Liht-naistepuna ürt

Droogina

Naistepunaürt on kantud droogina Euroopa farmakopöa 6. väljaandesse. 
Liht-naistepuna ürt omab tähtsust dermatoloogias ja psühhiaatrias.
Droogiks korjatakse taime maapealset puitumata vartega osa – ürti.
Ürti kogutakse õitsemise ajal enne viljade tekkimist. Taime latv lõigatakse õitsevate varte tipust umbes 20–30 cm kõrguselt. Kuivatatakse temperatuuril 35–60 °C. Droog koosneb rohelistest lehtedest ja kollastest õitest, on nõrga lõhnaga ja mõrkja, vaiguse, kootava maitsega.
Euroopa farmakopöas käsitletakse droogina vaid sellist liht-naistepuna ürti, mille hüperitsiinide sisaldus on vähemalt 0,08%. Päevane annus on 2–5 grammi droogi.
Droogi säilivusaeg on ligi 3 aastat.

Seespidine kasutamine

Rahvameditsiinis on naistepuna kasutatud juba iidsest ajast.
Galenos, Dioscorides, Plinius ja Hippokrates soovitasid naistepunaürti diureetikumi, haavu parandava ürdina, menstruaalhäirete, siseparasiitide ja maohammustuse korral.
Lähtudes tema biokeemilisest koostisest ja eri ainete sisaldusest, on ta kasutamine laialdane: siseparasiitide, bronhiidi, astma, sapikivitõve, kõhulahtisuse, öise voodimärgamise, reuma ja seedehäirete ravis.
Lisaks mao- ja soolekatarri, maohaavandite, menstruatsioonivaevuste, peapöörituse, lihasevalude ja jämesoolepõletiku korral. 
Põhitoime kinnitatakse olevat depressioonivastane.

Naistepunaleotis

Naistepunaleotist saab kasutada järgmiste haiguslike seisundite korral: kesknärvisüsteemi häired, migreen, öine kusepidamatus lastel, kusepõie nõrkus vanematel inimestel, eesnäärmepõletik meestel, koliit, kõhulahtisus, gastriit, mao- ja kaksteistsõrmikuhaavand, maksa- ja sapipõiehaigused, peavalu, äge ja krooniline püelonefriit, tsüstiit, neerukivitõbi, günekoloogilised naistehaigused, podagra, radikuliit, mastopaatia, põletikuprotsessid, angiin, endokardiit, müokardiit, kopsutuberkuloos, vereköhimine, hemorroidid, maksa- ja maokasvaja, ussnugilised, põletused ja haavad nahal, nahavähk.

Naistepuna tee

Teena kasutatakse verejooksu tõkestamiseks, vereköhimise, köha, jämesoolepõletiku, seedehäirete, kõhulahtisuse, maksa- ja põiehaiguste puhul.
Tee valmistamine: võetakse 1 supilusikatäis droogi 1 klaasi keeva vee kohta ning keedetakse 10 minutit, lastakse jahtuda ja kurnatakse. Teed juuakse 3 korda päevas, pool tundi enne sööki, kolmandik klaasi korraga.

Depressiooni ravi

Liht-naistepuna ürt on tuntuim ja tõenäoliselt tõhusaim taim kerge ja keskmise raskusega depressiooni vastu. Vastupidiselt osadele antidepressantidele ei vähenda ürt suguiha. 
Ürti kasutatakse laialdaselt depressiooni raviks. Mõnedes maades, näiteks Saksamaal, ravitakse sellega just laste ja noorukite mõõdukat depressiooni.
Ürt on depressiooniravimina kantud ka Briti (B.P) ja Ameerika Ühendriikide farmakopöasse (USP).
Komisjon E järgi sobib ürt nii ängistuse, masenduse, närvilisuse, seedehäirete, põletushaavade kui ka marrastuste raviks.

