on koobas Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Atika külas. Koobas on tekkinud Lopa paljandisse ja asub Halliste jõkke suubuva Pöögle oja (tuntud ka kui Lopa oja) parempoolses kaldas.
Koobas on Eesti üks suurimaid sufosioonilise tekkega koopaid. Koopa pikkus on 37 m (mõõdetud aastal 1997).
Tatjana Zarutskihh

Tatjana Zarutskihh (vene keeles Татьяна Эдуардовна Заруцких, neiuna Tatjana Madisson; 25. aprill 1956, Venemaa – 19. mai 2016, Tallinn) oli Eesti pedagoog, aastatel 1987–2016 Narva Pähklimäe Gümnaasiumi direktor. 
Ta sündis Venemaal, kõrghariduse sai 1978. aastal Šadrinski Riiklikust Pedagoogilisest Instituudist. 2010. aastal lõpetas Tartu Ülikooli magistrantuuri kooli juhtimise erialal.
Tatjana Zarutskihh suri 19. mail 2016 Tallinnas ja ta maeti 25. mail 2016 Siselinna kalmistule.
Thomas Newman

Thomas Montgomery Newman (sündinud 20. oktoobril 1955 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide helilooja.
Thomas Newman on kirjutanud muusika sellistele filmidele nagu "Kalapoeg Nemo", "Tabamatu ilu", "Tuhkatriinumees", "Väikesed lapsed" ja "Fenomen", lühisarjale "Ameerika inglid" jpt.
Ta on võitnud kuus Grammy auhinda, Emmy auhinna ja BAFTA.
Veiko Liis

Elukäik

Veiko Liis lõpetas Eesti Kunstiakadeemia tootedisaini eriala bakalaureuseõppe 2002. aastal ning 2008. aastal samas magistriõpingud.
O.K. Records

O.K. Records (varem OK Music) oli Tartus tegutsev plaadifirma, mis peamiselt orienteerus kodumaise hitikogumike väljaandmisele. Firma juhina töötas DJ ja tuntud raadiotegija Urmas Kolsar (Priit Kolsari ehk Cool D vend).
Kõrgkihtpilved

Kõrgkihtpilved (ladina keeles Altostratus, lühend As) on keskmiste pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik. Pilved tekivad kõrgusevahemikus 3–5 km. Pilvekihi paksus on tavaliselt 1 km, harvem kuni 2 km.
Kõrgkihtpilved moodustavad taevas ühtlase valkja, halli või sinaka värvusega pilvkatte, mis võib kohati olla pisut kiulise ehitusega ja nõrgalt laineline. Päikese ja Kuu jaoks on nad poolläbipaistvad nagu mattklaas, aga kui pilved on väga tihedad, on nende asukohal nähtav heledam laik pilvede pinnal. Varjud tavaliselt puuduvad.
Kõrgkihtpilved tekivad kiudkihtpilvede tihenemisel ja hiljem muutuvad kihtsajupilvedeks. Nad koosnevad vihmapiiskade, lumehelveste ja jääkristallide segust. Sademeid tavaliselt ei anna ja optilisi nähtusi tavaliselt ei kaasne. Külmal poolaastal võib sadada nõrka vihma või lund.
Valgelaup-rabakiil

Valgelaup-rabakiil (Leucorrhinia albifrons) on vesikiillaste sugukonda kuuluv kiililine. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012) ja loodusdirektiivi IV kategooriasse. 
Eestis leidub valmikuid paiguti taimerohketes järvedes (ka kalgiveelistes), vastsed on aga pehmeveelistes ujutaimestikuga lompides.
Palsmane kihelkond

Ajalugu

1688. aastal oli Palsmane Smiltene filiaalkirik, kuid 1697. aastal oli ametis oma pastor. Seejärel liideti kihelkond Aumeistri kihelkonnaga, millest sai 1728. aastal iseseisev kihelkond.
Järva-Jaani Ristija Johannese kogudus

EELK Järva-Jaani Ristija Johannese kogudus on luterlik kogudus Järva-Jaanis.
Kogudus kuulub Järva praostkonda.
Koguduse õpetaja on Katrin-Helena Melder, organist Nadezda Parts. Juhatuse esimees on Kuno Agan.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Järva-Jaani kirikus.
Moritz Leuenberger

Moritz Leuenberger (sündinud 21. septembril 1946 Bielis Berni kantonis) on Šveitsi jurist ja poliitik, aastatel 2001 ja 2006 Šveitsi Konföderatsiooni liidupresident.

