google/wiki40b huggingface dataset:
Lühikeseks müümine

Lühikeseks müümine (inglise keeles short selling) on laenatud väärtpaberi müümine lootuses, et selle hind langeb, mille järel saab ta odavamalt tagasi osta ning omanikule tagastada. 
Lühikeseks müümine on väärtpaberi ostmisele vastupidine tehing. Lühikeseks müüja teenib kasumit siis, kui lühikeseks müüdud väärtpaberi hind langeb. Tehingu sooritaja ehk kaupleja saab endale kasumi, mis võrdub müügi- ja ostuhinna vahe ning väärtpaberite arvu korrutisega.
Lühikeseks müüdud väärtpabereid nimetatakse lühikeseks positsiooniks. Vastupidiselt on omatavad väärtpaberid pikk positsioon. Pika positsiooni soetamiseks tuleb väärtpaberid kõigepealt osta ning tehingu lõpetamiseks müüa. Lühikeseks müümise puhul on tegevuste järjekord vastupidine – kõigepealt müüakse ning positsiooni sulgemiseks ostetakse. Lühikese positsiooni sulgemist nimetatakse lühikese positsiooni katmiseks. Lühikeseks müümiseks kasutatakse võimendust. Lühikeseks müüdud väärtpaberid ei kuulu lühikese positsiooni omanikule, mistõttu võlgneb ta nende väärtuse väärtpaberite omanikule.
Lühikeseks müümise eelis seisneb selles, et nii on kauplejail võimalik teenida ka langeval turul. Lühikeseks müümine on paljudel juhtudel seotud suurema riskiga. Peamine oht kauplejale seisneb selles, et kaotused ei ole piiratud. Näiteks aktsiate ostmisel on maksimaalne kaotus sada protsenti. See juhtub siis, kui ettevõte, mille aktsiate omanik ollakse, pankrotti läheb. Seega ei saa pika positsiooniga kaotada rohkem kui alginvesteeringu. Aktsiate hinnal maksimaalset väärtust aga ei ole. Seetõttu võib lühikese positsiooniga kaotada nii alginvesteeringu (kui väärtpaberi hind kahekordistub), kui ka kaks korda nii palju (väärtpaberi hinna kolmekordistumisel) jne.
Lühikeseks müümise teeb ohtlikuks ka asjaolu, et lühikeseks müüakse väga sageli ilmsete probleemide käes vaevlevate ettevõtete aktsiaid. Näiteks siis, kui levivad kuuldused, et mingi ettevõte läheb peagi pankrotti. Sellise ettevõtte aktsiad kauplevad aga juba niigi väga madalal, mistõttu võib hea uudise ilmnemisel aktsia hind loetud sekundite jooksul tõusta mitusada protsenti.
Lisaks seisneb raskus veel selles, et pikaajalise keskmisena tõusevad aktsiaturud umbes 10...12 protsenti aastas. Seega on lühikeseks müümine nagu vastuvoolu ujumine, mis toob kasu vaid siis, kui tehing hästi ajastada. Seetõttu ei saa lühikeste positsioonide omamist lugeda investeerimiseks. Lühikeseks müümine on lühiajaline finantsspekulatsioon.
Kõigil börsidel ei ole lühikeseks müümine lubatud. Näiteks Tallinna väärtpaberibörsil seda teha ei saa. Suuremail börsidel on see tavaline, ehkki erakordsetel aegadel võidakse lühikeseks müümine ajutiselt keelata. Nii juhtus näiteks Ameerika väärtpaberibörsidel 2008. aasta sügisel, mil keelati finantssektori aktsiate lühikeseks müümine.
Lühike müük on moraalselt vale, sest see on spekulatiivne tegevus ja kasutab ära teiste ettevõtete või inimeste kahjumit.
Air Moldova

Ajalugu

Lennufirma loodi 1992. aastal kohaliku Aerofloti üksuse baasil. See kuulub täielikult Moldova Vabariigile. Lennufirmas on 598 töötajat. 13. juulil 2004 sai Air Moldova IATA liikmeks.
Peeter Mudist

Peeter Mudist (19. aprill 1942 Tallinnas – 6. detsember 2013) oli eesti maalikunstnik ja skulptor.

