google/wiki40b huggingface dataset:
Gustav Kutsar

Gustav Kutsar (sündinud 31. jaanuaril 1965 Viljandis) on eesti vaimulik ja sõjaväelane.
Ta alustas õpinguid 1989. aastal Usuteaduse Instituudis ja ordineeriti 5. detsembril 1989 diakoniks ning 16. jaanuaril 1991 õpetajaks, teenides samal ajal Saaremaa Jaani, Karja ja Valjala kogudusi ning oli ka Muhu koguduse hooldajaõpetajaks (1991-1993). 1993 sügisel tegi Kutsar Konsistooriumile ettepaneku taastada Pöide kogudus - sellega oli ajaloolise Pöide kiriku juures vaimulik elu taas aktiveerunud. Täiesti uue koguduse, Orissaare Püha Vaimu koguduse, asutas 1994. aastal Gustav Kutsar Orissaare alevisse, kus algul käidi koos eramajas. Hiljem, 1996. aastal, rajati mere äärde Püharistile koguduse tööks vajalikud ruumid, ostes selleks kohaliku põllumajandusühistu käest senise Paasiku Matkamaja.
Kohaliku omavalitsuse töös on Gustav Kutsar osalenud kahel korral: 1996. aastast oli ta Orissaare valla volikogu liige ning perioodil 1999-2002 Valjala vallavolikogu esimees.
Septembris 2000 määrati ta Tartu Maarja koguduse hingekarjaseks . 2002. aastal osales reservkaplanite väljaõppel ning alustas teenistust Narva-Jõesuu Piirivalve Väljaõppekeskuse kaplanina. Täiendas end Kanadas kaplanitekoolis, mille lõpetas 2003. aastal .
Kalevi jalaväepataljoni (endine Rahuoperatsioonide Keskus) kaplanina käivitas ta 2005. aastal Missiooniperede Toetusprogammi  Avaldanud mitmeid artikleid sel teemal ning hiljem kokkuvõetuna raamatus "Missiooni varjud" .
Kutsar kaitses 2007. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna politoloogias magistritöö "Väärtuste ja väärtussüsteemide analüüs tsiviil-militaarsuhetes: Eesti näide".
3. jaanuaril 2016 pühitseti ta Kaitseväe peakaplaniks.

Tunnustused

Kaitsevägi tunnustas Gustav Kutsarit teeneteristiga 2010. aastal . Lisaks on Kutsar saanud 2011. aastal EELK III järgu teeneteristi .
Trinity maakond (California)

Ajalugu

Trinity maakond moodustati osariigi loomise ajal 18. veebruaril 1850 ja on üks originaalsetest maakondadest. Maakond sai nime Trinity jõe järgi. 1852. aastal loodi osa Trinity maakonna territooriumist Klamathi maakond ja 1853 Humboldti maakond.
Emmaste Põhikool

Emmaste Põhikool on põhikool Hiiu maakonnas Emmaste külas.
Kooli ajalugu ulatub aastasse 1920, kui asutati Emmaste Kõrgem Algkool.
Aastast 1999 kannab kool nime Emmaste Põhikool.
7. sajand

Kümnendid ja aastad

600. aastad: 601, 602, 603, 604, 605, 606, 607, 608, 609
610. aastad: 610, 611, 612, 613, 614, 615, 616, 617, 618, 619
620. aastad: 620, 621, 622, 623, 624, 625, 626, 627, 628, 629
630. aastad: 630, 631, 632, 633, 634, 635, 636, 637, 638, 639
640. aastad: 640, 641, 642, 643, 644, 645, 646, 647, 648, 649
650. aastad: 650, 651, 652, 653, 654, 655, 656, 657, 658, 659
660. aastad: 660, 661, 662, 663, 664, 665, 666, 667, 668, 669
670. aastad: 670, 671, 672, 673, 674, 675, 676, 677, 678, 679
680. aastad: 680, 681, 682, 683, 684, 685, 686, 687, 688, 689
690. aastad: 690, 691, 692, 693, 694, 695, 696, 697, 698, 699
700
Armeenia Rahvusraamatukogu

