google/wiki40b huggingface dataset:
Franz Josefi liustik

Franz Josefi liustik (inglise keeles Franz Josef Glacier, maoori keeles Ka Roimata o Hinehukatere) on oruliustik Westland Tai Poutini rahvuspargis Uus-Meremaa Lõunasaare läänerannikul. Liustik on umbes 12 km pikk. 
Koos naabruses (u 20 km lõuna pool) asuva, samuti Lõuna-Alpide mäestikust algava Foxi liustikuga on eriline see, et need liustikud lõppevad troopilises vihmametsas (u 300 m kõrgusel merepinnast) ja on ühed kergemini ligipääsetavad liustikud maailmas. Liustiku serv asub samanimelisest asulast (Franz Josef) umbes 5 km kaugusel. Liustikust saab alguse Waiho River.
Liustikule pani 1865. aastal nime saksa päritolu geoloog, looduseuurija ja paleontoloog Julius von Haast Austria-Ungari tollase keisri Franz Joseph I järgi.
Otto von Krusenstern

Elulugu

Otto von Krusenstern sündis Klooga mõisniku kindralmajor Axel von Krusensterni (1851–1913) ning vabapreili Marie von Taube (1857–1880) pojana. Tema vend Konstantin von Krusenstern (Константин Акселевич фон Крузенштерн; sündinud 1883) oli samuti Venemaa sõjaväelane.
Otto von Krusenstern asus õppima Paažikorpusesse. Tegevteenistusse asus ta 1. septembril 1897. Paažikorpuse lõpetas ta 9. augustil 1899 korneti auastmes ning suunati teenima Ratsaväegrenaderide ihukaitsepolku. 9. augustil 1903 ülendati ta porutšikuks. 1905. aastal lõpetas Otto von Krusenstern Nikolai Kindralstaabi Akadeemia 1. järgu tulemustega. Samal aastal ülendati ta staabikapteniks ja 28. mail nimetati kindralstaabi kapteniks. 1906. aastal lõpetas ta Ohvitseride ratsaväekooli üheaastased kursused. Kohustusliku teenistusaja riviteenistuses läbis Ratsaväegrenaderide ihukaitsepolgus (2. november 1906 – 2. november 1908).
Teenistust Kindralstaabis alustas Otto von Krustenstern 1. kaardiväe ratsadiviisi vanemadjutandina (26. november 1908 – 14. august 1913). 6. detsembril 1911 ülendati Krusenstern alampolkovnikuks. 14. august 1913 – 19. jaanuar 1914 oli ta 50. jalaväediviisi staabi vanemadjutant, misjärel oli Peterburi sõjaväeringkonna ja Kaardiväe vägede staabi juures staabi käsundusohvitser.
Osales Esimeses maailmasõjas ning ülendati 6. detsembril 1914 polkovnikuks. Oli 11. ratsaväediviisi staabiülema kohusetäitja.
Alates 24. detsembrist 1915 oli Krusenstern Kindralstaabi ülema käsutuses ning alates 21. detsembrist 1916 Soome Suurvürstiriigis asuva Suomenlinna kindluse staabiülem.
1918. aastal pärast oktoobrirevolutsiooni ja Soome kodusõja algust saabus Helsingist Eestisse ja asus elama Tallinnasse.
1919. aasta aprilli lõpul Eesti kaitseväe ülemjuhtaja Johan Laidoneri käskkirjaga määrati Põhjakorpuse staabiülemaks, senise Põhjakorpuse staabiülema kohusetäitja Aleksei Vandami asemele (kes keeldus avalikult tunnustamast Eesti iseseisvust).
Põhjakorpuses teenis ülemkortermeistrina (обер-квартирмейстер); alates aprillist 1919 Põhjakorpuse staabiülem, 25. maist 1919 Põhjakorpuse tagalaülem, alates 31. augustist 1919. aastal Loode-Venemaa valitsuse sõjaministri (Nikolai Judenitš) kantseleiülem, alates 3. detsembrist 1919 Loodearmee staabi reservis. Ülendati 25. mail 1919 kindralmajoriks.
Pärast kindral Nikolai Judenitši väljaastumist Loode-Venemaa valitsusest 3. detsembril 1919, viidi Otto von Krustenstern üle reservi. Pärast Tartu rahulepingu sõlmimist ja Loodearmee laialisaatmist jäi Otto von Krustenstern elama Eestisse, kust ta aga 1930. aastail sõitis Brasiiliasse, kus ka 1935 Sao Paulos suri.