Elulugu

Pärast kooliaastaid Bielis ja Baselis läbis Moritz Leuenberger aastatel 1966–1970 õigusteaduse õpingud Zürichis. 1972 sai ta loa tegutseda advokaadina ja töötas aastani 1991 Zürichis isikliku advokaadibüroo juhina.
Poliitikasse astus Leuenberger 1969, mil temast sai Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Kolm aastat hiljem valiti ta partei linnaorganisatsiooni juhiks ja 1974–1983 kuulus Zürichi linnavolikogusse. 1979 valiti Leuenberger Šveitsi Rahvusnõukogusse (parlamendi alamkotta), kus ta osales peamiselt majanduslikke ja juriidilisi küsimusi lahendavate komisjonide töös. Kohalikul tasandil oli ta aastatel 1991–1995 Zürichi kantonivalitsuse liige, vastutades siseasjade ja justiitsvaldkonna eest.
Aastatel 1995–2010 kuulus Moritz Leuenberger Šveitsi Liidunõukogusse ehk valitsusse, kus ta juhtis keskkonna, transpordi, energia ja sideteenuste valdkondi. Kahel korral valiti ta Šveitsi liidupresidendiks. 
Leuenberger on olnud tugev raudteetranspordi toetaja ning tema visioon auto- ja bussiliikluse järkjärguliseks asendamiseks rongiliiklusega tõi talle Udine Ülikooli audoktori kraadi.
Keskkonnapoliitikas toetas ta Kyōto protokolli eesmärke. Energiapoliitikas on Leuenberger pooldanud energiaturu liberaliseerimist, minnes selles küsimuses vastuollu Sotsiaaldemokraatliku Partei ametliku poliitikaga.

Isiklikku

Moritz Leuenberger elab Zürichis. Ta on kahe täiskasvanud poja isa. Tema abikaasa Gret Loewensberg on arhitekt.
Artur Rinne

Elulugu

Artur Rinne oli aastatel 1929–1934 Estonia ooperikoori laulja, 1934–1938 ja 1941–1944 sama teatri solist. Pärast Estoniast lahkumist, 1938. aastal, oli ta Esto-Muusika muusikariistade ja -tarvete äri müüja ("Kas soovite kuulda minu plaati, või laulan teile ise ette?").
Teise maailmasõja lõpus 1944. aastal Artur Rinne mobiliseeriti, ta läbis Eesti SS-leegioni Kindralinspektuuri sõjakirjasaatjate kursused ja teenis 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi propagandaüksuses, koos Jüri Remmelgase, Agu Kase, Avo Keerendi ja Karl Gailitiga.
Sõjajärgsetel aastatel 1945–1949 oli Artur Rinne Vanemuise teatri lavastaja.
Aastatel 1950–1956 viibis ta represseerituna Jertsevo vangilaagris Arhangelski oblastis Põhja-Venemaal.
Aastatel 1956–1970 töötas Artur Rinne Eesti Televisioonis ja Eesti Telefilmis režissöörina, 1947–1950 ja 1971–1980 oli Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist.

Isiklikku

Artur Rinne tütar on endine teatri Vanemuine baleriin Mallika Koel.
Vilja Toomast

Vilja Toomast (kuni 1996 Vilja Laanaru, aastatel 1996–2010 Vilja Savisaar ja aastatel 2010–2015 Vilja Savisaar-Toomast; sündinud 15. augustil 1962 Antslas) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige. Ta oli ka X, XI ja XIII Riigikogu liige ning Euroopa Parlamendi liige 2009–2014.
Ta kuulub alates 14. juunist 2013 Eesti Reformierakonda, kuid oli aastail 1997–2012 Eesti Keskerakonna liige, valitud X Riigikogu ja XI Riigikogu koosseisu, oli 2007–2009 Keskerakonna fraktsiooni esimees. XI riigikogu valimistel sai ta üle Eesti suuruselt 6. häältesaagi: 8531 häält Tallinna Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosa valimisringkonnas. Keskerakonnas sai temast rohkem hääli ainult Edgar Savisaar.
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta Reformierakonna nimekirjas 710 häält (6. koht nimekirjas).
2002. kohalike omavalitsuste valimistel sai Põhja-Tallinnas 5598 häält.
16. oktoobril 2005 toimunud kohalike omavalitsuste valimistel sai ta üle Eesti suuruselt teise häältesaagi: 5846 häält Põhja-Tallinnas. Temast rohkem hääli sai ainult Edgar Savisaar.
Peale 2005. aasta valimisi loobus Riigikogu liikme kohast ja asus tööle Põhja-Tallinna linnaosavanemana.
9. aprillil 2012 teatas Vilja Savisaar-Toomast, et ta astub Keskerakonnast välja. 14. juunil 2013 astus Vilja Savisaar-Toomast Reformierakonda.