Välispidine kasutamine

Välispidiselt kasutatakse liht-naistepuna vesitõmmist kootava vahendina igemepõletiku puhul igemete määrimiseks või suu loputamiseks.
Naistepuna ürdist valmistatakse kuivainena antiseptilist ravimit imaniini, mida kasutatakse II ja III astme põletuste, haavandite, paisete, rinnanibude lõhenemise, nina ja kurgu limaskesta ägeda põletiku ning põsekoopapõletiku ravimisel erimenetluse järgi valmistatud loputise või salvina.

Psoriaasi korral

Kliinilistes katsetes on kasutatud naistepunaürdisalvi (ingl ointment) psoriaasilesioonidele määrimiseks, kuid pole teada, kas selleks on kasutatud looduslikku ürti või üksnes taimest eraldatud keemilisi ühendeid.
Teatud psoriaasiliikide korral on naistepunaürdisalvi määrimine (2 korda päevas) nahale vähendanud efektiivselt PASI indeksiga mõõdetavaid psoriaasilesioone.

Vastunäidustused

Looduslikult heleda juuksevärviga (blondiinid) või punapeadele võib ürt ohtlikult mürgine olla.
Liht-naistepuna ürti ei soovitata kasutada raseduse ega imetamise ajal, samuti ei soovitata neid alla 12-aastastele lastele.
Mitmete immunosupressantide ja naistepunaürdi (ka toimeainet sisaldavad preparaadid) koostoime võib oluliselt mõjutada nii ravimi kontsentratsiooni kui ka vähendada immunosupressantide terapeutilist toimet.

Koostoime muude ravimitega

Liht-naistepuna ürt avaldab organismis koostoimet väga paljude ravimitega ja seetõttu ei soovitata temast valmistatud drooge kasutada samal ajal teiste ravimpreparaatidega. Siia hulka kuuluvad ka suukaudsed rasestumisvastased ravimid (antibeebipillid) ja mitmed antidepressandid, verevedeldus-, astma-, suhkruhaiguse-, südame-, langetõve- ja HIV-ravimitega.
Vältida tuleb naistepunaürdi ja krisotiniibi koostarbimist (võib vähendada krisotiniibi plasmakontsentratsiooni).

Farmakoloogia

Liht-naistepuna toimimise täpset mehhanismi ei tunta, kuid pakutakse oletusi. Suukaudselt manustatuna läbib ta tsütokroom P450, ja võib nimetatud ensüümisüsteemi aktiivsust kahekordistada. Arvatakse, et tema toimemehhanism sarnaneb selektiivsete serotoniini tagasihaarde inhibiitorite (SSRI) omaga, liht-naistepuna on seotud serotoniini (5-hüdroksütrüptamiin ehk 5-HT) tagasihaarde inhibeerimisega.
Liht-naistepuna suurendab mitme aine, näiteks serotoniini, noradrenaliini ja dopamiini sisaldust veres. 
Peamisteks antidepressiivse toimega koostisosadeks peetakse hüperforiini ja hüperitsiini, kuigi teised bioloogiliselt aktiivsed ained nagu flavonoidid või tanniinid võivad samuti olla seotud antidepressiivse toime saavutamisega.
Meeli mõjutavateks bioaktiivseteks aineteks peetakse antratseeni derivaate, flavonoide, floroglutsinoole, fenoolhappeid, ksantoone ja terpeene.
Mõned arvavad, et hoopis hüperforiin on peamine aktiivne aine, mis antidepressiivset mõju avaldab. On tõestatud, et hüperforiinil on võime inhibeerida serotoniini (5-HT), dopamiini ja noradrenaliini tagasihaaret. Samuti on hüperforiin võimeline seostuma GABA ja glutamaadi retseptoritega. Teisest küljest võib ka näiliselt täiesti hüperforiinivaba ekstrakt omada antidepressiivset toimet.

Kahjulik toime

Naistepuna sisaldavate preparaatide kasutamine kauem kui kaks kuud võib meestel kaasa tuua impotentsuse.