google/wiki40b huggingface dataset:
Adolf Petrovski

Adolf Markovitš Petrovski (1887 Varssavi – 17. september 1937) oli Nõukogude Liidu diplomaat. 
10. detsembrist 1924 kuni 31. jaanuarini 1930 oli ta Nõukogude Liidu täievoliline esindaja Eestis, 31. jaanuarist kuni 21. detsembrini 1930 Leedus, 21. detsembrist 1930 kuni 1. aprillini 1933 Iraanis ja 1. aprillist 1933 kuni 10. novembrini 1935 Austrias ja Ungaris.
Arreteeriti 1937. aastal. Lasti maha.
Olev Roosileht

Olev Roosileht (12. märts 1938 – 1. juuli 2005) oli eesti põllumajandustegelane.
1968. aastal tuli ta Eesti NSV põllumajandustöötajate kutsealavõistlustel võitjate hulka.
Ta oli Pärnu rajooni Vändra katsesovhoosi peazootehnik, hiljem direktori asetäitja.
1993. aastal kandideeris ta Eesti Maaliidu nimekirjas Tori vallavolikokku, kuid ei osutunud valituks.  
Ta on maetud Tori kalmistule.
Kaduraha

Kaduraha on rahatäht, mis kaotab seistes oma väärtust.
Erinevalt inflatsioonist kaotab väärtust konkreetne rahatäht, mitte rahaühik ise. Nii võib raha olla tähtajalise kehtivusega, mille pikendamine on tasuline (näiteks markide pealekleepimise teel). Kuna tõenäoliselt keegi ei taha pikendamiskulu enda peale võtta ega kehtetut rahatähte endale jätta, on raha pidevas ringluses ja tagastatakse lõpuks tema väljaandjale, kes võib välja anda uued rahatähed, ilma käibeloleva raha kogust kontrollimatult suurendamata.
Ajalooliselt on kaduraha põhimõtet kasutatud keskajal hõbepennide käibes, mille puhul pennide väljaanded olid tähtajalise kehtivusega ja nende ümbervahetamisel sai väiksema koguse uusi penne. 1930. aastail on kaduraha käbinud Austria linnas Wörglis, kuni see keelati Austria riigipanga poolt, samuti Alberta osariigis Kanadas.
Kiibistik

Kiibistik (ingl chipset) on arvuti emaplaadil paiknev kiipide komplekt, mis ühendab keskprotsessori arvuti muude osadega ja haldab kogu emaplaadi talitlust. Kui protsessor on arvuti "aju", siis kiibistik on tema "närvisüsteem". 
Varasemad emaplaadid vajasid mitmest integraallülitustest koosnevat komplekti. Pentium 4 jaoks lõi Intel nn sillaarhitektuuri, mis realiseerib kiibistiku kahe kõrgintegreeritud kiibiga – põhja- ja lõunasillaga (põhja ja lõuna nimetused tulenevad kiipide asendist struktuuriskeemil: ülal – all).

Tootjad

Tavaliselt on kiibistiku ja emaplaadi tootjad erinevad.
Tänapäevased tuntumad kiibistiku tootjad x86 emaplaadile on nVidia, ADM, VIA, SiS ja Intel.
Leivud

Leivud ehk Leivu maarahvas ehk "Koiva maarahvas"  olid eestlaste  rahvakild Lätis Koiva (läti Gauja) piirkonnas Eesti piiri äärsel alal, kes on tänapäevaks välja surnud ning assimileerunud.
Esimesed teated leivu murrakust ja selle kõnelejatest pärinevad 18. sajandist August Wilhelm Hupeli teosest "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland".
1782. aastal oli leivusid mõni tuhat inimest, 1849. aastal 2600, 1868. aastal veidi üle 2000, 1911. aastal 116, 1935. aastal 131 leivu murde kõnelejat või sellest arusaajat.
Leivusid  ja nende keelt uurisid soomlane Anders Johan Sjögren, Ferdinand Johann Wiedemann ja soomlane Heikki Ojansuu.
Wilhelm Pieck