Elulugu

Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna 1. Keskkooli, seejärel õppis ta aastatel 1960–1963 Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetikat, kuid jättis õpingud 4. kursusel pooleli ja astus 1963. aastal Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1967. aastal maali erialal. Seejärel töötas ta Tallinnas mitmel ametikohal, muuhulgas aastatel 1971–1979 Arsis kunstnikuna ning 1979–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna.
Mudist osales näitustel alates 1968. aastast. Alates 1981. aastast tegutses ta vabakunstnikuna.
Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1972. aastast.

Looming

Peeter Mudist viljeles silmapaistvalt kõiki traditsioonilisi kunstiliike - maali, skulptuuri ja graafikat. Ta maalis enamasti äratuntavaid motiive – inimest, lilli, maastikku. Tema hilislooming muutus üha abstraktsemaks. Mudistile olid olulised tema teoste pealkirjad: näiteks "Nuusutab lille" või "Kõik teed on veel valla ja kõik soovid võivad täituda", "Mullatööd Vabaduse väljakul ja tema ümbruses". Peeter Mudist väljendas ennast ka kirjasõnas. Suurem osa sellest on kaante vahele kogutud kahes autoriraamatus: "Avaldatud Mudist. Ratsukäik" (2002, Eesti Kultuurkapitali aastapreemia esseistika alal 2003) ja "Illustreeritud Mudist ehk Tobias" (2004). Viimane on mahukas kunstialbum, mis sisaldab autoritekstide ja elulooliste fotode kõrval lõviosa kunstniku loomingust.

Isiklikku

Peeter Mudist oli litograaf Evald Mudisti poeg. Tema tädi oli akvarellist Margarethe Fuks.
Üle 30 aasta kannatas ta Parkinsoni tõve käes.
Kõrgsurvevedelikkromatograafia

Kõrgsurvevedelikkromatograafia aparatuur

Kõrgsurvevedelikkromatograafia aparatuur koosneb viiest põhilisest komponendist: pump, sisesti, kolonn, detektor ning arvuti.

Pump

Pumba eesmärk on liikuv faas kindlal voolukiirusel läbi kromatograafi suruda. Keskmine voolukiirus HPLC-süsteemis on 1–2 ml/min. Tavaliselt kasutatakse pumpasid, mis võimaldavad avaldada hüdraulilist rõhku kuni 600 baari. Pumbad võimaldavad teha nii isokraatilist elueerimist (liikuva faasi koostis analüüsi käigus ei muutu) kui ka gradientelueerimist (liikuva faasi koostis muutub analüüsi käigus). Isokraatiline pump on kõige soodsam, kuid teda kasutades  peavad lahustid olema eelnevalt segatud. Gradientpumbad on kallimad, kuid tänu nende omadusele ise lahusteid segada, saab neid kasutada ka gradientelueerimiseks.

Sisesti

Sisesti ehk injektor peab vastu pidama kõrgele survele. Väike kogus (tavaliselt 3–100 µl) proovi süstitakse süstlaga läbi spetsiaalse vaheseina või silmuse liikuvasse faasi.  Kui on vaja analüüsida suurt hulka proove, siis on asendamatu automaatsisesti (autosampler), mille abil on võimalik analüüsida üksteise järel kuni mitusada proovi.

Kolonn

Kolonn on kromatograafias väga oluline komponent, sest temas lahutuvad proovi koostisosad. HPLC kolonnid on väikese läbimõõduga ning täidetud peenetest teradest koosneva maatriksiga. Et nendest omadustest tulenevat takistust ületada, peab liikuvat faasi kõrgsurvepumba abil läbi kolonni suruma.
Kolonnid valmistatakse enamasti roostevabast terasest, sisediameetriga 1–10 mm ja pikkusega 30–300 mm.