Perekond

Friedrich Otto Axel von Krustenstern abiellus 1918. aastal Anna Pauline Alexandra von Grünewaldtiga. Abielust sündis 1923. aastal poeg Otto Axel Theodor Pankratius von Krustenstern.
Saha-Loo kivikalme

Saha-Loo kivikalme (kivikalmistu) (ka Proosa kivikalme (kivikalmistu)) on Pirita jõe kaldal Loo ja Nehatu küla juures olev muinaskalmistute rühm.
Sealt on leitud varajasest rauaajast pärinev kivikirstkalme ja selle lähedal asuv ühe tarandiga kivikalme, kuhu maeti 4.–5. sajandil. Nendest kahest kivikalmest lõuna poolt on leitud korrapäratult laotud kividega kalme, mida oli matmispaigana kasutatud 5.–6. ja 11.–13. sajandil.
Heino Kask (orienteeruja)

Heino Kask (15. jaanuar 1932 Tori vald, Pärnumaa – 30. juuli 1993 Tallinn) oli eesti orienteeruja ja sporditegelane.

Haridus

Lõpetas 1954. aastal Pärnu Turbatööstuse Tehnikumi tehnoloogi kvalifikatsiooniga ning 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstus- ja tsiviilehituse eriala.

Töö

Töötas Eesti Tööstusprojektis vaneminsenerina, brigaadijuhina, peakonstruktorina ja autorijärelevalve peaspetsialistina.

Sporditulemused

1965. aastal võitis orienteerumisjooksus Balti matšil 2. koha ning koos Rein Tõnuriga võistles esimeste eestlastena Nõukogude Liidu koondises rahvusvahelistel võistlusel Tšehhoslovakkias. 
1966. aastal tuli Eesti meistriks öises orienteerumisjooksus ja maratonorienteerumises (ehk pikal rajal), lisaks võitis aastatel 1965–1971 orienteerumisjooksus 3 hõbe- ja 4 pronksmedalit ning suusaorienteerumises 4 pronksi. Meistersportlane orienteerumises (1968).
Kolmel korral (1965, 1966, 1968) tuli Eesti Tööstusprojekti võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks.

Tegevus spordiametnikuna

Aastatel 1971–1984 oli ta Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni president.
Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1977).
Barotroopsus

Barotroopsus (kr sõnadest baros 'raskus' + tropos 'pööre, suund') on selline vedeliku ja gaasi omadus, mille korral rõhk sõltub ainult tihedusest, ja vastupidi. Barotroopsuse vastandomadus on barokliinsus.
Barotroopses keskkonnas (nt merevees) on isobaarpinnad konstantse tihedusega.
Kõnnu Pikkjärv

Pikkjärv (ka Kõnnu Pikkjärv, Kõnnu järv) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas Ongassaare külas. Selle pindala on 1,9 ha.
Johannes Vares-Barbaruse mälestussammas

Johannes Vares-Barbaruse mälestussammas on mälestussammas, mis algselt asus Tallinnas Kadrioru administratiivhoone ees. Samba autor on August Vomm. 1990. aastatel sammas teisaldati.
Isevõnkumine

Isevõnkumine ehk autovõnkumine on sumbumatu võnkumine, mis ei toimu perioodiliselt muutuva välisjõu toimel, vaid süsteemi endasse kuuluva energiaallika arvel. Erinevalt sundvõnkumisest on isevõnkumisel sagedus ja amplituud määratud ainult võnkesüsteemi enda omadustega. Isevõnkumine erineb vabavõnkumisest selle poolest, et isevõnkuva keha amplituud on ajast sõltumatu ja keha on energiaallikaga lühiajalises vastasmõjus.
Howard Frier