Wilhelm Pieck (3. jaanuar 1876 Guben – 7. september 1960 Ida-Berliin) oli Saksamaa poliitik, Saksa Demokraatliku Vabariigi partei- ja riigitegelane, Saksa Demokraatliku Vabariigi president.
Wilhelm Pieck sündis Gubenis (praeguse haldusjaotuse järgi Spree-Neiße kreisis Brandenburgi liidumaal) ja ta oli pärit kutsari perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel asus ta tööle tislerina. 
Aastatel 1895–1918 oli ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 1915. aastal mobiliseeriti Pieck sõjaväkke. Ka sõdurina jätkas ta vasakpoolset agitatsiooni, mille eest ta anti sõjakohtu alla. Kuid tal õnnestus põgeneda ja ta elas põrandaalusena Berliinis, kus ta oli 1916. aastal üks Spartakusbundi asutajaid. Seejärel elas ta emigratsioonis Amsterdamis. Esimese maailmasõja järel pöördus Pieck Saksamaale tagasi ning 1918. aasta detsembris oli ta üks Saksamaa Kommunistliku Partei asutajaid. 1919. aasta jaanuaris võttis ta osa Spartakistide ülestõusust. 15. jaanuaril 1919 arreteeriti ta koos Rosa Luxemburgi ja Karl Liebknechtiga, kuid Pieckil õnnestus põgeneda. 
1921–1928 oli ta Preisi Maapäeva ja 1928–1933 Riigipäeva liige. 1922. aastal oli Wilhelm Pieck üks Rahvusvahelise Punaabi asutajaid. 1931. aastast alates kuulus ta Kominterni juhtkonda.
Hitleri võimuletuleku järel oli Pieck 1933. aasta mais sunnitud Pariisi eksiili minema. 1933. aasta augustis võeti talt tagaselja ära Saksamaa kodakondsus. 1935. aastal valiti Wilhelm Pieck Saksamaa Kommunistliku Partei esimeheks ja ta asus elama Moskvasse. Ta oli ka 1943. asutatud Vaba Saksamaa Komitee üks juhte.
1. juulil 1945 pöördus Pieck Berliini tagasi. 1946. aastal sai ta koos Otto Grotewohliga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei esimeheks. 11. oktoobrist 1949 kuni oma surmani oli ta Saksa Demokraatliku Vabariigi president. Wilhelm Piecki surma järel Saksa DV presidendi ametikoht kaotati.
Louis Pasteur

Mälestuse jäädvustamine

Louis Pasteuri järgi on nimetatud Pasteuri Instituut.
Kursi kirik

Kirjeldus

Esialgne ehitis oli barokne ühelööviline kivikirik, millel oli eenduv neljakandiline barokk-kiivriga läänetorn. 1872. aastal ehitati ristlööv, pikihoonet pikendati ida suunas ja lisati hulknurkne kooriruum. Tehti ka omaette katusega käärkamber. Välisarhitektuur ühtlustati uusgootipäraseks. Pikihoone ja ristlöövide nurkadesse ehitati teravatipulised ristlillikuga lõppevad tornikesed, aknad muudeti teravkaarseteks ning nende kaareväljadesse paigutati vitraažid. Teravkaarsed uksed on varustatud nikerdatud massvärgiga. Seest on kirik võlvitud puust segmentvõlvidega, mida jaotavad puust ristroided. Interjöör on samuti uuegootipärane.
Seinakari

Seinakari on Harju maakonnas Viimsi valla alal Soome lahes asuv 3,3 hektari suurune kari. Saare rannajoone pikkus on 1,35 kilomeetrit.
Saar asub Pranglist läänes ja Tiirloodist edelas. Saar on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega.
Kari koordinaadid on 58° 38′ N, 24° 59′ E.
Saar kuulub Prangli hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Kugihiki

Kugihiki (hugihiki) on jaapani tüüblisaag, kataba alaliik.
Kollajuure juurikas

Kollajuure juurikas ehk kurkumajuurikas  (Curcumae rhizoma) on hariliku kollajuure risoom, mida kasutatakse peamiselt toiduvürtsina ja -värvina.
Risoomi värvus on kollakashall kuni kollakasoranž ja meenutab hariliku ingveri risoomi.
Kollajuure juurikad sisaldavad 2,5–5% värvaineid kurkuminoide: kurkumiini, monodesmetoksükurkumiini, dimetoksükurkumiini, bidesmetoksükurkumiini. (Raal, 259:2010b)
Naissoo (perekonnanimi)

Naissoo on eesti perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Naissoo 8 mehel ja 10 naisel.
Piret Tatar

Piret Tatar (sündinud 3. oktoobril 1967) on eesti laulja ja näitleja.
Ta lõpetas 1997. aastal Eesti Muusikaakadeemia laulu erialal. Töötas raadiokooris ja Rahvusooperis Estonia lauljana, hiljem vabakutselise näitleja ja lauljana.

