google/wiki40b huggingface dataset:
Michael Clemmesen

Michael Hesselholt Clemmesen (sündinud 12. detsembril 1944 Kopenhaagenis) on Taani ajaloolane ja erusõjaväelane.
Michael Clemmesen asus kaitseväe teenistusse 1964. aastal. Ta õppis aastatel 1965–1968 ohvitseride koolis ning oli seejärel lahinguvägede ohvitser. Alates 1979. aastast oli ta kindralstaabi ohvitser ning läks 2004. aastal erru brigaadikindralina.
Aastal 1981 lõpetas ta Kopenhaageni ülikooli ajaloolasena.
Teenistuse viimased kümme aastat veetis Clemmesen Baltimaades, kus aitas muu hulgas rajada Balti Kaitsekolledžit ja oli hiljem selle juhataja. Aastatel 1994–1997 oli ta Taani kaitseatašee Eestis, Lätis ja Leedus, seejärel kuni 1998. aastani Taani kaitseatašee Lätis.
Alates 2005. aastast on ta töötanud Taani kaitseakadeemia sõjaajaloo keskuses. Ta on kirjutanud Taani sõjaajaloost ja osalenud avalikel kaitsepoliitilistel aruteludel.
Aastal 1999 sai Michael Clemmesen Dannebrogi ordu komandöriks. Teda on tunnustatud ka Läti Kolme Tähe ordeniga, Leedu Suurvürst Gediminase ordeniga ja Eesti Kotkaristi II (2000) ja III klassi teenetemärgiga (1998) ning Tartu Tähega.
Lihula rajoon

Lihula rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s.
Lihula rajoon moodustati aastal 1950 pärast maakondade likvideerimist. Hõlmas Läänemaa edelapoolse osa (Matsalu lahest lõuna poole jäävad alad), millele oli liidetud Koonga piirkond endisest Pärnumaast. Rajoon likvideeriti aastal 1961, mil põhjaosa liideti Haapsalu rajooniga ja lõunaosa liideti Pärnu rajooniga.
Lai 36

Lai 36 on Tallinnas Laial tänaval asuv hoone, mida loetakse Eesti tööstusliku pagaritööstuse hälliks.
Selles majas on elanud ka kunstnik ja kultuuritegelane Boris Lukats. 2007. aasta renoveerimistööde käigus leiti ilmselt Lukatsi poolt maja seinale maalitud abstraktne kompositsioon.

Kinnistu saamislugu

Lai 36 / Vaimu 4 kinnistu (nr 137) tekkis 1749. aastal, mil kaupmees Johan Herman Haecks müüs Pika tänava poolse osa oma kinnistust nr 42 (Pikk 47), mis ulatus Pikalt tänavalt kuni Laia tänavani. Varasemast ajast on teada, et u 1365. aastal asusid sel kohal kinnistu nr 42 koosseisu kuulunud puithooned. 
8. mail 1750 loovutas Haecks kinnistu aritmeetikule ja üldise jumalalaeka raamatupidajale Johan Nicolaus Greinertile.