Detektor

Kromatograafia detektor tuvastab molekulid, mis kolonnist väljuvad, ja nende hulga, ning see võimaldab neid analüüsida nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt.

Arvuti

Arvuti kontrollib HPLC-süsteemi kõiki osasid ning võimaldab detektori signaali abil kindlaks teha proovi kõikide komponentide retentsiooniaja (kvalitatiivne analüüs) ning koguse (kvantitatiivne analüüs).
Donald Favareau

Donald Francis Favareau (sündinud 22. juunil 1957) on ameerika biosemiootik. 
Ta on õppinud lingvistikat ja filosoofiat, ning kaitsnud doktoritöö rakenduslingvistikas teemal "Synthesis of biosemiotics and interaction analysis for the investigation of experience as a natural category" 2004. aastal. Töö juhendajad olid John Schumann (rakenduslingvistika), Marco Iacoboni (neuroteadused) ja Charles Goodwin (afaasia spetsialist).
Ta töötab Singapuri Ülikoolis.
Ta on mitmel korral (sealhulgas 2006. aastal) esinenud Tartu Ülikooli semiootika osakonnas loengutega.
Wei Fenghe

Wei Fenghe (hiina keeles 魏凤和, pinyinis Wèi Fènghé; sündinud 1954. aasta veebruaris Liaochengis   Shandongi provintsis) on Hiina Rahvavabariigi sõjaväelane ja riigitegelane.
Wei Fenghe alustas teenistust Hiina Rahvavabastusarmees 1970. aasta detsembris. Hiina Kommunistliku Partei liikmeks astus ta 1972. aasta jaanuaris. Ta on lõpetanud Hiina Rahvavabastusarmee Riikliku Kaitse Ülikooli.
Ta oli Hiina Rahvavabastusarmee Raketivägede staabiülem aastatel 2006–2012 ja ülemjuhataja aastatel 2012–2018. Ta oli aastatel 2007–2012 Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat ja alates 2012. aastast on Keskkomitee liige.
Alates 19. märtsis 2018 on Wei Fenghe Hiina Rahvavabariigi kaitseminister.
Amiens'i rahu

Amiens'i rahu oli 25. märtsil 1802 Prantsusmaal Amiens'i linnas Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel sõlmitud rahuleping, mida on peetud Napoleon Bonaparte'i poliitika esimeseks suuremaks kõrghetkeks. Lepingule kirjutas Prantsusmaa nimel alla Joseph Bonaparte ja Suurbritannia nimel markii Charles Cornwallis.
Rahulepinguga tunnustas Suurbritannia Esimest Prantsuse Vabariiki. See tähendas alates 1798. aastast püsinud Napoleoni-vastase teise koalitsiooni lagunemist.
Lepinguga lepiti kokku sõjavangide vahetuses. Suurbritannia pidi loobuma enamusest Esimeses ja Teises koalitsioonisõjas vallutatud aladest: Kapimaa ja Hollandi Lääne-India tuli tagastada Bataavia Vabariigile ning Briti väed pidid lahkuma Egiptusest. Suurbritannia säilitas vaid kontrolli Tseiloni ja Trinidadi üle. Prantsusmaa omakorda nõustus väed välja viima Kirikuriigist ja Napoli kuningriigist.
Rahu ei püsinud kaua, juba 18. mail 1803 kuulutas Suurbritannia uuesti Prantsusmaale sõja.
Konstantin Balmont