Haridus

1982 – lõpetas põhikooli Tallinna Balletikoolis
1985 – lõpetas Tallinna Pelgulinna Gümnaasiumi
1994 – õpingud Londonis
1997 – lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, bakalaureusekraad laulu erialal
Piret Tatar on kaks aastat Ingo Normeti juures näitlemist õppinud. Ta on end näitlemise alal täiendanud ka Rednar Annuse juures Eesti Improteatris (kuni 2015. aastani).

Töö lauljana

1990. aastast töötanud Raadiokooris ja Rahvusooperis Estonia lauljana. Olnud kaastegev Oratooriumikoori kontserdireisidel kodu- ja välismaal.
1999. aastast kontserttegevus solistina väikeses operetitrupis Eesti kultuurimajades.
2001. aastast Tel Avivi ooperiteatris J. S. Bachi "Matteuse passiooni" lavastuses sopranina.
Laulnud solistina muusikalides "Hüljatud" (2001, Fantine), "Hammasrataste vahel" (2015−2016), "Jesus Christ Superstar" jt.
Laulnud solistina kirikutes, bigbändide solistina, Mäetaguse jazzfestivalil, 1970-ndate bändiga Rose, aastavahetusballidel, kontserdid Estonia Talveaias "Õhtud muusikalidega" (2006).
Aastaid töötanud lasteasutustes muusikaõpetajana.

Töö näitlejana

Muusikalides, telesarjades "Kättemaksukontor", "Saladused", "Viimane võmm" jt, filmis "Deemonid" jt.
Lugenud tekste filmides, multifilmides ja reklaamides.
Osalenud Linnateatri lavastuses "Vargamäe vabariik".
Töötab õhtujuhina suurtele ja väikestele eesti ja vene keeles.

Albumid

2013 "Born Free" (CD) – laule muusikalidest ja filmidest. Kaasa teevad tütar Maria Rannaääre ja Marko Matvere.
2017 "Eesti laulud orkestriga ja ilma" (CD) – orkestrifonogrammidega eesti 1970-ndate estraadiklassika. Kaasa teeb ansambel Rose.

Isiklikku

Ema Tiiu Tatar (arst) ja isa Hillar Tatar (maalikunstnik) on pärit muusikute ja kunstnike peredest.
Abieludest on sündinud lapsed Markus Tambets (1995) ja Maria Rannaääre (2003).
Kirjutab laule ja näidendeid lastele.
Osvald Anton

Osvald Anton (5. veebruar 1904 Uderna vald, Tartumaa – 19. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli eesti kohtunik.
Õppis Tartu Ülikoolis 1922 (vabakuulaja) ja 1925–1926 (lõpetas) õigusteadust.
Ta oli vanem kohtuameti kandidaat, alates 12. aprillist lisarahukohtunik. Alates 1935. aastast oli ta Jõgeva jaoskonnakohtunik.
Ta arreteeriti NKVD poolt 29. juunil 1941 Tartus ja suri Unžlagi laagris Gorki oblastis.
Jägala juga

Jägala juga on juga Jägala jõe alamjooksul Harju maakonna Jõelähtme valla territooriumil, umbes 5 km  enne jõe suubumist Soome lahte, umbes 25 km Tallinnast ida pool ja 1 km Koogi küla keskmest põhja pool. Joa paremale kaldale on võimalik jõuda ka Jägala-Kaberneeme tee 3. kilomeetrilt vasakule, Neeme küla suunas keerates.
Koha geograafilised koordinaadid on 59° 26′ 59″ N, 25° 10′ 43″ E.
Joa kõrgus on 7,8 või 8,1 meetrit ja laius üle 50 meetri. Veekardin on tekitanud joa alla kuni 7 meetri sügavuse hiiukirnu. Tegemist on kõige kõrgema loodusliku joaga Eestis. Valaste juga ja teised Ontika paekalda joad on küll kõrgemad, kuid nad asuvad kuivenduskraavide suudmetes. 
Joa tagant on võimalik läbi kõndida, astudes libedatele kividele.
Kõige huvitavamat vaatepilti pakub juga kevadise suurvee ajal ning talvel, kui juga on jäätunud.
Jõe lõunakallas joa kõrval on varisemisohtlik.
Jägala juga on aastast 1959 looduskaitse all (Jägala joa kaitseala).