Isiklikku

Ta on lahutatud. Tal on tütar Kayla Jade.
Aleksei Polujan

Aleksei Polujan (4. aprill 1965 Leningrad – 8. jaanuar 2010) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Aleksei Polujan mängis peaosa filmis "Last 200" (vene keeles "Груз 200").
Chichagofi saar

Chichagofi saar (inglise Chichagof Island) on saar Põhja-Ameerika läänerannikul Aleksandri saarestikus. Asub Baranofi saarest põhjas.
Saar on 120 km pikk ja kuni 80 km lai. Pindala on 5306 km². See on pindalalt Ameerika Ühendriikide viies saar ja maailma 109. saar.
2000. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 1342 inimest. Asustus on koondunud saare põhjaossa, kus asuvad Hoonah, Pelican, Tenakee Springs ja Elfin Cove.
Peamised majandusharud on küttimine, kalastus ja metsaraie.
Saar on nimetatud admiral Vassili Tšitšagovi auks.
Haapsalu adventkirik

Haapsalu adventkirik on Seitsmenda Päeva Adventistide kirik Haapsalus aadressil Endla 4.
Kiriku arhitektiks on Reet Aedviir. Kirik ehitati ümber vanast katlamajast. Ehitus algas 1996. aastal ja avajumalateenistus peeti 1. septembril 2001.
Kirikut kasutab Haapsalu adventkogudus.
Kortel

Kortel on vedelike mahuühik. Seda kasutati 18. ja 19. sajandil viinamüügi mõõduna Eesti- ja Liivimaa kõrtsides. 
Viina mõõtmiseks kasutati tembeldatud vasknõusid: ühetoobine, pooletoobine, veerandtoobine (kortel) ja kümnendiktoobine.
18. sajandil:
1 toop = 4 kortlit = 1,177 liitrit

1 kortel = 0,2942 liitrit
19. sajandil:
1 toop = 4 kortlit = 1,2299 liitrit

1 kortel = 0,3074 liitrit

1/2 kortlit = 0,1537 liitrit

1/4 kortlit = 0,0768 liitrit
Käsmu merekool

Käsmu merekool oli Virumaal Käsmu külas aastatel 1884–1931 tegutsenud merekool. Merekooli hoone on säilinud ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.
Francis William Aston

Massispektromeeter ja isotoobid

Mitmesuguseid massispektromeetreid kasutavad tänapäeval sellised teadusharud nagu geokronoloogia, geoloogia, geokeemia, keemiline kosmoloogia, aatomifüüsika, molekulaarkeemia, molekulaarbioloogia, toiduainete ja farmaatsia valdkonnad (biomolekulid, ravimite analüüsid jne) jpt.

Massispektromeeter ja meditsiin

Humaanmeditsiinis kasutatakse massisepktromeetreid kudede (vedelkude, luukude), aga ka üksikute rakkude mikroanalüüsiks ning pärilike haiguste väljaselgitamiseks, samuti inimese genoomi struktuuri koostamisel ja klassifitseerimisel.
Meinhard Pille

Elulugu

Meinhard Pille oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1945 Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi, 1951 TÜ metsandusteaduskonna metsatööstuse osakonna, 1964–65 Moskva Üleliidulise Põllumajanduse Mehhaniseerimise Kaugõppeinstituudi sihtaspirant, tehnikakandidaat (1965, samas), väitekiri käsitles lahusagregaatse hüdraulilise süsteemi ja traktorite diiseltoiteaparatuuri täppisdetailide tampoongalvaanilist taastamist. Oli 1951–54 Eesti Põllumajanduse Akadeemia masinapargi ekspluatatsiooni ja remondi kateedri assistent, 1954–63 metallide tehnoloogia ja masinate remondi kateedri vanemõpetaja, 1965–68 metallide tehnoloogia ja masinate remondi kateedri vanemõpetaja, 1968–93 dotsent. Õpetanud masinate remonti, metallide tehnoloogiat, põllumajandustehnika töökindlust.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: galvaanika, tampoongalvaanika kasutamine masinate ja seadmete remondil ning stantsimisel, lõikeriistade ja matriitside püsivuse suurendamisel, korrosioonivastaste kaitsekatete loomine. Töötas välja masinate remondi tampoongalvaanika meetodi, mida seejärel rakendati NSVL-s ja võeti õppeprogrammidesse; lõi väärismetalli kokkuhoidu võimaldava kuldamisagregaadi Tallinna Juveelitehasele, raudbetoonkonstruktsioonides kasutatavate ja mitmesuguste terasdetailide suure korrosioonikindlusega katte ning selle metallile kandmise tehnoloogia. NSVL Rahvamajanduse Saavutuste Näituse diplomid (1967, 1970) ja medal (1970). Üle 110 teadustrükise, 8 autoritunnistust.
Stress (kaardimäng)