Pagaritööstus

22. oktoobril 1762 sai maja omanikuks pagar Julius Valentin Jaeksch, kes oli pärit Rudolfstadtist. Samal aastal sai temast ka Tallinna kodanik. Tema pagaritöökoda loetakse tööstusliku leivatootmise alguseks Eestis ja Leiburi leivatööstuse eelkäijaks. Jaeksch küpsetas leiba ja lihtsaia. 
Kinnistu järgmisteks omanikeks olid Georg Bernhard Baumann (alates 27. aprillist 1806) ning Emilie ja Malli Baumann (alates 4. oktoobrist 1849). 28. oktoobrist 1849 sai omanikuks pagarmeister Friedrich Küssner ning pagaritöökoja järjepidevust jätkas Friedrich Eylandt, kes avas oma pagaritöökoja 6. detsembril 1857. Sel ajal sai pagariärist osta muu seas ka pähklikooki, mandlikooki, piparkooke ja suhkrukringleid.  
Eylandt suri 1897. aastal ning tema pärijad olid maja omanikud kuni 1904. aastani, kui kinnistu ostis Wilhelm Steinberg. Tema avas seal oma pagaritöökoja 1905 aastal. Steinbergil oli Tallinnas kokku kolm pagaritöökoda (Lai 36, Tatari 13 ja Kreutzvaldi 2). Tootevalikusse kuulus sel ajal lisaks saiale ja leivale saiakesi (Viini saiad, teekoogid, vastlakuklid, Lätare kringlid, Berliini pannkoogid, vanilli pritskoogid jne), aga ka näkileiba (rootsi knäckebröd), küpsiseid ja torte. Steinberg nimetas end kondiitriks. 
Pärast Wilhelm Steinbergi surma 1933. aastal jätkasid kondiitriäri Wilhelm Steinbergi pärijad kuni natsionaliseerimiseni 19. novembril 1940. Hilisemat pärijate taotlust õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamiseks pärast Eesti taasiseseisvumist ei rahuldatud. 
Tänapäeval on tegemist korterelamuga, mille esimesel korrusel on linnale kuuluv äripind. Pagaritööstuseaegadest tänapäevani on pööningul säilinud jahukottide tõstmiseks kasutatud huvitav oravarattaga sarnanev vintsisüsteem.

Rõivaäri

1983. aastasl tegutses esimese korruse ruumides õmblusvabriku Võit eksperimentaalosakond. Esimese korruse äripindadel tegutses kuni 2016. aastani rõivakauplus "Studio T". 2018. aastal avas samas kohas uksed eesti rõivabränd GUILD.
Aladin Šišić

Aladin Šišić (sündinud 28. septembril 1991 Cazinis) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur.
2013–2014 mängis ta klubis JK Kalev Tallinn.
Saksamaa suursaadik Eestis

Saksamaa suursaadik Eestis on Saksamaa volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Saksamaa suursaatkonnas Tallinnas.
Viktor Taimre

Viktor Taimre (11. aprill 1917 Tallinn – 12. märts 1984 Pärnu) oli eesti näitleja ja laulja (bariton).
Viktor Taimre lõpetas 1937. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi ja õppis laulmist Jenny Siimoni juures. Taimre töötas laulja ja näitlejana Pärnu Endlas aastatel 1942-1947 ja Tartu Vanemuises aastatel 1947-1974 .
1949. aastal pälvis ta Nõukogude Eesti preemia .

Isiklikku

Ta oli aastast 1957 abielus Terese Adele Mugastoga .
Hannu Vuorinen

Hannu Vuorinen (18. jaanuar 1959 Helsingi – 19. august 2016 Helsingi) oli Soome poksija.
Vuorinen oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) kokku kahekordne Soome meister aastatel 1983–1984 ning sai aastatel 1978–1979 III koha ja 1980. aastal II koha.
1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses kaotas ta teises ringis mehhiklasele Ostavio Roblesele.
Vuorinen poksis novembrist 1988 kuni aprillini 1990 elukutselisena. Ta pidas kokku 8 kohtumist ning võitis neist 6 (neist 4 nokaudiga) kohtumist, kaotas 1 kohtumise ning 1 kohtumine jäi viiki.
Hendrik Neemekuru