Konstantin Balmont (vene keeles Константин Дмитриевич Бальмонт Konstantin Dmitrijevitš Balmont; 15. juuni (vkj 3. juuni) 1867 Šuja, Ivanovo oblast, Venemaa – 23. detsember 1942 Pariis, Prantsusmaa) oli vene sümbolistlik luuletaja ja tõlkija, üks vene luule hõbeajastu suurkujusid 20. sajandi algul.
Balmont õppis Moskva Ülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. Ta tõlkis luulet ja folkloori mitmest keelest, peamiselt saksa ja prantsuse keelest. Muuhulgas paistis ta silma Edgar Allan Poe tõlkijana vene keelde.
Konstantin Balmont oli korduvalt abielus. Tema viimane teadaolev romantiline suhe oli Eestist pärit krahvinna Dagmar Šahhovskajaga (sünd. paruness Lilienfeld, 1893–1967); nad kohtusid harva, kuid neil oli kaks last: Georgi (1922–1943?) ja Svetlana (s. 1925).
Paljud vene heliloojad kirjutasid muusikat Balmonti tekstidele: Mihhail Gnessin, Nikolai Mjaskovski, Nikolai Obuhhov, Sergei Prokofjev, Sergei Rahmaninov, Maximilian Steinberg, Igor Stravinski ja Sergei Tanejev. Üks ta tuntumaid tõlkeid on Edgar Allan Poe "Kellad", mis oli aluseks Rahmaninovi samanimelisele sümfooniale (op. 35).
Vambo Kaal

Vambo Kaal (sündinud 12. märtsil 1949 Pöide vallas) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1974 Eesti Põllumajanduse Akadeemia loomaarsti kvalifikatsiooniga. Lisaks õppis ta aastatel 1988–1992 Tartu Ülikoolis kaugõppes sotsiaalpsühholoogia erialal.
Valiti taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingu esimesse juhatusse 1989. aastal. 
Ta oli Eesti Kongressi liige.
Ta oli VII, VIII ja IX Riigikogu liige, kuulus Mõõdukate fraktsiooni ja oli maaelu komisjoni liige. 
Aastatel 2003–2009 oli ta Kiili vallavanem.
Töötas Harjumaa Omavalitsuste Liidu büroojuhina 2011–2017 ja ei kuulunud ühtegi erakonda. Alates 2017. aastast on Kiili Valla volikogu liige (Valimisliit Kiili Arenema – RESTART)

Isiklikku

Tema õde on kunstiajaloolane Ülle Kruus, vend on zooloog Mati Kaal. Nende tädi oli kirjanik Aira Kaal, nende vanaisa Aleksander Kaal oli sõjaeelse Eesti Riigikogu liige
Keskküla mõis

Keskküla mõis (saksa keeles Kesküll) oli rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Mõis rajati tõenäoliselt 17. sajandil.
20. sajandi algul olid mõisa omanikud Fersenid.
Viisakusmaksiimid

Taktitunne

See maksiim ütleb: „Vähenda teise inimese vaeva ja suurenda teise inimese hüve.“ Esimene puudutab negatiivse viisakuse strateegiat ja teine positiivse viisakuse strateegiat. Selle maksiimi esimene osa sobib kokku Browni ja Levinsoni negatiivse viisakuse strateegiaga, mis vähendab kohustust. Teine pool peegeldab positiivse viisakuse strateegiat, mis keskendub kuulaja huvidele, tahtmistele ja vajadustele.

Suuremeelsus

See maksiim ütleb: „Vähenda iseenda kasu ja suurenda iseenda kulusid.”

Heakskiit

Heakskiit ütleb: „Vähenda laitust teisele ja suurenda kiitust.“ Esimene osa väldib lahkarvamust ja teine tekitab inimestes heaolu, näidates solidaarsust.

Tagasihoidlikkus

Tagasihoidlikkus ütleb: „Suurenda eneselaitust ja vähenda enesekiitust.“

Nõustumine

Nõustumismaksiim ütleb: „Vähenda enda ja kuulaja vahelisi lahkarvamusi ning suurenda nõustumisi.“ See on kooskõlas Browni ja Levinsoni strateegiaga, mis püüab kokkuleppele jõuda ja väldib lahkarvamust.