Eesmärk

Mängu eesmärgiks on esimesena oma kaartidest lahti saada.

Ettevalmistus

Mõlemale mängijale jagatakse kätte 26 kaarti, kaardi seljad ülespoole. Mängijad asetavad oma pakist 4 kaarti otse enda ette, kaardi esikülg ülespoole. Kui lauale asetatud neljast kaardist on mõni kaart sama numbriga, siis tuleb need üksteise otsa laduda ja enda pakist uus kaart asetada, kuni on 4 erinevat numbrit/virna. Mõlemad mängijad asetavad korraga oma pakist ühe kaardi kõrvuti laua keskele. Algab mäng.
Meetaimed

Meetaimed (ka korjetaimed) on taimed, millelt mesilased korjavad nektarit, lehemett, õietolmu ja taimepungadelt ainet, millest nad valmistavad taruvaiku.
Garaşsyz, Bitarap, Türkmenistanyň Döwlet Gimni

Praegune tekst

Janym gurban sana, erkana ýurdum

Mert pederleň ruhy bardyr könülde.

Bitarap, Garaşsyz topragyn nurdur

Baýdagyn belentdir dünýan önünde.
Halkyň guran baky beýik binasy

Berkarar döwletim, jigerim - janym.

Başlaryň täji sen, diller senasy

Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Gardaşdyr tireler, amandyr iller

Owal-ahyr birdir bizin ganymyz.

Harasatlar almaz, syndyrmaz siller

Nesiller döş gerip gorar şanymyz.
Halkyň guran baky beýik binasy

Berkarar döwletim, jigerim - janym.

Başlaryň täji sen, diller senasy,

Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!

Algne tekst

Türkmenbaşyň guran beýik binasy

Berkarar döwletim, jigerim - janym.

Başlaryň täji sen, diller senasy

Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Janym gurban sana, erkana ýurdum

Mert pederleň ruhy bardyr könülde.

Bitarap, Garaşsyz topragyn nurdur

Baýdagyn belentdir dünýan önünde.
Türkmenbaşyň guran beýik binasy

Berkarar döwletim, jigerim - janym.

Başlaryň täji sen, diller senasy

Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Gardaşdyr tireler, amandyr iller

Owal-ahyr birdir bizin ganymyz.

Harasatlar almaz, syndyrmaz siller

Nesiller döş gerip gorar şanymyz.
Türkmenbaşyň guran beýik binasy,

Berkarar döwletim, jigerim - janym.

Başlaryň täji sen, diller senasy,

Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!
Arkamdyr bu daglar, penamdyr düzler

Ykbalym, namysym, togabym, Watan!

Sana şek ýetirse, kör bolsun gözler

Geçmişim, geljegim, dowamym, Watan!