Hendrik Neemekuru (aastani 1935 Karl Heinrich Oksermann; 13. juuni 1906 Vana-Pornuse vald – 14. mai 1943 Irkutski oblast) oli eesti vaimulik.
Ta sündis Halliste kihelkonnas Vana-Pornuse vallamajas vallasekretäri pojana. Ta õppis aastatel 1914–1917 Vana-Pornuse vallakoolis, aastatel 1917–1921 Halliste kihelkonnakoolis. Kihelkonnakoolis õppides võttis ta saksa keele eratunde, samuti sai juhatust klaverimängus, nii et võis koolipidudel esineda. Aastatel 1921–1926 õppis ta Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi humanitaarharus; ta õppis seal vabatahtliku ainena ka usuõpetust, mida andsid pastorid Frey ja Westren-Doll. Kuna veebruaris 1925 suri tal isa, teenis ta elatist klaverimänguga.
Seejärel asus õppima (asudes koos ema ja õega Tartusse) kunstikooli "Pallas". Vahepeal teenis ta kaitseväes, kus ta omandas velskri kutse, seejärel jätkas ta kunstiõpinguid, mille lõpetas aastal 1932. Seejärel õppis ta aastatel 1932–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Pauluse koguduses, Artur Võõbuse juures. Ordineeriti 22. oktoobril 1939 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1939–1940 Saaremaa praostkonna praosti Hermann Theodor Mähle adjunkt, aastatel 1940–1941 oli ta Jämaja Kolmainu koguduse õpetaja ja aastal 1941 Anseküla Maarja koguduse hooldajaõpetaja.
Neemekuru arreteeriti 8. augustil 1941 Saaremaal Torgu vallas ja ta määrati kaheksaks aastaks Irkutski oblastisse vangilaagrisse, kus ta suri 14. mail 1943.
Lennart Neiman

Lennart Neiman (sündinud 2. jaanuaril 1944 Noarootsi vallas Läänemaal) on Eesti füüsik.

Elulugu

Lennart Neiman on kaluri poeg.
1962. aastal lõpetas Neiman Haapsalu 1. Keskkooli ja 1967 Tartu Ülikooli füüsika osakonna. 2006. aastal kaitses ta TÜ-s magistrikraadi keskkonnafüüsikas väitekirjaga "Atmosfääri läbipaistvus Tartus 1931–1940" (Tartu, 2006). Samast aastast on ta TÜ doktorant.
Neiman oli 1968–2002 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi insener, aastast 2002 assistent.

Teadustöö

Lennart Neimani peamised uurimisvaldkonnad on atmosfäärifüüsika, atmosfääri läbipaistvus ja seda mõjutavad tegurid.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia riigiehituse valdkonnas on Sahha riiklik auhind riigiehituse valdkonnas.
Ammossovi-nimelist riiklikku preemiat antakse välja 1997. aastast. Auhind on nimetatud Maksim Ammossovi auks. Auhind määratakse Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea korraldusega ning laureaadi nimi kuulutatakse välja vabariigi aastapäevaks – 27. aprilliks. Auhinnaga kaasneb rahaline preemia.
Egadi saared

Egadi saared (itaalia keeles: Isole Egadi; ladina keeles: Aegates Insulae) on saared Vahemeres Sitsiilia lääneranniku lähedal.
Saarte kogupindala on 37,45 ruutkilomeetrit. Suurimad nendest on Favignana (Aegusa), Levanzo (Phorbantia) ja Marettimo (Iera Nesos).
Saared on mägised, kõrgus kuni 686 meetrit. Kuuluvad Itaaliale.
Scala (programmeerimiskeel)

Ajalugu

Martin Odersky alustas Scala disainimist 2001. aastal Lausanne'is Šveitsi föderaalses tehnoloogiainstituudis (École Polytechnique Fédérale de Lausanne ehk EPFL). See arenes välja programmeerimiskeelest Funnel ja matemaatilisest modelleerimiskeelest Petri net. 
Scala avalikustati Java platvormil 2004. aasta esimeses pooles. Selle teine versioon (v2.0) tuli välja 2006. aasta märtsis.
17. jaanuaril 2011 võitis Scala arendusmeeskond Euroopa Teadusnõukogult teadustöö rahastamise viieks aastaks koguväärtuses üle 2,3 miljoni euro. 12. mail 2011. aastal lõi Odersky koos oma kaastöötajatega ettevõtte Typesafe AS, mille eesmärgiks oli Scala majanduslik toetamine ning edasiõppe ja teenuste võimaldamine. Samal aastal tegi ettevõte Greylock Partners Typesafe-i 3 miljoni dollari suuruse investeeringu. Hiljem sai firma nimeks Lightbend Inc.