Geoloogia

Juga langeb Põhja-Eesti pangalt. Joa taga ja kõrval paljanduvad Ordoviitsiumi settekivimid. Esindatud on Varangu, Hunnebergi, Billingeni, Volhovi ja Kunda lade. Varangu lademe Türisalu kihistu graptoliitargilliit jääb valdavalt veepiirist allapoole, kuid langeva vee poolt lahtimurtud argilliiditükke leidub joa ümbruses rohkesti. Argilliidi peal lasub glaukoniitliivakivi kiht, mis kuulub Hunnebergi lademe Leetse kihistusse. 
Ülalpool järgneb sellele Volhovi lademe glaukoniitlubjakivi ning seejärel Kunda lademe lubjakivi. Lubjakivis on rohkesti nautiloidide kivistisi.
Joa paljand on Jägala kihistiku stratotüüp, ka on kihistik selle järgi nime saanud. Samuti on selle järgi nimetatud Joa kihistik, milole stratotüübiks on samuti Jägala joaastangu paljand.
Juga on klindiastangu, millelt ta langeb, tuhandete aastate jooksul kulutanud, nii et allapoole juga on Jägala jõele tekkinud kitsas kanjonorg, mille põhjas on kärestikuline jõesäng. Oru pikkus on 300 meetrit, sügavus 12–14 meetrit. Kujunema hakkas see umbes 3000 aastat tagasi. Iga aastaga liigub juga lähtele lähemale. Aastail 1688-1931 taandus juga keskmiselt 17 cm aastas.

Ajalugu

Jägala joa varasem rahvapärane nimi on Joarüngas. 
Arvatavasti on sellel kohal olnud muistne kultusepaik. Jägala joa juurest pärinevad esimesed kirjalikud teated vesiveskist Eestis (13. sajandi algus; umbes 1240). Aastast 1688. pärinevatele kaartidele on märgitud joa juurde vesiveski.
Jääaja Keskus

Jääaja Keskus on Tartumaal Saadjärve kaldal Äksi alevikus tegutsev jääaja muuseum, keskkonnaharidus- ja külastuskeskus.

Ekspositsioon

Muuseumi ekspositsioon keskendub jääajale, selle mõjudele Eesti tänapäevas, näiteks maastikule ja elustikule, ning tulevikus eesseisvatele kliimamuutustele. Samas võivad külastajad tutvuda ka universumi ajalooga alates Suurest Paugust ning jälgida veemolekuli rännakut universumis. 
Üks silmapaistvamaid eksponaate on mammutikuju, mille skelett valmis Tartu Ülikooli geoloogiamuuseumis oleva ja Krasnojarski kraist pärineva mammutikolba põhjal, see kaeti aga Indiast pärit hobusejõhviga. Topised ja mulaažid valmistas Studio Viridis.

Rajamine

Keskuse tegevjuht ja idee autor on bioloogiaõpetaja Asta Tuusti. Muuseum avati 10. juulil 2012, pooleteise nädalaga oli külastajaid üle 5000. Asukoha valikut mõjutas asjaolu, et Äksi asub Vooremaal, mille maastikuvorme on jääaeg ulatuslikult kujundanud.
Sile neersamblik

Sile neersamblik (Nephroma laevigatum) on samblik. 
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis on teada tema 15 leiukohta, näiteks Abrukal, Järvseljal, Urissaares.
Ta on õhu saastumise suhtes väga tundlik.
Aare jõgi

Aare (saksa keeles Aare, prantsuse keeles Aar) on jõgi Euroopas Šveitsis, Reini lisajõgi.
Vooluhulga poolest on Aare Reini tähtsaim lisajõgi, ületades kaugelt Moselit, Maini ja Neckarit.

Jõe kulg

Algab Berni Alpidest Aare liustikult Grimseli kuru lähedal. Laskunud läbi Hasli oru ja Meiringenist ülalpool asetseva sügava Aare kuristiku, suubub Brienzi juures Brienzi järve.
Jungfrau ümbrusest alla voolav Lütschine jõgi suubub Brienzi järve, mille kaudu selle veed jõuavad Aaresse. Aare voolab läbi Interlakeni Thuni järve. Seal võtab ta endasse Kanderi jõe koos Simme ja Engstligega. Brienzi ja Thuni järv on laevatatavad.
Pärast Thuni järvest väljumist voolab mööda Šveitsi kiltmaad, algul põhja, muuhulgas ümber Berni linna, hiljem itta. Suubub vasakpoolse lisajõena Reini.