Algse teksti tõlge

Türkmenbaşy suur looming

Kodumaa, suveräänne riik

Türkmenistan, hinge valgus ja laul,

elagu ja õitsegu ikka ja alati!
Kodukolde eest olen valmis elu andma,

järglased on kuulsad esivanemate vaimu poolest,

Minu maa on püha. Maailmas lehvib minu lipp,

suure neutraalse riigi sümbol.
Türkmenbaşy suur looming

Kodumaa, suveräänne riik

Türkmenistan, hinge valgus ja laul,

elagu ja õitsegu ikka ja alati!
Minu rahvas on ühtne ja hõimude soontes

voolab surematu esivanemate veri,

aegade tormid ja hädad ei kohuta meid,

rohkendagem kuulsust ja au!
Türkmenbaşy suur looming

Kodumaa, suveräänne riik

Türkmenistan, hinge valgus ja laul,

elagu ja õitsegu ikka ja alati!
Mäed, jõed ja steppide ilu,

armastus ja saatus, minu ilmutus,

jäägu mu silmad pimedaks kurja pilgu eest sinu peale,

mu esivanemate ja järeltulijate kodumaa!
Anton Friedrich Bornwasser

Anton Friedrich Bornwasser (25. veebruar/8. märts 1743 Paide – 22. jaanuar/2. veebruar 1798 Rõuge) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Königsbergis Collegium Fridericianumis. Aastast 1762 õppis ta (immatrikuleeriti 3. aprillil 1762) Königsbergi Ülikoolis; aastast 1764 (immatrikuleeriti 18. mail 1764) Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1765–1767 koduõpetajana Eestimaal. Ordineeriti 29. aprillil/10. mail 1769 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1769–1777 Vigala Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1777–1798 oli ta (introdutseeriti 11. veebruaril/22. veebruaril 1777) Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel aastatel 1795–1798 Võru praostkonna praost.

Isiklikku

Tema isa Peter Friedrich Bornwasser oli Paide ja Anna koguduse õpetaja, hiljem Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Tema abikaasa Renate Christine isa Johann Friedrich Gernet oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Peter Friedrich Bornwasser oli Rõuge ja Karula koguduse õpetaja, teine poeg Heinrich Wilhelm Bornwasser oli Võru Katariina koguduse õpetaja; tema tütar Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, tütar Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga.
Ökosüsteemi taastamiskulu

Ökosüsteemi taastamiskulu (inglise ecosystem restoration cost) on ökoloogilisest tasakaalust välja viidud keskkonnaobjekti taastamiskulu.
Narkomaania

Ravi

Narkomaania põhjuslikku ravi aastal 2010 ei tunta.
Morfinismi korral rakendatakse metadoon-asendusravi. Ka nikotismi korral on olemas vastavad asendusravi võimalused – nikotiini sisaldavad plaastrid, mis leevendavad suitsetamisest loobumise perioodil esinevaid võõrutusnähte.

Psühholoogiline ravi

Inimeste käitumist analüüsivas psühholoogiakirjanduses ja kliinilistes uuringutes on kasutatud mitmesuguseid sekkumismeetodeid: kognitiivne paariteraapia, motivatsioonivestlused, kogukonda tugevdav lähenemine, käitumisteraapia, kriisiolukordade juhtimine. Need aitavad maha suruda vajadustunnet ja vaimset ärevust, parandavad ravile keskendumist ja õpetavad uusi tegutsemisoskusi, kergendavad võõrutusnähtusi ja vähendavad võimalusi tagasi langeda.
Lastel ja noorukitel omab kognitiivne käitumisteraapia ja pereteraapia praegu kõige rohkem uurimuslikke tõendeid, kuidas ravida mõnuainete tarvitamise sõltuvusprobleeme. Mitmed uuringud kasutavad ka ökoloogilist perekonnapõhist ravi ja grupi kognitiiv-käitumisteraapiat. Neid raviviise saab kasutada paljudes erivormides, mida on ka erineva intensiivsusega uuritud. Uuringud on näidanud, et grupile suunatud kognitiivne käitumisteraapaia teeb kõige efektiivsemaks see, et seal saavad osalised arendada oma sotsiaalseid oskusi, arendada sobivaid emotsioonide kontrollimise tehnikaid ja teisi inimestevahelisi suhtlusoskusi. Mõned intergeeritud ravimismudelid, kus kombineeritakse erinevate ravivõtete osi võivad samuti olla efektiivsed. Noorukite puhul on narkootikumide kasutamise vähendamiseks osutunud kasulikuks motivatsiooniintervjuud.
Moritz von Wrangel