“Hello World”

Kuulsat Hello World programmi saab Scalas kirjutada järgmiselt:
object HelloWorld extends App {
println("Hello, World!")
}
Võrreldes Java Hello World programmiga, puudub Scalas selle programmi kirjutamiseks tarvilikkus deklareerida klass ning samuti pole antud koodis märgitud midagi staatiliseks, vaid selle asemel on kasutatud ühekordset objekti, mis luuakse märksõnaga object.
Kui programm on salvestatud faili HelloWorld.scala, saab selle käsurealt kompileerida järgmise käsuga:
$ scalac HelloWorld.scala
Käivitada saab selle programmi, kui käitada käsurealt käsku
$ scala HelloWorld
Scala kompileerimine ja käivitamine on analoogne Javaga, kusjuures Scala kompileerimise ja kasutamise mudel on identne Java omale, mis tähendab, et Scala ühildub Java kompileerimistööriistadega (näiteks Apache Ant).

“Hello World“ lühem versioon

println("Hello, World!")
Scala toetab interaktiivset käsureaprotsessorit ja skriptimist. Kui ülalmainitud koodirida salvestada faili HelloWorld2.scala, siis saab seda käsurealt käitada ilma mingisuguse eelneva kompileerimiseta käsuga
$ scala HelloWorld2.scala
Skripte saab sisestada ka otse käsureale, lisades käsule parameetri –e:
$ scala –e 'println("Hello, World!")'
Diego Laxalt

Diego Sebastián Laxalt Suárez (sündinud 7. veebruaril 1993 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay kõrgliiga Defensor Sportingis, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. 2013. aastal suundus Laxalt Itaaliasse, kui tema mängijaõigused ostis Milano Inter. Sealt siirdus ta kohe laenule Bolognasse. Hooaja 2014–15 alguses läks ta laenule Empolisse ja sealt samal hooajal Genoasse, kellega ta sõlmis 2016. aasta juulis püsiva lepingu.
AC Milaniga liitus ta 2018. aasta augustis.
2013. aastal osales ta Uruguay kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. Uruguay jõudis turniiril finaali, kus kaotati Prantsusmaa eakaaslastele. Debüüdi Uruguay jalgpallikoondises tegi Laxalt 6. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Venezuela vastu. Ta on kuulunud Uruguay koondisse 2016. aasta Copa América Centenariol, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal.
Algoloogia

Algoloogia ehk fükoloogia ehk vetikateadus on bioloogia haru, mis uurib vetikaid.
Sõna "fükoloogia" tuleneb kreeka sõnast phykos, mis tähendab makrovetikat, nagu meie põisadru (Fucus vesiculosus).
Eesti tuntumate algoloogide seas on Erich Kukk, Kalle Olli.
Küaniit

Küaniit ehk disteen (keemiliselt alumiiniumsilikaat; valem:Al₂(SiO₄)O) on mineraal.
Kõvadus Mohsi skaalal piki kristalli 5, risti kristalli 7. Värvus
läbipaistev või läbikumav sinine või sinakasroheline. Mineraal on saanud nime sinisest värvist (kreeka keeles kyanitis – "sinakashall"’). Mineraal esineb tihti piklike lamedate prismadena, millel on erinevad värvitoonid.
Durbe mõis