Sümpaatia

Sümpaatiamaksiim ütleb: „Vähenda omavahelist antipaatiat ja suurenda sümpaatiat.“ Sinna kuulub väike grupp kõneakte, nagu õnnitlus, kaastunne ja muud, mis on kooskõlas Browni ja Levinsoni positiivse viisakuse strateegiaga.
Lajos I

Sõjad Balkanil

Aastatel 1342–1381 (vaheaegadega) pidas Lajos sõdu Veneetsia vabariigiga, ta vallutas Aadria mere idaranniku. 1358 sõlmiti Lajos I ja Veneetsia vabariigi vahel Zadari rahuleping, millega lõppes Veneetsia võim Dalmaatsia ranniku üle. Ragusa saavutas suhtelise sõltumatuse, jäädes Ungari vasallriigiks. Loodi Dubrovniki ehk Ragusa vabariik (1358–1808), kuigi Ungari müüs osa sellest (Zadari ja seda ümbritsevad alad) hiljem Veneetsiale tagasi.
1362. aastal vallutas Lajos Põhja-Bulgaaria. Teiste vallutussõdadega Balkanil sai Lajos Bosnia banaadi, Serbia, Valahhia vürstiriigi, Moldova ja Bulgaaria oma vasallideks.

Poola kuningana

1370. aastal päris Lajos, oma onult Poola kuningalt Kazimierz III-lt Poola trooni. Alguses ei tunnustatud Lajost Poola kuningana ja aadelkond protestis. Isegi leskkuninganna Elisabeth oli ohus ja tema kaaskond hukati tema Poola-visiidi ajal, kuna teda ei peetud rahva poolt poolakaks. Kuid aadliga kokku leppides sai Lajos ka Poola kuningaks Ludwik I Wielki (Ludwik Węgierski) nime all. 
Aastatel 1372 ja 1377 sõdis Lajos Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga.
Donald Pleasence

Donald Pleasence (5. oktoober 1919 Worksop, Inglismaa – 2. veebruar 1995 Saint-Paul-de-Vence, Prantsusmaa) oli inglise näitleja.
Pleasence sündis Inglismaal Nottinghamshire'i krahvkonnas Worksopis. Teatrinäitlejana tegi ta debüüdi 1939. aastal. Teise maailmasõja ajal teenis ta Suurbritannia kuninglikus õhuväes. Sõja ajal langes ta aastaks sakslaste kätte vangi.
Üks tema tuntuim teatriroll oli 1960. aastal Londonis Arts Theatre'is etendatud Harold Pinteri lavastuses "Majahoidja" ("The Caretaker"), kus ta kehastas manipuleerivat hulkurit Daviesi. Sama rolli esitas ta 1961. aastal ka Broadwayl ning rolli eest pälvis ta parima meespeaosatäitja Tony auhinna nominatsiooni. Seda rolli esitas ta lisaks 1963. aastal valminud samanimelises filmis ning teatris uuesti 1991. aastal Londonis.
Filmidebüüdi tegi ta 1954. aastal. Ta mängis enam kui 40 aasta jooksul rohkem kui 200 filmis. Tema tuntumad osatäitmised on muu hulgas "Halloweeni" filmisarjas, James Bondi filmis "Elad vaid kaks korda" ("You Only Live Twice"; 1967) ning filmides "Suur põgenemine" ("The Great Escape"; 1963) ja "Ummik" ("Cul-de-sac"; 1966).
1994. aastal sai ta näitlejatöö eest Briti impeeriumi ordu ohvitseriks.
Lembri Uudu

"Lembri Uudu" on 2017.a-l linastunud dokumentaalfilm, mis jutustab Saaremaa Pähkla küla elanikest.