Tegevus Euroopa Parlamendi liikmena

Euroopa parlamendi valimiste tulemusena juunis 2009 pääses Edgar Savisaare loobumise järel Euroopa Parlamenti.
Vilja Savisaar-Toomast kuulus Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni. Ta oli transpordi- ja turismikomisjoni liige ning Kasahstani, Kõrgõzstani, Usbekistani ning Tadžikistani, Türkmenistani ja Mongoolia delegatsiooni liige. Samuti oli ta regionaalarengu komisjoni asendusliige.

Isiklikku

Ta oli Vahur Kersna elukaaslane.
22. augustil 1991 otsustas Edgar Savisaare valitsus maksta Vilja Laanarule 300 rubla ühekordset toetust. Selle toetuse põhjust pole Vilja Laanaru eraelu huvide kaitseks avaldatud.
Aastatel 1996–2009 oli ta abielus Edgar Savisaarega. Neil on tütar Rosina.
30. juulil 2010 abiellus ta Taimo Toomastiga.
29. detsembril 2015 teatas ta, et ta muutis nime. Uus nimi on Vilja Toomast.
2006. aasta sügisel osales ta Kanal 2 telesaates "Tantsud tähtedega", kus tema partner oli Veiko Ratas. Nad ei jõudnud paremate hulka.
26. aprillil 2007 valiti Vilja Savisaar Eesti Võrkpalli Liidu presidendiks.
Ta on Vana-Narva Seltsi ja Nõmme Heakorra Seltsi liige.
KGB kongide muuseum

KGB kongide muuseum on Tartu Linnamuuseumi filiaal.
See avati 2001. aastal. Muuseumi rajamisel olid eestvedajateks kunagise Tartu koolinoorte põrandaaluse vastupanuorganisatsiooni Sini-Must-Valge (SMV) endised liikmed.
KGB kongide muuseum asub Tartus aadressil Riia tänav 15b nn Hallis majas, kus 1940.–1950. aastatel asus Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Tartu osakond. Külastajatele on avatud hoone keldriosa, kus asus poliitilistel põhjustel arreteeritute eeluurimisvangla. Osa kongidest, kartserid ja koridoriosa on taastatud originaalsel kujul.

Ekspositsioon

Vangikambreid täidab ekspositsioon, mis annab ülevaate sõjajärgsest vabadusvõitlusest Eestis, kommunistliku režiimi kuritegudest ning eluolust eeluurimisvanglas. Muuhulgas saab väljapanekus näha GULAG-i vangilaagritest kaasa toodud fotosid ja esemeid, samuti materjale metsavendluse ja salajaste vastupanuorganisatsioonide ajaloost.
Jeffersoni maakond (Oklahoma)

Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Oklahoma osariigis.
Maakonna halduskeskus on Waurika.
Maakonna pindala on 2004 km², millest 39 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6472. Aastal 2000 oli elanike arv 6818.

Ajalugu

Jeffersoni maakond moodustati 16. juulil 1907. aastal Comanche'i maakonna osast. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Roman Šeremeta

Roman Šeremeta (sündinud 29. juunil 1936 Ukrainas) on Eesti majandusjuht ning endine Eesti NSV omavalitsus-, partei- ja riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1952 7-klassilise kooli, aastal 1955 lõpetas ta kutsekooli elektrikuna, aastal 1964 lõpetas ta Lensoveti nimelise Leningradi Tehnoloogilise Instituudi insener-tehnoloog-mehaaniku kvalifikatsiooniga. Aastal 1983 kaitses ta tööga "Ökonoomiliste aspektide uurimine Baltimaade fosforiitide ratsionaalsemaks kasutamiseks." majanduskandidaadi väitekirja.
Aastatel 1969–1970 töötas ta Maardu Keemiakombinaadis peainseneri asetäitjana. Aastatel 1980–1985 oli ta Kohtla-Järve Linna RSN Täitevkomitee esimees, aastatel 1985–1986 EKP Kohtla-Järve Linnakomitee I sekretär. 14. novembrist 1987 kuni 14. juulini 1988 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja; 14. juulist 1988 kuni 28. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Kütuse- ja Energeetikakomitee esimees.
Ta on Ceosil AS kommertsdirektor ja Vudink AS juhatuse esimees.
Ta oli NLKP liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.
Vana-Aru mõis