Armeenia Rahvusraamatukogu (armeenia: Հայաստանի Ազգային Գրադարան ) on 1832. aastal asutatud riiklik raamatukogu Armeenias Jerevanis.
Teryani tänaval asuv Raamatukogu peahoone, mis on üks raamatukogu neljast hoonest, on valminud 1939. aastal. Hoone projekteeris arhitekt Alexander Tamanyan. Aastatel 1925–1990 oli raamatukogu riigimehe Aleksandr Myasnikyani nimeline, 1990. aastal nimetati Armeenia Rahvusraamatukoguks.
Rahvusraamatukogus asub suurim armeeniakeelsete trükiste kogu maailmas. Raamatukogus oli 2012. aastal üle 6,8 miljoni teose. Nende hulgas on ka esimene trükitud armeeniakeelne raamat "Urbatagirq", mis on trükitud Veneetsias aastatel 1512–1513. Esimene teadaolev armeeniakeelne ajaleht Azdarar ilmus 1794. aastal Madrases, Indias ja esimene maakaart Hamatarats Ashkharhatsuyts, trükitud Amsterdamis 1695 .aastal.
6,8 miljoni teaviku hulgas on rahvuskultuuriga seotud raamatuid, ajakirju, ajalehti, kaarte, plakateid, teese, märkmeid, postkaarte, marke, kalendreid, pangatähti ja audiovisuaalseid materjale. Teavikute leidmiseks on elektrooniline kataloog.
Armeenia vanaraamatu kollektsiooni kataloogi koostasid bibliograafid Ninel Voskanyan, Vrej Nersessian ja teise teadlased. Vana- ja keskaja käsikirjade kogu kannab nime Matenadaran.
Pulmapukk

Pulmapukk (ka pulmasokk) oli pulmanali eesti talupojapulmas. 
Pulmapukk oli sokuks maskeeritud mees, kes pulmalistega tembutas ja tegi nalja. Pulmasokk püüdis jäljendada elavat sokku. Tal olid kas looduslikud või  muust materjalist matkitud sarved. Katteks pahupidi kasukas ja kaelas kell.  Võrreldav näärisokuga.
Komplekslause

Laused liigituvad moodustajate struktuuri järgi elementaarlauseteks ja komplekslauseteks.
Komplekslause on lause, mille moodustajateks on lisaks sõnavormidele ja fraasidele ka lauselühendid ehk sekundaartarindid ning osalaused. Viimaseid elementaarlause moodustajate hulgas ei esine.
Näiteks lause Ta tahab hästi elada üks moodustaja on sekundaartarind hästi elada, vrd elementaarlause: Ta tahab seda.
Lause Ta ütles, et ei tule homme tööle sisaldab osalauseid ta ütles ja ei tule homme tööle, vrd elementaarlause: Ta ütles nii.
Komplekslaused võivad olla nii lihtlaused kui liitlaused. Kõik need laused, mille moodustajate hulgas pole osalauseid, on lihtlaused. Need laused, kus esineb osalause, on liitlaused.
Waterloo (Sierra Leone)

Waterloo on suuruselt teine linn Sierra Leone Läänepiirkonnas. See asub pealinnast mööda teed umbes 30 km kaugusel idas.
2004. aastal elas seal 34 079 inimest.
Linn on etniliselt mitmekesine, ükski rühm ei ole selges enamuses. Kõige rohkem räägitakse krio keelt.
Variku viadukt

Variku viadukt on Tartus Variku linnaosas Tartu ringteel paiknev sild, mis viib ringtee üle Tartu-Valga raudtee.
Viadukt asub ühtlasi Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 186. kilomeetril. See ehitati 1984. aastal.
Atractus spinalis

Levila

Need suhteliselt väiksed maod (238 mm SVL ja 38 mm CL) on levinud Minas Geraisi osariigis Brasiilias.
Arančycy Püha Risti Ülestõstmise kirik

Kirikuhoone

Pseudovene stiilis kiriku sissepääsu juures asub kolmekorruseline kellatorn. Torni alumine osa on nelinurkne, ülemised korrused aga kaheksanurksed. Teise osa moodustab täisnurkne refektoorium, sellele järgneb kuubikujuline palveruum ja hoone lõpeb viisnurkse apsiidiga. Kiriku katusel asub kaheksanurkne tambur. Kiriku fassaadi kaunistavad hambulised friisid, eenduvad pilastrid ja liseenid.
Hoone sisemust valgustavad tamburis paiknevad vitraažaknad. Apsiidis asub puidust ikonostaas. Kirikus asuvad kaks XVIII sajandist pärit ikooni.