Arvandmed

Jõe pikkus on 295 või 291 km. Ta on pikim jõgi, mis voolab lähtest suudmeni Šveitsi territooriumil. Valgala pindala on 17 800 või 17 620 km². Langus on 1565 m.
Kõrgvesi on kevadel ja suvel. Ülemjooksul on sageli suvised ja talvised tulvaveed. Keskmine vooluhulk on umbes 560 m³/s.

Majanduslik tähtsus

Aare jõgi on energiarikas, sellel on mitu hüdroelektrijaama.
Ta on laevatatav alates Thuni järvest. Kanali kaudu on ta ühenduses Bieli järvega.

Jõeäärsed asulad

Aare jõe ääres asetsevad Bern ja Aarau.
Euroopa tellisgootika tee

Euroopa tellisgootika tee (inglise European Route of Brick Gothic, lühendatult EuRoB) on turistide jaoks loodud kujuteldav tee, mis ühendab Läänemere-äärsete riikide tellisgootikas ehitisi. 
Eestis viib tee Tartus asuva Tartu Jaani ja Tartu Toomkiriku juurde.
Los Angeles Angels

Los Angeles Angels on Ameerika Ühendriikde professionaalne pesapalli meeskond, mis baseerub Anaheimis Californias. Los Angeles Angels osaleb Major League Baseballis (MLB) ning on seal American League (AL) Westi osas. Los Angeles Angelsi praegune kodustaadion on Angel Stadium ning on olnus klubi kodustaadion alates 1966. aastast. Pesapalli klubi asutati 1961. aastal Gene Autry poolt.
Groß Düben

Vallaosad

Groß Düben ja Halbendorf (sorbi Brězowka).
Nancy Huston

Nancy Louise Huston (sündinud 16. septembril 1953 Calgary's) on Prantsusmaal elav prantsuse keeles kirjutav Kanada kirjanik (kes ise tõlgib oma raamatud inglise keelde), esseist ja tõlkija.
Ta sündis aastal 1953 Calgary's. Aastal 1968 kolis perekond USA-sse (ta elas seal New Hampshire'i osariigis, Hillsborough' maakonnas Wiltonis). Aastal 1973 kolis ta Pariisi, ta õppis École des hautes études en sciences sociales'is, tema juhendajaks oli Roland Barthes.
Eesti keeles on ilmunud katkend romaanist "Maalihked" (Vikerkaar 7–8, 2007), romaan "Murrangujooned" (Loomingu Raamatukogu 24–27, 2012, prantsuse keelest tõlkinud Triinu Tamm) ja romaan "Loomispäevik" (Loomingu Raamatukogu 21–24, 2016, prantsuse keelest tõlkinud Leena Tomasberg, toimetanud ja järelsõna kirjutanud Triinu Tamm).
Ta on tõlkinud prantsuse keelde Rootsi kirjanike (Göran Tunström) teoseid ja inglise keelde prantsuse kirjandust (Henry Bauchau). Ta on tegutsenud esseistina.

Isiklikku

Ta on olnud abielus kirjandus- ja kultuuriteoreetiku Tzvetan Todoroviga, neil on kaks last.
Kolgaküla Traktorite ja Tööriistade Muuseum

Kolgaküla Traktorite ja Tööriistade Muuseum (varasema nimega: Kolgaküla talumuuseum) on Kuusalu vallas Kolgakülas asuv muuseum, mis muu hulgas kogub ja eksponeerib traktoreid ja kohalikke talurahvatööriistu.
Füsioloogia

Füsioloogia on bioloogias ja meditsiinis õpetus organismi ja selle elundite talitlusest ja funktsioonidest.
Termini "füsioloogia" võttis kasutusele Jean François Fernel umbes 1525.
Füsioloogia uurijaid nimetatakse füsioloogideks. Füsioloogide hulgas on biolooge (eriti biokeemikuid; biokeemiat nimetati varem füsioloogiliseks keemiaks), arstiteadlasi ja psühholooge.
Suur-Aguli tänav