Vana-Aru mõis (saksa keeles Alt-Arro) oli Kulina mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.
Järva-Peetri Püha Peetruse kogudus

EELK Järva-Peetri Püha Peetruse kogudus on luterlik kogudus Peetris.
Kogudus kuulub Järva praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Teet Hanschmidt, diakon Jaanus Tammiste, organist Siret Heinaste. Juhatuse esimees on Elmar Meikup.
Jumalateenistused on kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 12.00 Järva-Peetri kirikus.
Capoeira

Capoeira oli algselt Brasiilia neegerorjade võitluskunst, mis hakkas välja kujunema 18. sajandi lõpus, 19. sajandi algul Kirde-Brasiilias ja Rio de Janeiros. Sel ajal oli see rudimentaalne kahevõitlus, milles osalejad demonstreerisid oma jõudu päid pidi kokku joostes.
Ajapikku muude aafrika mõjutustega mängude/tantsude lisandudes arenesid selle tänapäevasemad jooned. 20. sajandi 30-ndail lisas Mestre Bimba (Manoel dos Reis Machado) sellele liigutusi batuquest ja idamaa võitluskunstidest, formeerides seega stiili Luta Regional Bahiana ehk Capoeira Regionali. Veidi hiljem akademiseeris oma teadmised Vincente Ferreira Pastinha ehk Mestre Pastinha, jäädvustades nii Centro Esportivo de Capoeira Angola ehk Capoeira Angola, mida peetakse kõige originaalilähedasemaks stiiliks.
Capoeira't iseloomustavad väledad keerukad liigutused, mida sooritatakse maas, hüppelt või kätel, pea alaspidi. Suur tähtsus on tehnikal ja tegevus toimub alati muusika saatel. 
Sõna capoeira kõige paikapidavam tähendus on 'puude põletamise või raiumise teel puhastatud metsa- või džungliala', kus linnas orjuses töötavad neegrid vabal ajal oma võitlusstiili harrastasid.
On kaks traditsioonilist capoeira stiili. Capoeira Angola stiilile on iseloomulik enamasti madal mäng erilise rõhuasetusega capoeira rituaalidele, rütmile ja traditsioonile. Stiilile Capoeira Regional on iseloomulik akrobaatiline mäng ning põhirõhk on energilistel löökidel ja kiirusel. Mõlemas stiilis kasutatakse petteliigutusi ja löökide eest põiklemist. Kasutatakse vaid pea- ja jalalööke. 
Breiktantsul, mis tekkis 1970. aastatel, on palju sarnaseid liigutusi. Seetõttu arvavad paljud, et ta pärinebki capoeira'st. Tol ajal tuligi New Yorki palju brasiillasi, kes tänaval capoeira't harrastasid.
Nõo Püha Kolmainu kirik

Nõo Püha Kolmainu kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu  kirik Nõo vallas Nõo alevikus.

Koguduse ajaloost

Nõo kogudus asutati 1852. aastal eestlastest õigeusklikele, kes enne kuulusid Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudusse, Teenistuseks kasutati üüriruume. 1890. aastal oli koguduses 525 ja 1938. aastal 160 liiget. 1962. aastal liitusid kogudusega äsja suletud Elva koguduse peamiselt venelastest liikmed. Tänapäeval kuulub kogudusse u 40-60 liiget.

Nõo kirik

Arhitektuuriliselt tähelepanuväärne, lääne pool kellatorniga, lubjatud maakividest ja punastest tellistest historitsistlik kirik valmis 1873. aastal. Nelitise kõrval on ristküliku kujuline apsiid ja nelitise kohal on kaheksa-tahuline  paaris-akendega tambuur suure sibulkupli ja nelja sibulpeadega nurgatorniga. Nõo kiriku sisearhitektuur on lihtne, historitsistlik kujusein-ikonostaas pärineb 19. sajandi lõpust.
Nõo Püha Kolmainu Kiriku juures tegutseb Nõo Püha Kolmainu kogudus.
Kapral

Kapral on kogenud sõduri sõjaväeline auaste Eesti kaitseväes ja teistes peamiselt preisi traditsioonidega armeedes. Peamiselt briti traditsioonidega armeedes on kapral (Corporal) allohvitseri esimene sõjaväeline auaste.
Arbeit macht frei