Ajalugu

Esimene õigeusu kirik ehitati Arančycy külla aastal 1600, aga juba aastal 1654 ehitati selle asemele uus puidust hoone. Kiriku ehitamist rahastas Simeon Orańsky. Aastal 1879 remonditi seda põhjalikult.
Aastal 1914 ehitati külla praegune kirik. Vana hoone lammutati ja viidi Linovasse, kus see võeti kasutusele katoliku kirikuna. Selle asukohta püstitati puidust rist.
Aastal 1915 viidi kirikukellad ja ikonostaas Venemaale. Aastal 1928 sai kirik uued kellad, samuti valmis Varssavis uus ikonostaas.
Vee magestamine

Vee magestamine on vee soolsuse vähendamine. Tavaliselt on vee magestamise eesmärgiks joogivee saamine.
Magestatud vesi erineb destilleeritud veest selle poolest, et destilleeritud vees pole üldse sooli, aga magestatud vees on neid joomiseks sobivas koguses.
Loodusliku vee soolsust põhjustavad mitmesugused katioonid (eriti levinud on kaltsiumi, magneesiumi, naatriumi ja kaaliumi ioonid) ning anioonid (eriti levinud on sulfaadi-, kloriidi- ja vesinikkarbonaadiioonid). Nende summaarset kontsentratsiooni nimetatakse kuivjäägiks. Joogivee kuivjääk ei tohi olla suurem kui 1–1½ g/l. Mageveekogude kuivjääk ei ole tavaliselt suurem kui ½–1 g/l.
Nendes Maa piirkondades, kus pole piisavalt magevett, tänapäeval vett tavaliselt magestatakse. Vahel on vaja ka tootmisvett magestada. Lisaks kliimale suurendavad joogivee nappust globaalses mastaabis joogiveevarude ja rahvastiku ebaühtlane paiknemine, samuti rahvaarvu suurenemine ja linnastumine.
Vee suures mahus magestamine on enamasti väga energiakulukas ja võrdlemisi kallis. See nõuab mahukat ja erilist infrastruktuuri. Sellepärast annavad 75% magestatud vee toodangust Lähis-Ida riigid, kes saavad selleks kasutada oma suuri naftavarusid. Saudi Araabias on 70% tarvitatavast mageveest magestatud. Väljaspool Lähis-Ida on suurim tegija ja teerajaja selles vallas Hispaania. Eeldatavasti saab see teema varsti aktuaalseks USA-s, kus paljudes rannikupiirkondades põhjavesi sooldub ja rahvaarv kasvab.
Kui vaadata aastail 2000–2006 võidetud magestamise hankeid, siis on maailma viis suurimat veemagestusettevõtet alates suurimast Lõuna-Korea päritolu Doosan Heavy Industries, Prantsusmaa päritolu Veolia, Itaalia päritolu Fisia, USA päritolu General Electric ja Hispaania päritolu Befesa.

Vee magestamise meetodid

Vee magestamise peamised meetodid on destillatsioon, ioonivahetus ja pöördosmoos ehk hüperfiltratsioon.
Vee soolasisalduse nimetamise seadet nimetatakse magestiks.
Destillatsioon seisneb vee aurustamises ja saadud veeauru kondenseerimises. Hetkkeemisega mitmeastmelises magestis läbib soolarikas vesi üha madalama rõhuga astmeid ehk kambreid, kus ta osaliselt aurustub. Selle auru destillaat kogutakse ja suunatakse tarbijaile. 1980. aastatel saadi 96% mageda vee maailmatoodangust destilleerimise abil.
Ioonivahetus seisneb selles, et vett juhitakse läbi kationiit- ja anioniitfiltri, milles peetakse kinni vastavalt katioonid ja anioonid.
Pöördosmoosi korraldatakse atsetüültselluloosist ja polüamiidvalkudest valmistatud membraanide ehk poolläbilaskvate kilede abil. Need lasevad osmootset rõhku ületava rõhu korral läbi vee molekule ning peavad kinni sooli ja neid moodustavaid ioone.
Vett saab magestada ka elektrodialüüsi abil, kui vesi läbib elektriliselt selektiivsete membraanidega täidetud elektrodialüüsivanne. Need membraanis ei lase läbi magedat vett.
Vett saab magestada ka soolade väljakülmutamist kasutades: mage vesi nii jäätub kui sulab enne soolast vett. Kui soolane vesi külmub, siis moodustuvad mageda jää kristallid, mille vahele jäävad soolase jää kristallid. Sellise kristallide segu sulamisel sulab kõigepealt mage jää.
Sulev Luik