Durbe mõis (läti keeles Durbes muiža, saksa keeles Durben) on karjamõis Lätis Tukumsi piirkonnas Tukumsis aadressil Mazā Parka ielā 7. 
Durbe mõisa on esimest korda mainitud aastal 1475 kui Šlokenbeka mõisa karjamõisa. Vahepeal ajalooannaalidest kadunud paik ilmus taas dokumentidesse aastal 1644. Mõis on kuulunud von Grotthußidele, Medemitele, von der Reckedele. Mõis võõrandati aastal 1920, aastail 1923–1929 kuulus maja Rainisele. Hiljem kasutati mõisa tuberkuloosi põdevate isikute haiglana. Mõisas asub praegu (aastast 1991) Tukumsi muuseum.
Mõisa peahoone rajati aastal 1821, mil mõis kuulus Jeannot Medemile. Johann Georg Adam Berlitzi projekti järgi valmis klassitsistlik peahoone. Mõisa juurde kuulub ka XIX sajandi esimesel poolel ehitatud teenijate maja.
Park rajati koos peahoonega. 24,8 hektari suurust parki kaunistavad rotund ja kaks kivisilda.
Pilistvere

Ajalugu

Pilistvere oli 13.–20. sajandil samanimelise kirikukihelkonna keskuseks.
Pilistvere kihelkonda mainitakse ürikuis esimest korda 1454, kuid arvatavasti on see siiski vanem. Pilistvere kihelkonna alad kandsid muinasajal nime Nurmekund (sks Nurmegunde).
Tõnis Erm

Haridus

Lõpetas 2000. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi kuldmedaliga. Tõnis Erm omandas 2003. aastal majanduse ja ärijuhtimise bakalaureusekraadi Stockholmi Kõrgemas Majanduskoolis Riias ja 2007. aastal rootsikeelses Hankeni majanduskoolis Helsingis magistrikraadi ettevõtte juhtimis- ja kontrollsüsteemide alal.

Töö

Alates 2003.  aastast töötab ta ettevõtete nõustamise valdkonnas.

Sporditulemused

Eesti meistrivõistlustel võitnud aastatel 2003–2016 21 kulda (neist 17 rattaorienteerumises ja 4 suusaorienteerumises), 10 hõbedat ja 5 pronksi.
Aastatel 2003–2007 osales suusaorienteerumise MMil, parimad tulemused 2004. aastal teatesõidus 6. koht, individuaalselt 2007. aastal sprindis 17. koht.
2008. aastal võitis ta rattaorienteerumise MM-il pronksmedali sprindis ning Euroopa meistrivõistlustel kaks hõbemedalit, sprindis ja lühirajal. 2009. aastal kuulus ta rattaorienteerumise Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali võitnud teatemeeskonda. 2010. aastal võitis ta rattaorienteerumise MM-il hõbemedali sprindis. 
2013. aastal tuli ta Eestis Lääne-Virumaal toimunud rattaorienteerumise maailmameistrivõistlustel kahekordseks maailmameistriks, võites kuldmedali sprindis (Tapal) ja lühirajal (Mõedakal) ning pronksi teatevõistlusel (Rakveres) Eesti teatemeeskonna liikmena koos Margus Halliku ja Lauri Malsroosiga. 2014. aastal tuli ta Poolas toimunud rattaorienteerumise MM-il maailmameistriks Eesti teatemeeskonnas koos Margus Halliku ja Lauri Malsroosiga.

Võistluste korraldamine

Tõnis Erm oli 2003-2014 seiklusspordisarja Xdream üks peakorraldajatest.
Ta on olnud ka mitmete orienteerumis- ja rogainivõistluste korraldaja ja rajameister, sh 2008. aastal Karula rahvuspargis toimunud kaheksanda rogaini maailmameistrivõistluste raja inspektor ning 2014. a Põlvas toimunud suusaorienteerumise juunioride maailmameistrivõistlustel sprindi ja teate rajameister. 2017 oli orienteerumisjooksu MM võistluste pika distantsi rajameister.
Tanel Paliale