Moritz von Wrangel (ka Mauritius von Wrangel; mõnikord kasutati tema nime ka ilma aadliseisusele viitava von-ita) oli Tallinna piiskop (täpsemalt elekt ehk valitud piiskop) aastatel 1558–1560.
Moritz pärines Wrangeli aadlisuguvõsast ja oli sündinud Tartu piiskopkonnas. Tema nooruse ja ülikooliõpingute kohta pole paraku midagi teada. Aastaks 1546 oli temast aga saanud juba Tartu toomkapiitli dekaan ning 1549. aastal on teda esimest korda mainitud Tartu toompraostina. 1550. aasta esimesel poolel on teda aga taas mainitud dekaanina, kuid aasta lõpus oli temast uuesti saanud toompraost. Tõenäoliselt oli see ametikohtade vahetus seotud Tartu piiskopi Jodokus von der Recke viimastel valitsusaastatel toimunud segadustega piiskopkonna valitsemises; näib, et eelmine toompraost Johann von Stackelberg keeldus 1549. aastal ametist lahkumast ning seetõttu saigi Wrangel end lõplikult praostikohal sisse seada alles aasta hiljem.
Wrangelil olid tihedad seosed ka Tallinna piiskopkonnaga. Tõenäoliselt sai temast 1557. aastal või isegi varem piiskop Friedrich von Ampteni koadjuutor. Kuid et sellele ei õnnestunud hankida paavsti toetust, oli tema koadjuutoripositsioon kanoonilise õiguse koha pealt siiski õigustühine. Ampten suri tõenäoliselt 1557. aasta oktoobris ning seejärel valis Tallinna toomkapiitel Wrangeli uueks piiskopiks. Pole selge, millal see täpselt juhtus, Wrangelit on esimest korda elektina mainitud 1558. aasta märtsis. Paavsti kinnitust oma piiskopikohale ta ei saanudki.
1560. aastal, kui Ivan IV oli ligi pool Liivimaad vallutanud ning Liivi ordu osutus võimetuks vastupanu osutama, otsustas Wrangel oma piiskopikoha Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann von Münchhauseni eeskujul hertsog Magnusele maha müüa. Et tegemist oli ainult vaimuliku ametikohaga ja Magnus kunagi Tallinnasse ei jõudnud, on kaheldav, et ta Tallinna piiskopi tiitlist reaalset kasu üldse sai. Wrangel siirdus aga Magnuse juurde Kuressaarde, kus teda on mainitud veel 1562. aastal.
Springe

Ajalugu

Springet on esmakordselt mainitud 1013. aastal kui Hallerspringe. Hildesheimi piiskopkonna piiride kirjelduses dateerimata käsikirjast, kuid mis on oma vormilt ja sisult tõestatud olevat 10. sajandist, mainitakse Springet kui Helereisprig. 10. sajandi lõpus ilmusid linnanimede esmamainingud, mis täna Springesse kuuluvad, ja 1300. aastaks olid kõik olemasolnud külad nimed saanud.
Hallermundi krahvid püstitasid linnuselaadse hoone maale, mis on nüüd Springe, pärast Burg Hallermundi Kleiner Deisteris kaotamist 1282. aastal Welfidele. Nad valitsesid oma krahvkonda sellest uuest võimukeskusest, mis oletatavasti lõppes Springe asustamisega. Krahvide asukoha loomine ja paiga kindlustamine viis 13. sajandil linnaõiguse vajaduseni. Keskajal oli Springe Hallermundi krahvide ja nende järglaste, Käfernburgi krahvi kõrvalliini pikaajaline asukoht. Nende võimualal tekkis Springe ametkond ning pärast erinevaid ümbernimetamisi ja laiendamisi moodustati 1884. aastal Springe kreis.
Piirkonna asutamine ja kasv on seotud selle asukohaga Deisterpfortes, piiril rohtla ja mägede vahel, mis on mugav transpordile poolel teel Hannoveri ja Hamelni vahel. Edasine areng toimus "kõrgendatud tee" ehitamisega (tänapäeval maantee B217) 18. sajandil ning raudteeliini valmimisega Hannoveri ja Altenbekeni vahel 1872. aastal.
Pärast Esimese maailmasõja lõppu ja isegi rohkem pärast Teise maailmasõja lõppu jätkus ühtlane areng keskmise suurusega linna suunas (1933. aastal oli rahvaarv 3912). Kuni 1974. aasta reformideni oli Springe samanimelise kreisi keskus. Pärast seda kuulus Springe Hannoveri kreisi, millest sai 1. novembril 2001 praegune Hannoveri regioon. Täna elab 13 000 elanikku Springe südames. Reformide tõttu 13. sajandil kaotas Eldagsen oma linnaõigused ja on nüüd Springe osa. Pärast Eldagseni elanike proteste sai linn tagasi oma "linna" tiitli ja kannab nüüd ametlikku tiitlit "Eldagseni linn, Springe linna osa".
Cumberlandi maakond (Maine)