Sulev Luik (16. aprill 1954 Kilingi-Nõmme – 29. juuni 1997) oli eesti näitleja.
Lõpetas Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennus 1976. aastal. Töötas näitlejana Noorsooteatris aastatel 1976–1988 ja Eesti Draamateatris 1988–1997.
Sulev Luige kõige meeldejäävamad rollid on Valgre "Valge tee kutses" (Noorsooteater 1985) ja Luarvik Grigori Kromanovi filmis ""Hukkunud Alpinisti" hotell" (1979).
Sulev Luik tapeti 29. juunil 1997. aastal oma kodu lähedal Kadrioru pargis. Politsei tabas mõrvarid 17.–18. augustil. Tapmises osalenud kolm kindla elu- ja töökohata isikut mõisteti 8–12 aastaks vangi. Kriminaaluurijate sõnul oli mõrva motiiviks joomingu käigus tekkinud tüli. Uurimisel leidis kinnitust, et Luik läks ise oma hilisemate tapjate juurde ja tarvitas koos nendega alkoholi.

Isiklikku

Näitleja Markus Luik on Sulev Luige poeg.
1978. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1978. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 16. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 2.–5. märtsil Austrias Hochfilzenis.
Tiia-Ene Parts

Tiia-Ene Parts (1967. aastani Tiia-Ene Lembra; sündinud 19. novembril 1943 Haapsalus) on Eesti keemik.

Elulugu

Tiia-Ene Parts on kontoritöötaja tütar ja Eve Partsi ema.
Lõpetas 1962 Haapsalu 1. Keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "Химия дефектов в кристаллах СаО и СаS". Oli 1968–85 FAI ja FI insener ja nooremteadur, 1985–89 TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori vanemteadur, 1989–92 labori juhataja, 1992–94 TÜ keskkonnafüüsika instituudi vanemteadur, 1995– teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: tahke keha keemia – defektide keemia kristallides; keskkonnakeemia – õhu saastatuse määramine õhuioonide liikuvuste mõõtmise kaudu. Üle 30 teadustrükise.
Michael Bratman

Michael E. Bratman (sündinud 25. juulil 1945) on USA filosoof.
Ta on Stanfordi Ülikooli Durfee filosoofiaprofessor.
Bratman on tegelnud tegevusfilosoofia ja moraalifilosoofiaga.
Kavatsust ja kavatsuslikkust uurides on ta välja töötanud uskumuse-soovi-kavatsuse mudeli, mida kasutatakse muu hulgas tehisintellektis.
Aleksander Adojaan

Aleksander Adojaan (29. jaanuar 1911 Tula kubermang – 14. aprill 1983 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane.
Ta sündis aastal 1911 Tula kubermangus Jepifanovos. Ta lõpetas aastal 1929 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1929–1935 ja 1937 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasseltsi Liivika.
Adojaan kaitses põllumajandusdoktori kraadi rohumaaviljeluse alal.
1935. aastast töötas ta peamiselt Jõgeva Sordiaretusjaamas. Ta tegeles heintaimede sordiaretusega, töötas välja kultuurkarjamaade viljelemise alused, propageeris kultuurkarjamaade ja murude viljelust.
Aleksander Adojaan kirjutas mitmeid raamatuid, brošüüre ja artikleid. Tema põhiteos oli raamat "Rohumaaviljelus Eestis" (1961).
Eesti NSV teeneline agronoom 1956.
Vedad Ibišević