Süžee

Kuni Eesti Vabariigi taasiseseisvumiseni 1991. aastal tegutses Pähkla külas Saaremaal kolhoos, mis andis tööd pea kõigile külaelanikele. Kolhoosis töötas traktoristina ka Lembri Uudu. Pärast kolhoosi lagunemist kaotas suurem osa külaelanikest oma töö ja Uudu suri. Vahel aga juhtub nii, et inimese tegelik elujõud tuleb välja alles pärast tema surma. Lembri Uudu suri ära nii õigel ajal, et temast sai kangelane, kes hoiab siiani külaelul hinge sees ja kolhoosi koos.

Filmi loomine

Stsenarist ja režissöör Eeva Mägi vanaema ning Pähkla külast pärit Helga-Niina Kukk'e ning teiste külaelanike elust jutustava teose filmimine toimus 2016.a aprillis Alasti Kino vahendusel. Film esilinastus 27.jaanuaril 2017.a-l Kuressaare kultuurikeskuses, 31.jaanuaril Tallinna kinos Artis, 15.veebruaril ETV ekraanil sarjas "Eesti Lood" ning 28.märtsil YLE TV (Soome) ekraanil. Dokumentaalfilm on sellest ajast alates osalenud mitmetel rahvusvahelistel filmifestivalidel.
Marjo Matikainen-Kallström

Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström (sündinud 3. veebruaril 1965 praeguse Lohja linna territooriumil) on endine Soome murdmaasuusataja. Ta on parlamendi liige (Rahvuslik Koonderakond) ja oli 2006. aastani erakonna aseesimees. 1992. aastal lõpetas ta Helsingi Tehnikaülikooli ja on diplomeeritud insener. Ta on töötanud firmades Imatra Steel, Neste Oy, IVO ja Posiva. Matikainen-Kallström on abielus Arne Matias Kallströmiga ja neil on kolm last.
Matikainen võitis 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys 5 km klassikas kuldmedali. Samadel mängudel sai ta pronksmedali nii 10 km klassikas kui ka 4x5 km teatesõidus. Ta sai ka neli aastat varem 1984. aasta OM-il Sarajevos teatesõidus pronksi. Ta on tulnud kolmekordseks maailmameistriks (1987 ja 1989), saanud MM-ilt veel kaks hõbedat ja kaks pronksi.
Maailma karikavõistluste üldkarika võitis ta kolmel korral: 1986, 1987 ja 1988. Aastatel 1986, 1987 ja 1989 valiti ta Soome aasta parimaks sportlaseks ja 1988 aasta parimaks naissportlaseks.
Leonid Volmer

Leonid Volmer (17. aprill 1902 Aizpute Kuramaa – 4. september 1960 Tallinn) oli eesti arst (kirurg-röntgenoloog).
Leonid Volmer sündis kooliõpetajate perekonnas. 1915. aastal tuli perekonnal põgeneda Moskva kubermangu, kust edasi liiguti 1920. aastal juba Eestisse. Enne Eestisse ümberasumist lõpetas Volmer 1919. aastal Podolski Reaalkooli ja jõudis juba astuda Moskva Ülikooli arstiteaduskonda. Eestis omandas ta keskhariduse uuesti Pärnus venekeelsetel erakursustel ja 1921. aastal sai temast Tartu Ülikooli arstiteaduskonna tudeng.
Peale Tartu Ülikooli lõpetamist 1927. aastal jäi Leonid Volmer samasse tööle Tervishoiuinstituudi assistendina. 1932. aastal läbis ta TÜ juures maa- ja linnaarstide kursused ning täiendas end korduvalt välismaal. 1935. aastal veetis ta kolm kuud sellistes Euroopa suurtes pealinnades nagu Viin, Pariis ja Stockholm ning Austria väikelinnas Wörglis, kus tutvus uusimate tehnoloogiatega röntgenoloogia ja Pariisis isegi kosmeetilise kirurgia vallas . Ta töötas aastaid Tartu, Pärnu ja Tallinnas meditsiiniasutustes . Tartu Erakliinikus oli tal võimalus koos töötada legendaarse eesti kirurgi August Poboliga.