Arbeit macht frei (saksa hääldus: ˈaɐ̯baɪt ˈmaxt ˈfʁaɪ) on saksakeelne fraas, mis tõlkes tähendab: "Töö teeb vabaks“.
Fraas oli kirjas paljude Saksamaa koonduslaagrite sissepääsul.
Fayette'i maakond (Illinois)

Ajalugu

Maakond moodustati 1821. aastal.
Menes

Menes (egiptuse keeles Meni; kreeka keeles Μήνης; araabia keeles مينا) (umbes 3100 eKr) oli Vana-Egiptuse esimene kuningas ehk vaarao.
Ta ühendas Ülem-Egiptuse ja Alam-Egiptuse üheks riigiks ja teda peetakse Egiptuse I dünastia rajajaks. Menes rajas ka Memphise linna, millest sai Egiptuse pealinn.
Amsterdami Vaba Ülikool

Amsterdami Vaba Ülikool (hollandi keeles Vrije Universiteit Amsterdam) on eraülikool Hollandis Amsterdamis.
Ülikool asutati 1880.
Ülikoolis õpib üle 23 000 üliõpilase.
Silmusnelinurk

Silmusnelinurk on nelinurkne ruudukujuline kujund, mille nurkadel on ümarad või kandilised silmused. Võib olla kujundatud ruumilisena, moodustatud lõppematust paelast või nöörist. Sellele on omistatud maagilisi omadusi.
Eesti rahvakultuuris on silmusnelinurga kohta kasutatud nimetusi nagu nelinurk, nelikand, nelikant, aasruut, võlusõlm. Silmusnelinurka leiab arheoloogilises materjalis 9.–12. sajandist pärinevatel metallist rinnaehetel, pronksspiraalkaunistustel ja tinulistel. Silmusnelinurk on pisuhänna tõrjeks esinenud viljasalvedel. Teda on tehtud ka muudele esemetele, näiteks viis silmusnelinurka kokku kombineerituna koonlalaual. Samuti on teda laiemalt kasutatud kirstudel perekonnaõnne kaitsvas tähenduses. Rohkem kui puuesemetel on silmusnelinurka kasutatud tekstiilide kaunistustes: kinnastel ja kirisukkadel, Setu vöödel, Lõuna-Eesti tikandites, naastpõimes rahvavaipadel.
Silmusnelinurka on peetud looduse ühtsuse tähiseks, maagiliseks hoiatuseks ja toetuseks, aga ka manala märgiks.

Sümboolikas

Silmusnelinurk on Kultuurimälestiste riikliku registri logol ja kultuurimälestiseks tunnistatud hoonetele jm objektidele paigaldatakse seda märki kandev ümmargune metalltahvel. Kultuuripärandilist vaatamisväärsust tähistab see märkidel ka Soomes, Rootsis, Taanis, Gröönimaal ja Norras.
Silmusnelinurgast oli kujundatud 2017. aasta XII noorte laulu- ja tantsupeo "Mina jään" embleem.
Silmusnelinurk on Kastre valla vapil.
Hondurase vapp

Hondurase vapp on Hondurase riigivapp, mis on kasutusel 1825. aastast alates ja praegusel kujul alates 1935. aastast.
Vapi keskel on ovaal, mille servas on kiri Republica de Honduras Libre Soberana e Independiente. Ovaali sees on Kesk-Ameerika Konföderatsiooni vapit pärinev kolmnurk, mille ees on kaks kindlusetorni ja nende vahel vulkaan. Vulkaani kohal on päike ja torne ühendav vikerkaar. Ovaali kohal on nooletupp ja külgedel kaks küllusesarve. Ovaali all on maastik tammede, mändide ning põllumajandus- ja kaevandustööristadega.
Veduk

Veduk on jõuallikaga mootorsõiduk, mis on ette nähtud jõuallikata sõidukite teisaldamiseks (haagised, poolhaagised ja muud iseseisvalt liikumisvõimetud transpordivahendid). Vedukil on diisel-, bensiini- või elektrimootor. Vanasti kasutati ka aurumootorit.
Militaarotstarbelisi vedukeid kasutatakse tavaliselt haakes veetavate relvasüsteemide pukseerimiseks ja tavaliselt ka nende meeskonna ning varustuse transpordiks.
Kurla karstiala

Kurla karstiala (ka: Kalevipoja Põrguvärav) on karstiala Järva maakonnas Türi vallas Kurla külas.
Karstiala nõos paljanduvad siin-seal Raikküla lademe dolokivid. Alal esineb palju karstilohke (nn Kuritsa augud), mille sügavus on kuni 1 m ja laius 10 m.