Klubikarjäär

Ibišević sündis endises Jugoslaavias, kuid pärast Bosnia ja Hertsegoviina iseseisvumist ning kodusõja lõppu kolis tema perekond 2000. aastal Šveitsi, kus noormees liitus FC Badeni klubiga. Juba kümme kuud hiljem liikus perekond aga edasi Ameerika Ühendriikidesse Saint Louisesse. Seal tõestas Ibišević end kiiresti ühe piirkonna talendikaima jalgpallurina ja pärast 2002. aasta hooaega nimetas ajakiri Soccer America teda ühena 25-st kõige suurema potentsiaaliga jalgpallurist USA-s. Keskkooliaja mängis Ibišević Roosevelt High Schooli jalgpallimeeskonnas. 
Kolledžite tasemel jalgpalli asus Ibišević mängima Saint Louise ülikooli juures. Esimesel aastal lõi ta meeskonna peetud 22 kohtumises 18 väravat ja andis neli väravasöötu. Ühtlasi nimetati ta aasta uustulnukaks. Kolledži ajal mängis ta ka USL Premier Development League liigas jalgpalli nii St. Louis Strikersi kui Chicago Fire Premieri klubis. 
2004. aastal sõlmis pärast proovitreeningut Ibiševićiga lepingu klubi Paris Saint-Germain F.C., mille treeneriks oli tol ajal Bosnia ja Hertsegoviina päritolu Vahid Halilhodžić. Kuna Ibišević ei mahtunud põhikoosseisu, laenati ta välja teise liiga klubile Dijon FCO. 2005. aastal sõlmis ta Dijoniga kaheaastase lepingu.
2006. aasta mais siirdus Ibišević Saksamaale Alemannia Aacheni klubisse, kus ta sõlmis kolmeaastase lepingu, kuid juba 2007. aasta juulis liitus ta teise Saksa klubi, TSG 1899 Hoffenheimiga.
Koos Hoffenheimiga tõusis Ibišević 2008.–2009. aasta hooajaks Saksa kõrgliigasse ning alustas hooaega kahe väravaga klubi ajaloo esimeses Bundesliga mängus Energie Cottbusi vastu. Jala sai Ibišević valgeks ka kahes järgmises mängus ning hooaja esimese poole jooksul lõi ta 17 mängus kokku 18 väravat ja andis seitse resultatiivset söötu. 2008. aasta oktoobris valiti ta Bundesliga kuu parimaks mängijaks. Liiga talvevaheajal peetud treeningmängus Hamburger SV-ga vigastas Ibišević põlve nii tõsiselt, et ei taastunud enne hooaja lõppu. Uuesti pallimurule pääses ta 2009.–2010. aasta hooaja alguses. Vigastusest hoolimata soovis Hoffenheim Ibiševićiga lepingut pikendada ning 2009. aasta suvel sõlmitud uus leping hoiab teda klubis 2013. aasta suveni.

Rahvuskoondis

Ibiševićil oli võimalus valida USA koondis, kuid ta otsustas esindada sünnimaad Bosniat ja Hertsegoviinat. Debüüdi koondises tegi ta 24. märtsil 2007 EM-i valikmängus Norra vastu. Esimese värava rahvusmeeskonnas lõi Ibišević kohtumises Kreekaga 2007. aasta oktoobris.

Isiklikku

Lisaks emakeelele bosnia keelele räägib Ibišević vabalt inglise, prantsuse ja saksa keelt. Mängides Alemannia Aachenis, täitis ta treeningute ajal lisaks ründemängija kohustustele klubis ametlikult ka tõlgi ülesandeid, sest paljud välismängijad ei osanud piisaval tasemel saksa keelt.
Paju mõis (Kullamaa)

Paju mõis (saksa keeles Pajomois või Neuenhof) oli Maidla mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.
Kadaka tee

Tänava nime variandid

Esimesed teated tänava nime kohta on aastast 1916 (vene Каддакская ул., Кадакская дорога; saksa Kaddakscher Weg). Lisaks kasutati ka lihtsat Kadaka (1925).
Kavastu kool

Kavastu kool oli kool Lääne-Virumaal Haljala vallas Kavastu külas.
Kooli klassiruumid ja saal paiknesid endise Kavastu endise mõisamaja härrastemaja läänetiivas (1921–1968), hoone teisel korrusel asusid õpetajate ja koolijuhataja korterid.

Ajalugu

Kavastu mõisa piires on esimesi ülestähendusi rahvahariduse jagamisest hernhuutlaste poolt 1764 aastal. Kooli esmamainimine pärineb aastast 1843.
Järgmised märkmed kooli eksisteerimise kohta pärinevad aastatest 1851–1853, kui Salguse talus ning Kavastu mõisa peretoas pidas koolmeistriametit kohaliku kangru poeg Gustav Webermann. Päris uus koolimaja ehitati aastail 1860–1862. See Linnupõlluks nimetatud hoone oli ristnurkadega palkehitis õlgkatuse ja ühe klassitoaga. Linnupõllult koliti kool endisesse mõisahoonesse 1921. aastal.
Kavastu mõisas peeti menukat külaelanike spordi ja lillepidu. Koolimajas näidati ka kino. Enne elektri toomist koolimajja 1940-ndail toodi kino tarbeks kohale generaatoriga kinoaparatuur.
Kavastu kool suleti Rakvere rajooni täitevkomitee otsusega 1. septembrist 1968. aastal. Koolimajaks olnud Kavastu mõisa härrastemaja hävis tulekahjus 7. juunil 1971. aastal. Koolimaja vundamendile paigutati Kavastu koolihariduse 750 aastapäeva tähistamiseks 15. juunil 1991. aastal graniidist mälestuskivi.
Kaika Püha Kolmainu kirik