Tanel Paliale (sündinud 17. aprillil 1974) on eesti klahvpillimängija ja tõlkija.
Paliale on õppinud lastemuusikakoolis klaverit ja Eesti Muusikaakadeemias elektronmuusika eralal. Ta mängib ansamblites Kismabande, Galaktlan Grupp, Mirabilia ja Lippajad.
Ta on inglise keelest tõlkinud näiteks Bob Brunningi ja Ken Wilson-Maxi raamatuid.
Ats Purje

Klubikarjäär

Klubijalgpalli hakkas mängima FC Levadias, kust siirdus 2008. aastal Soome Turu Interi ridadesse. Tuli Interi koosseisus 2008. aastal Soome meistriks ja võitis 2009. aastal Soome karika. Aastatel 2010–2011 mängis Küprose klubides, kuuludes esmalt AE Paphose ja seejärel Achna Ethnikose ridadesse. 2012–2014 mängis ta Soome kõrgliiga klubis KuPS. 2015–2016 mängis ta Nõmme Kaljus. 2017. aastal naasis ta KuPS-sse.

Koondisekarjäär

Eesti koondises on ta mänginud 62 korda ja löönud 9 väravat.
Balti Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Ühendus

Balti Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Ühendus (inglise Baltic Association of the History and Philosophy of Science, lühend BAHPS) on katusorganisatsioon, mis ühendab kolme Balti riikide teadusajaloo ja -filosoofia rahvusühendusi: Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus, Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Läti Ühendus ja Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Leedu Ühendus. BAHPS asutati 1990 Riias. BAHPSi tähtsaim ülesanne on korraldada Rahvusvahelisi teadusajaloo ja teadusfilosoofia Balti konverentse.
Kuvari eraldusvõime

Kuvari eraldusvõime on kuvaseadmete omadus, mis näitab, mitut pikslit seade on võimeline kuvama. Mida suurem on kuvari eraldusvõime, seda üksikasjalikum ja teravam on kuvatav pilt, kui kuva vaadatakse õigelt kauguselt.

Väljendusviisid

Eraldusvõimet väljendatakse ekraani pikslimassiivi laiuse ja kõrguse korrutisena. Näiteks 1024×768 tähistab eraldusvõimet, kus ekraani laius on 1024 pikslit ja kõrgus 768 pikslit.
Eraldusvõimet on võimalik väljendada ka pikslimassiivi pindalana ehk pikslite üldarvuna ekraanil. Näiteks eraldusvõime 1024×768 puhul on ekraanil 786 432 pikslit ehk umbes 0,79 megapikslit (Mpx). Sellist kirjeldusviisi kasutatakse nt digifotoaparaatide puhul. See väljendusviis ei kajasta küll pildi kõrguse ja laiuse suhet, kuid seda kasutatakse siiski eraldusvõime kirjeldamiseks. Sedasi on lihtne teadvustada, kui kiiresti kasvab pikslite arv, kui liikuda aina suuremate eraldusvõimega standardite poole. Näiteks eraldusvõimel 1920×1080 kuvatakse juba 2,07 Mpx.

Fikseeritud ja mittefikseeritud pikslimassiividega kuvarid

CRT-kuvarid, erinevalt LCD- ja plasmakuvaritest, võivad oma füüsiliste pikslite arvu muuta hälvitussüsteemi kasutades. Teistel laiatarbekuvaritel on fikseeritud pikslimassiivid, mis tähendab, et seadmel on üks kindel eraldusvõime ning tarkvaraliselt eraldust muutes füüsiliste pikslite arv ei muutu. Selle asemel töödeldakse pilti sedasi, et see ekraanile täpselt ära mahuks. Näiteks saates LCD-kuvarile eraldusvõimega 1920×1080 videosignaali eraldusega 1600×900, jääb kuvari eralduseks siiski 1920×1080. Pildi eraldust tõstetakse sedasi, et see hõlmaks kõiki piksleid ekraanil. Tähele tuleb panna seda, et pildi eraldust tõstes pildi detailsus ei muutu. Seetõttu on algsest eraldusvõimest madalamal eraldusel kuvatav LCD-kuvari pilt märgatavalt hägusem CRT-kuvaril kuvatavast.