Ajalugu

Cumberlandi maakond moodustati 1. novembril 1760. aastal Yorkshire'i maakonna osast.
Poeetika

Poeetika on õpetus sellest, kuidas kunstiteost tehakse, millistele reeglitele tekstid alluvad. Eripärane teksti koostamise võtete süsteem.
Poeetika kitsamas mõttes tähendab vaid luulekunsti teooriat. Laiemas mõttes on kirjandusteooria, õpetus kirjanduse olemusest, vormidest ja vahenditest.
Klassikalistest poeetikakäsitlustest on tuntuimad Aristotelese "Poeetika" ehk "Luulekunstist" (eesti keeles ilmunud Jaan Undi tõlkes) ja Horatius "Ars poetica". Üks tuntumaid eestikeelseid teoreetilisi teoseid selles vallas on Jaak Põldmäe "Eesti värsiõpetus".
Kaasaegse poeetika põhiülesanneteks on kunstiteose seesmise struktuuri kirjeldamine, kunsti tüpoloogiline analüüs ja kunsti funktsioneerimise uurimine üldises kultuurimehhanismis.
Tom Stoppard

Tom Stoppard (sünninimi Tomáš Straussler; sündinud 3. juulil 1937 Tšehhoslovakkias Zlínis) on tšehhi päritolu Briti näitekirjanik ja filmistsenarist.
Tom Stoppard on üks kuulsamaid Briti nüüdisaegseid näitekirjanike, kes sai kuulsaks 1967. aastal ilmunud näidendiga "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud", mida on mängitud Eestiski. 
Lisaks arvukaid auhindu pälvinud menutükkidele on ta kirjutanud stsenaariumid filmidele "Inimfaktor", "Päikeseimpeerium", "Billy Bathgate", "Vene maja", milles peaosi mängisid Sean Connery ja Michelle Pfeiffer ning "Armunud Shakespeare", pälvides viimase eest ka Oscari. Peaosi mängisid filmis Joseph Fiennes ja Gwyneth Paltrow.
Sapporo Dome

Sapporo Dome (jaapani 札幌ドーム (Sapporo Dōmu)) on Jaapanis Sapporos asuv staadion. Seda kasutatakse pesapalli- ja jalgpallivõistluste korraldamiseks. See on pesapalliklubi Hokkaido Nippon Ham Fighters ja jalgpalliklubi Consadole Sapporo koduväljak.
Staadion valmis 2001. aasta märtsis ja sellele mahub 42 300 pealtvaatajat. Staadioni projekti autor on jaapani arhitekt Hiroshi Hara. Staadionil peeti 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupi mängud. Dome'il peeti ka 2007. aasta suusatamise MM-i avatseremoonia ning toimusid murdmaasuusatamise ja kahevõistluse sprindivõistlused.
Orava Kool

Orava Põhikool on põhikool Võru maakonnas Võru vallas Orava külas.
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1873, kui tegevust alustas Hanikase (Hainkase) (küla)kool. 1874 ehitas vald koolile oma koolimaja. 1900 muudeti külakool Hanikase Ministeeriumikooliks. 1919 muudeti ministeeriumikool 6-klassiliseks Algkooliks.
1991 nimetati kool Hanikase Põhikooliks. Aastal 1997 kolis põhikool uude majja ja ühtlasi sai kooli nimeks Orava Põhikool. Aastast 2014 nimetati kool Orava Kooliks.