Kaika Püha Kolmainu kirik oli õigeusu kirik Kaikal. Seda kasutas Kaika Püha Kolmainu kogudus.
Kaika kirikut hakati ehitama aastal 1896, valmis sai see aastal 1900. Kiriku ehitus läks maksma 7000 rubla, raha saadi Pühimalt Valitsevalt Sinodilt, mis kasutas kiriku ehitamise rahastamiseks valdavalt Peterburi kaupmehe Fjodor Nikolajevi 6500-rublast annetust. Kirik pühitseti 11. novembril (vkj 29. oktoobril) 1900.
Kirik oli puidust, ristikujulise põhiplaaniga, kahe kupliga, rajatud kivist vundamendile. Kiriku kapitaalremont teostati aastatel 1925–1926.
Nõukogude võimu perioodil kirik lagunes, kuigi seda veel kasutati. Koguduse hooldaja, preester Aleksander Antoni andmetel oli kiriku seisukord 1958. aasta lõpus järgmine: kirikuhoone oli hakanud vajuma, seinu kahjustas majavamm, lagi oli kõdunenud ja katus lasi vett läbi. Mitmed aknad olid purunenud, ikonostaas vajunud, uksed kinni kiilunud.
Veebruaris 1962 Kaika kogudus suleti ja tänaseks on Kaika kirik lõplikult lagunenud.
Kiriku juures asub Kaika kalmistu.
Stephen Cohen

Biograafia

Stephen Cohen on sündinud 1938. aastal Kentucky osariigis. Tema vanaisa on juudi päritolu migrant Leedust, isa aga oli golfiväljaku omanik.

Indiana Ülikoolis

Indiana Ülikooli lõpetas Stephen 1960. aastal majanduse ja avaliku poliitika erialal. Poliitika-, ajaloo- ja majanduskursuse läbis ta 1959. aastal Inglismaal, lisaks külastas ta 6 nädala jooksul viit Nõukogude Liidu linna. NSV Liidu külastamine süvendas Coheni suurt huvi Venemaa ajaloo vastu.

Columbia ülikoolis

Oma uurimistöö juhendaja Robert Tuckeri nõuandel jätkas Stephen Cohen õpinguid Columbia ülikoolis, kus ta 1968. aastal hakkas koostama doktoritööd teemal "Nikolai Buhharini poliitiline biograafia". Selle doktoritöö tarbeks kogutud materjali kasutas ta ka Nikolai Buhharinist raamatu kirjutamiseks, raamat ilmus 1973. aastal. Kaks aastat hiljem sai Stephen Cohen Nikolai Buhharini pojalt kutse külastada NSV Liitu. Pärast kohtumist tõlgiti ta raamat ajakirjanik Jevgeni Gnedini abil vene keelde.

Kuulsus

Stephen Cohen on tuntud nii Vene kui ka Ameerika suhtlusringides. Ta on Mihhail Gorbatšovi sõber ja oli George Bushi nõunik, suhtles ka Svetlana Allilujevaga. Oma teadusuuringutes nägi Stephen Cohen perestroikat ette, pärast selle algust lülitus ta sealse ühiskonna ellu. Stephen Coheni kaasabil rehabiliteeriti Nikolai Buhharin 1988. aastal. Tänapäeval on Stephen Cohen Ameerika välispoliitika nõukogu liige.

Maailmavaade

Stephen Cohen järgib vasak-sotsialistlikku ideoloogiat. Vaatamata sellele on NSV Liidu julgeolekuorganid pidanud teda kommunismivastaseks ning konfiskeerisid 1979. aastal tema raamatu Moskvas toimunud näituselt.

Isiklik elu

Esimesest abielust ooperilaulja Lynn Blairiga on tal poeg ja tütar. Nüüd on Stephen Cohen abielus progressiivse ajakirja The Nation toimetaja Katrina vanden Heuveliga. Teisest abielust on tal tütar.