Suur-Aguli tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Suur-Aguli tänav on Paul Kerese tänavalt algav umbes 325 meetrit pikk umbtänav, mis kulgeb lõunasse. Tänaval paiknevad tööstus-, büroo- ja laohooned.
1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Форштадская улица, 1912. aasta plaanil – Alewi tänav, 1927. aastal ja hiljem – Suur-Aguli tänav.  See tänav lõppes linna põhjaosas ristudes Rakvere tänavaga.
Poanse tarandkalmed

Poanse tarandkalmed (ka Poanse kalmistu) on kaks muitset tarandkalmet Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Poanse külas.
Kalmed on pärit I aastatuhande II poolest eKr.

Kalmete kirjeldus

Kalmed asetsevad ida-läänesuunalise seljandiku Litoriinamere rannavalli lael. Esimese kalme, risti üle seljandiku ehitatud kalme pikkus oli põhja-lõuna suunas 16 m, laius 10 m, kõrgus seljandiku pinnaga võrreldes umbes 0,3 m. Teine, peamiselt kahest tarandist koosnev kalme asub esimesest 6 m ida pool. Tema pikkus oli enne kaevamisi põhja-lõuna suunas 8 m ja laius ulatus 6 meetrini. Jonathan Kalmani luudeuuringute käigus tuvastati esimeses kalmes 44 surnu, teises aga 34 surnu luid.
Seniitkaugus

Seniitkaugus on taevakeha nurkkaugus seniidist; üks horisondilisi koordinaate.
Seniitkauguse täiendusi 90ᵒ-ni nimetatakse taevakeha kõrguseks.
Eesti-Indoneesia suhted

Eesti-Indoneesia suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Indoneesia vahel.
Indoneesia tunnustas Eestit 16. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 5. juulil 1993.
Tegutseb Eesti suursaadik Indoneesias, kes resideerib Canberras. Tegutseb ka Indoneesia suursaadik Eestis, kes resideerib Helsingis.
Merike Lillo

Merike Lillo (sündinud 25. juunil 1944) on Eesti pedagoog.
1976. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja erialal. 1980. aastast saati töötab ta Tartu lasteaias Helika. Tuntud on tema kirjutatud luuletused, muinasjutud ja mõistatused, tema tehtud mängud ja lavastatud etendused. Lastes äratab ta huvi nii kunsti ja kirjanduse kui ka looduse vastu, korraldades õppekäike ja matku.
Samuti juhendab ta Tartu Ülikooli haridusteaduskonna ja MTÜ Hea Alguse Koolituskeskuse praktikante ning korraldab koolitusi mitmel pool üle Eesti.
1995. ja 2010. aastal on valiti ta aasta õpetajaks. 2015. aastal pälvis Merike Lillo Tartu Tähe.
Merike Lillol on 4 last, 13 lapselast ja 1 lapselapselaps.
Junga (laev)

Ajalugu, kirjeldus

Algselt oli laev ehitatud STšS-tüüpi kalalaevaks (Средний Черноморский Сейнер). 1984. aastal sai Eesti Noorte Mereklubi omaks, kohandati õppelaevaks ja nimetati Jungaks. Trümmist ehitati ümber kajutid ja silla ette täiendav tekiehitis.
Suviti tehti laevaga klubi kursantidele merereise Eesti rannikul, kuid käidi ka näiteks Ida-Saksamaal. Sügisel ja kevadel tehti ka lühisõite Tallinna lahele. Laevapere koosnes täiskasvanud personalist ja 12 alaealisest kursandist. Tegelikult oli kajutikohti rohkem.
Hiljem pärast taasiseseisvumist jäi laev seisma ja on müüdud edasi Soome.
Õppelaeva kapten oli pikemalt Vello Näkk.
Otsustusteooria

Deskriptiivne ehk kirjeldav otsustusteooria

Deskriptiivne otsustusteooria kirjeldab üksikute inimeste ning inimgruppide käitumist otsustusprotsessis. Selle eesmärgiks on leida otsuste kujunemise seaduspärasused toetudes individuaalide või kollektiivi iseloomujoontele ning nende vastastikusele toimele. Deskriptiivses otsustusteoorias on tähtsad subjektide harjumused, isikuomadused ja tööstiil, mis teooria kohaselt mängivad otsustusprotsessi tulemuses suurt rolli.
Kõige levinum kirjeldava otsustusteooria mudel on subjektiivse oodatava kasu mudel. Selle mudeli töötas aastal 1954 välja Leonard Jimmie Savage, tuginedes Bruno de Finetti, John von Neumanni ja Oskar Morgensterni tõenäosusteoreemidele. Savage'i mudeli järgi ühendab see isiklikku kasu ning isikliku tõenäosuse jaotust, mis põhineb tavaliselt Bayesi tõenäosuse teoreemil. Mudel sätestab, kui ahvatlev on subjektile teatud kasutoov olukord, kui subjekt teab, et sellega kaasnevad riskid.