Eraldusvõime kui pikslitihedus

Vahel mõeldakse eraldusvõime all ka pikslitihedust. Pikslitihedus näitab, kui palju piksleid on ekraanil ühe pikkusühiku kohta. Tüüpiliselt on pikslitiheduse ühikuks ppi (pikslit tolli kohta) või ppcm (pikslit sentimeetri kohta). Tähelepanu tuleb pöörata sellele, et pikslitihedust mõõdetakse pikkusühiku kohta, mitte pindalaühiku kohta. See tuleneb sellest, et horisontaalne pikslitihedus võib erineda vertikaalsest pikslitihedusest. Selline erinevus esineb tüüpiliselt 4:3 pildisuhtega CRT kuvaritel, mille maksimaalseks eraldusvõimeks on 1280×1024 – seega pildisuhe hoopis 5:4.

Pildisuhe

2003. aastani toodeti enamik arvutikuvareid 4:3 pildisuhtega, mõned ka 5:4 pildisuhtega. Aastatel 2003–2006 hakkasid tasapisi turuosa hõivama 16:9 ja 16:10 pildisuhted, mis esialgu leidsid rohkem kasutust sülearvutiekraanides, hiljem ka eraldiseisvates arvutikuvarites. Põhjus, miks viimased populaarsust koguma on hakanud, on selles, et lisaks laiekraanil filmide vaatamisele ja arvutimängude mängimisele saab ekraanil kõrvuti kuvada kaks A4 formaadis lehekülge. Samuti mahub suurte CAD joonistega tegeledes kõrvale ka menüüriba, mis lihtsustab töö tegemist. 2008. aastal oli kõige levinum pildiformaat müüdavatel LCD-kuvaritel 16:10 ja sülearvutitel 16:9.
Astla kivi

Astla kivi on rändrahn Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis Astla tee ja Aianduse tee ristmiku lähedal. 
Astla kivi võeti kaitse alla 1992. aastal 22. mail, loodusmälestisena.

Iseloomustus

Astla kivi iseloomustatakse kui punakasroosat jämedateralist rahnu, mille küljed on järsud ning seal esinevad praod. Põhjakülg on negatiivse kaldenurgaga ja võrdlemisi tasane. Rahnu lagi on lame ning ebatasane, kivi pinnal on palju samblikke, välja arvatud negatiivse kaldenurgaga pindadel. 
Astla kivi ümbruskonnas esineb veel väikesi rändrahne. Läheduses (ca 40 meetrit edela suunas) asub Aianduse kivi.

Mõõtmed

Rändrahnu pikkus on 4,5 m, laius 4,2 m, kõrguseks on mõõdetud 2,4 m, ümbermõõt ulatub 13,0 meetrini ning orientatsioon on 21 kraadi.
Kadri Eliisabet Põder

Kadri Eliisabet Põder (neiupõlvenimi Torsus, sündinud 3. novembril 1975 Tallinnas) on Eesti teoloog.
13. jaanuaril 2015 valis Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) kirikukogu ta konsistooriumi liikmeks. Uus kirikuvalitsus alustas tööd 2. veebruaril 2015. Assessorina on Kadri Eliisabet Põdra vastutusvaldkonnaks kiriku välissuhted. Koos konsistooriumi kantsleriks valitud Ülle Keelega on nad esimesed kirikuvalitsusse valitud naised EELK ajaloos.
Kadri Eliisabet Põder õppis aastatel 1982–1993 Tallinna 44. Keskkoolis inglise keele eriklassis ning 1993–1995 Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat ja 1995–1999 teoloogiat (lõpetas cum laude), jätkates õpinguid samas ülikoolis teadusmagistrantuuris 1999–2001 (lõpetamata). Aastatel 2001–2005 õppis ta täiendavalt Saksamaal Tübingeni Ülikooli evangeelses usuteaduskonnas, õpingute raskuspunktideks olid dogmaatika ja patristika.
Kadri Eliisabet Põder on töötanud alates 2005. aastast EELK välissuhete referendina ja olnud ka EELK konsistooriumi välissuhete komisjoni liige. Alates 2012. aastast on ta ühtlasi Luterliku Maailmaliidu nõukogu nõunik (huvikaitse ja avalikkuse tunnistuse valdkonnas). 2014. aastal tunnustati teda EELK aukirjaga.
Bergamasque'i süit