Isiklikku

1938. aastal abiellus Leonid Volmer lauljanna Terese Adele Mugastoga. Sellest abielust on sündinud poeg Peeter Volmer.
Tuulte pesa

Süžee

Filmi tegevus toimub süngel sõjajärgsel ajal. Jüri Piir peab kõrvalises kohas talu. Talle avaldavad survet kord nõukogude võimuesindajad, kord metsavennad. Raskes olukorras on ta sunnitud tegema keerulisi valikuid.

Filmi retseptsioon

Film "Tuulte pesa" oli omal ajal kahtlemata sündmuseks Eesti filmikunstis ning äratas tõsist tähelepanu kogu tollases Nõukogude Liidus ja sotsialismimaades. Valdavalt olid kõik selle filmi kohta avaldatud retsensioonid kiitvad.
Sangaste kihelkond

Piirkonna ajalugu

Kihelkond asutati 13. sajandi esimesel poolel. Arvatavasti eelnes sellele samas paikkonnas asunud muinaskihelkond, kuid selle olemasolu ja piirid ei ole kindlalt teada. Allikates on kihelkonda esimest korda mainitud 1379. aastal, teistel andmetel Toyveli nime all 1272. aastal
Eesti esimese iseseisvusaja jooksul kuulus Sangaste kihelkond algul Tartumaa alla, 1920. aastal loodi uus, Valga maakond. Kuni 1939. aasta valdade reformini kuulus Sangaste kihelkonda 5 valda: Keeni, Kuigatsi, Laatre, Tõlliste ja Sangaste.

Sangaste kihelkonna pärand

Sangaste kihelkonna pärimuse kogumisega alustas Eesti Rahva Muuseum enne Esimest maailmasõda. Üks esimestest omandatud esemetest oli näiteks 1912. aastal muuseumile kingitud 200-aastane veimevakk Puka vallast. Aastatel 1923–1924 tehtud inventuuri järgi oli muuseumi kogudes Sangaste kihelkonnast 103 eri eset. 1. jaanuaril 1993 oli Sangaste kihelkonnast pärit esemete arv 327, nendest liigiliselt tekstiil ja ehted (nt vaibad, tanud, särgid, sukad, vööd, sõled) – 197, tehnika (nt lõngavalmistamine, kangakudumine, puu- ja metalltööriistad) – 29, veo-, kandmis- ja liikumisabinõud (kepid) – 3, arheoloogilised asjad – 7. Pärast 1993. aastat on Sangaste kihelkonnast kogutud veel 19 eset.

Kihelkonna alad tänapäeval

Sangaste kihelkonna alad jäävad tänapäeval Valga maakonna Otepää ja Valga valla koosseisu.
Kolga-Jaani valla lipp

Kolga-Jaani valla lipp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kolga-Jaani valla lipp.
Lipp kinnitati 14. novembril 1995.

Lipu kirjeldus

Valla lipu valgel kangal on vardapoolsest servast lehviva serva keskele ulatuv sinine teravik, milles Kolga-Jaani valla vapi tunnus – valge kotkapea kollase noka ja oreooliga.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:9 ning normaalsuurus 105×135 cm.