Tõenduslik otsustusteooria

Tõendusliku otsustusteooria järgi peaks subjekt käituma nii, et tema teguviis suurendab soovitud tulemuseni jõudmise šansse maksimaalselt.

Põhjuslik otsustusteooria

Põhjuslik otsustusteooria on matemaatilisel valemil põhinev teooria, mille eesmärgiks on kindlaks määrata, milliseid ratsionaalseid valikuid otsuseni jõudmiseks tuleks langetada. Ratsionaalseks peetakse parima põhjusliku tagajärjega valikut. Põhjuslikku otsustusteooriat vastandatakse tihti tõendusliku otsustusteooriaga.

Ajatu otsustusteooria

Ajatu otsustusteooria näeb ette, et subjektid peaksid otsustama nii, nagu nad määraksid abstraktse arvutuse tulemust. Selle teooria lõi Ameerika teadlane Eliezer Yudkowsky vastukaaluks otsustusteoorias levinud mõtteviisile, et ratsionaalsus tähendab eelkõige võitmist (subjektid saavutavad soovitud tulemuse) ja mitte käitumisviisi, mida üldjuhul ratsionaalseks peetakse.

Järelemõtlemise otsustusteooria

Järelemõtlemise otsustusteooria eesmärgiks on leida otsustamisviis, mis ei vii hiljem kahetsuseni. Põhjusliku otsustusteooria järgi on kahetsus kontseptuaalne ning jaguneb otsuse teinud subjekti ning kahetseva subjekti (kes on ühtlasi sama subjekt, kes otsuse tegi) vahel.

Uuenduseta otsustusteooria

Uuenduseta otsustusteooria on võrreldes teiste teooriatega võrdlemisi uus ning keskendub juba olemasolevate otsustusteooriate fundamentaalsele probleemile: ükski teooria ei võta arvesse keskkonda, milles subjekt otsuseid teeb. Tänapäeval kõige levinuma otsustusteooria, põhjusliku otsustusteooria järgi, ei ole indiviid osa mingist keskkonnast ning subjekti otsus on teooria ainus väljund, aga selle tähtsusele ning mõjule maailma kontekstis ei ole mõeldud.
Uuenduseta otsustusteooria on kriitilise tähtsusega näiteks tehisintellekti arenduse seisukohast, kuna tehisintellektid on loodud oma enda käitumist ka maailma kontekstis analüüsima.
Algol-60

Omadusi

Uuendusena võrreldes eelmise versiooniga võeti Algol-60-s kasutusele plokkstruktuurid. Nende eraldajatena kasutati enamasti võtmesõnu BEGIN ploki alguses ja END ploki lõpus. Alamprogrammidele argumentide edastamiseks kasutati kahte viisi: väärtuse järgi ja nime järgi väljakutsed.
Kuna Algol-60 ei olnud mõeldud reaalseks programmeerimiseks, vaid pigem algoritmide publitseerimiseks, siis puudus algselt sisend ja väljund. Siiski, kui Algol-60-t realiseerima hakati, siis lisati sisendi ja väljundi tugi.
Algol-60 toetab tingimuslause if-then-else konstruktsiooni ja ka tsükleid ning tsüklitingimuse kontrolli. Samuti on Algol-60-s võimalik kasutada rekursiooni. Lisaks sellele toetab Algol-60 dünaamilisi massiive, reserveeritud võtmesõnu ja kasutaja defineeritud andmetüüpe.

Tere, Maailm!

Tere, Maailm! programm Algol-60-s

BEGIN
FILE F (KIND=REMOTE);
EBCDIC ARRAY E [0:14];
REPLACE E BY "Tere, Maailm!";
WHILE TRUE DO
  BEGIN
  WRITE (F,*,E);
  END;
END.