"Bergamasque'i süit" (ka "Bergamo süit"; originaalpealkiri "Suite bergamasque") on prantsuse helilooja Claude Debussy (1862–1918) klaveriteos, mis avaldati 1905. aastal. Seda peetakse helilooja üheks kuulsamaks ja huvitavamaks teoseks.

Ajalugu

Debussy komponeeris "Bergamasque'i süidi" 1890. aasta paiku, olles umbes 28-aastane, kuid muutis seda oluliselt vahetult enne avaldamist 1905. aastal. Näib, et selleks ajaks, kui kirjastajal tekkis mõte nende palade avaldamisega Debussy kuulsuse pealt kasu lõigata, oli Debussy hakanud põlgama varasemat stiili, milles ta need palad oli kirjutanud.
Ei ole teada, milline osa süidist on kirjutatud 1890. ja milline 1905. aastal, aga teada on, et Debussy muutis ära vähemalt kahe osa pealkirja. Viimase osa pealkiri oli algselt "Pavaan" ja kolmas osa kandis pealkirja "Sentimentaalne jalutuskäik", mis on sarnaselt "Kuulvalgusega" pärit Paul Verlaine'i poeemist.
Ameerika Ühendriikide idarannik

Ajalugu

Põhja-Ameerika idarannikule saabusid esimesed eurooplastest maadeavastajad 16. sajandi alguses (Juan Ponce de León saabus 1513. aastal La Floridasse), millele järgnes Lääne-Euroopa riikide kolonisatsioon, põlisameeriklaste tõrjumine ja mustanahaliste orjakaubandus. Elujõuliseimaks asumaaks osutus Uus-Inglismaa, millest välja kujunenud Kolmteist kolooniat kuulutasid 1776. aastal ennast, Suurbritannia kuningriigile vastuseisuks, Ameerika Ühendriikide nime all iseseisvaks. Aastatel 1861–1865 peeti niinimetatud Põhja ja Lõuna vahel Setsessioonisõda. Samuti muutus 19. sajandi keskel üha progressiivsemaks Euroopast lähtuv massiimmigratsioon, mille põhisadamaks jäi ülekaalukalt New York. Immigrandid moodustasid idaranniku rahvastiku enamuse, ehitades sealseid linnasid ja asulaid ning neid ühendavaid veeteid, maanteid ja raudteid.
Otto IV (Braunschweig-Lüneburg)

Otto IV, tuntud ka kui Otto Kõverjalg või Otto Lombakas (suri aastal 1446), oli aastast 1434 kuni oma surmani Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst.

Perekond

Otto IV abiellus aastal 1425 Elisabeth von Eversteiniga (sündinud enne 1415, surnud 1468) ja neil sündis tütar.
Exeteri ülikool

Exeteri ülikool (inglise keeles University of Exeter) on ülikool Suurbritannias Exeteris.
Ülikool asutati 1955.
Ülikoolis õpib üle 22 000 üliõpilase (2016).
SP Muusikaprojekt

OÜ SP Muusikaprojekt (ka: SP Muusika) on aastast 1994 tegutsev Eesti muusikakirjastus.
Kirjastus on keskendunud Eesti süvamuusika väljaandmisele. Välja on antud nt Eesti uuema koorimuusika salvestisi, Cyrillus Kreegi "Reekviem".