Põhjendus

Pühapaistega kotkas on evangelist Johannese tunnus.
Rockin' Lady & her Rivertown Boys

Rockin' Lady & her Rivertown Boys (endise nimega The Rumble Beat) on 2008. aastal loodud Eesti rockabilly-ansambel.
Ersakeelne Vikipeedia

Ersakeelne Vikipeedia (ersa keeles Эрзянь Википедия) on Vikipeedia ersakeelne versioon. See sai alguse 26. mail 2008.
Seal on 5414 artiklit ja 13482 lehekülge. Seal on 8685 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 16) ja 3 administraatorit.
Mama (Jonas Blue laul)

Laulu sisu

Laulust rääkides ütles Blue: ""Mama" on laul sellest perioodist sinu elus, kus sa oled noor, murevaba, ilma stressita, arveteta ja probleemideta ning kõik, millest sa hoolid, on vaid päeval ja õhtul mõnus ajaveetmine koos sõpradega."
Tiiu Argus

Tiiu Argus (kuni 1956 Tiiu Kirikal; 13. märts 1925 – 4. juuli 2013) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1944. aastal Tallinna 8. Gümnaasiumi ja 1950. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna arhitektuuri erialal.
Pärast instituudi lõpetamist asus ta 1950. aastal tööle Eesti Projekti. Aastal 1980 jäi ta pensionile, kuid kutsuti 1986. aastal seoses Tšornobõli katastroofiga tööle tagasi, et ta osaleks katastroofi eest evakueeritud Prõpjati elanike jaoks uue linna Slavutõtši planeerimisel.
Raikküla vald

Asustus

Vallas oli 22 küla: Jalase, Kaigepere, Keo, Koikse, Kõrvetaguse, Lipa, Lipametsa, Loe, Lõpemetsa, Metsküla, Nõmmemetsa, Nõmmküla, Põlma, Pühatu, Purku, Raela, Raikküla, Riidaku, Tamme, Ummaru, Vahakõnnu, Valli.
2006. aastal oli 94,8% elanikest eestlasi, 3% venelasi.

Ajalugu

Raikküla vald moodustati 11. aprillil 1991.
Anita Liepiņa

Anita Liepiņa (sünninimi Anita Stūrīte; sündinud 17. novembril 1967) on läti kergejõustiklane (käija ja maratonijooksja) ja rogainija.
Osales käijana 1996., 2000. ja 2004. aasta suveolümpiamängudel, parim tulemus 22. koht 10 kilomeetri käimises Atlanta olümpial 1996. 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel sai 10 km käimises 8. koha.
Maratonijooksus võitis 2002. aastal Riia maratoni ja 2007. aastal Valmiera maratoni.
Rogainis on tulnud koos Raimonds Lapiņši ja Guntars Mankusega kaks korda (2002 ja 2006) maailmameistriks segavõistkondade arvestuses, lisaks võitnud rogaini MMilt 2 pronksi – 2004. aastal koos Raimonds Lapiņši ja Guntars Mankusega ning 2010. aastal koos Valters Kaminskisega. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitnud segavõistkondade arvestuses 4 kulda (2005 koos Guntars Mankusega, 2012, 2013 ja 2015 koos Valters Kaminskisega), hõbeda (2007 koos Ainārs Skrubisega) ja 2 pronksi (2010 ja 2014 koos Valters Kaminskisega).
Aziory

Ajalugu

Azioryt mainitakse esimest korda aastal 1398, mil seal asus Vytautasele kuulunud mõis. Asula jäi Leedu suurvürstide valduseks kuni XVII sajandini, kuuludes Trakai vojevoodkonda ja Hrodna maakonda. Aastal 1568 sai Aziory alev õiguse pidada turgu. Uputuse ajal põletasid Moskva väed maha Aziory katoliku kiriku, nii ehitati aastal 1679 sinna uus kirik.
Poola jagamisel läks Aziory aastal 1795 Venemaa koosseisu. XVII sajandi lõpus hakkas asula kuuluma Walickitele. Walickid panid Aziorys käima kangatootmise ja paberivabriku. Kuna nad võtsid osa Kastuś Kalinoŭskiülestõusust, sisi konfiskeeriti neilt Aziory ja tööstus hakkas alla käima.
Aastast 1921 kuulus Aziory Poola koosseisu, olles veel alev. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Aastal 1940 sai Azioryst külanõukogu keskus, selleks ajaks oli asula alevi staatuse kaotanud.