google/wiki40b huggingface dataset:
Salme Vallateater

Salme Vallateater on Saare maakonnas Salme alevikus Salme kultuurimajas tegutsev harrastusteater. 
Teatri ajalugu ulatub aastasse 1918, mil moodustati haridusselts Salme, millel oli ka oma näitering. 1950 kolis näitering vastvalminud Salme rahvamajja. 
Salme Vallateatrist on välja kasvanud noorte Salme Sõnaring.
Aleksander Kurvits (1885–1970)

Aleksander Kurvits (12. november 1885 Tagula, Sangaste vald, Tartumaa – 1. aprill 1970 Tartu) oli eesti pedagoog ja sordiaretaja.
Sündis 12.11.1885 Sangaste vallas Tagula külas taluniku pojana. 
1905 lõpetas Tartu Õpetajate Seminari 
1912 lõpetas Peterburi Õpetajate Instituudi 
1928 Tartu Ülikooli (matemaatikaosakonnas aastail 1921–22 ja filosoofiateaduskonnas 1922–28)
1930 kaitses magistriväitekirja „Autoriteet ja vabadus kasvatuses”
1905 – 1919 töötas õpetajana (Saare- ja Virumaal, Velikije Lukis ja Tartus) 
1919 – 1945 Tartu maakonna koolinõunik-inspektor 
1932 asutas ta õpikute ja koolitarvete kooperatiivi Koolivara, oli selle esimees 
1939 – 1944 Tartu linnakoolide inspektor
1936 – 1940 Koduse Kasvatuse Instituudi juhatuse esimees
1945 – 1949 Tartu Õpetajate Instituudis
1945 – 1954 Tartu Muusikakoolis vene keele õpetajana
Ta uuris kooliuuendamise, enesearendamise ja edasiõppimise küsimusi ja avaldas sellealaseid kirjutisi. 
Sordiaretuse vastu tekkis Aleksander Kurvitsal huvi koolipõlves. 1924 rajas Aleksander Kurvits Tartusse (Riia tn 46) viljapuude katse- ja aretusaia (praegu looduskaitse all). Pomoloogia ja sordiaretuse alal oli ta iseõppija. Aleksander Kurvits on aretanud pirnisordid „Kurvitsa lemmik” ja  „Eesti pirn”, ploomisordid „Tartu kaunitar”, „Tartu kollane”, „Tartu punane” ja „Tartu värviline” ning punase sõstra sordi „Kurvitsa 4”. Oma aretustöö tulemuste kohta on avaldanud palju artikleid. Oli tegev Eesti Pomoloogia Komisjonis, Eesti looduseuurijate seltsis ja Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsis (1961. aastast auliige). 
Aleksander Kurvits suri  01.04.1970 Tartus.
Teoseid: „Raamatukogu ja vabaharidusetöö“ (1929), „Õpetaja kooliuuenduse kandjana” (1932), „Kool ja kodu kasvatusteguritena“ (1933), „Enesearendus ja edasiõppimine” (1933), „Rahvamaja” (1935), „Minu aretustöid puuviljanduses” (1957), „Uut minu aretusaiast” (1969).
Poeg Ülo Kurvits (20.04.1920 – 16.02.2006) ja tütar Virve Tiirmaa (sünd. 25.02.1925)
Rituaalne aasta

SIEF-i Rituaalse aasta töörühm (inglise keeles: SIEF Working Group The Ritual Year) asutati 29. aprillil 2004 SIEF-i kongressi ajal Marseille's. Emily Lyle'i initsiatiivil toimus 11. juulil 2004 asutav konverents Šotimaal Edinburghis Kelti- ja Šoti-uuringute Kooli territooriumil.
Töörühm korraldab kindla teemaga seotud aastakonverentse, mis on ühendatud võimalusega jälgida ühte või mitut kohalikku rituaalse aasta sündmust, samuti avaldatakse eelretsenseeritavat aastaraamatut.
Rituaalse aasta töörühma peamised uurimisteemad on tsiviilrituaalid ja -protsessioonid, kogukonna identiteet, maskeerimine ja draama, karnevalid, omandi- ja vahetussuhted, kalendritavade arvutianalüüs, sport, tants ja muusika rituaalse aasta raames, religioossete nähtuste tänapäevane rahvapärane kasutamine, kosmoloogia, sekulaarse ja religioosse vahekorrad erinevates religioonides, poliitilised rituaalid,  agraarkultuuri, aga ka muude majandamisviisidega seotud peotoidud ja sümbolid.
Rituaalse tavandi kõrval on olulisel kohal elukaare tavandi vaatlused, samuti paralleelid aastaringi ja elukaare vahel ning teised  lähedased teemad.
Seltsi juhib auesimees Emily Lyle ning tegevjuhid Irina Sedakova ja Laurent Fournier. Seltsi sekretär on Irina Stahl.
Omakaitse Sihtkapital

Omakaitse Sihtkapital oli 1940 Eestis asutatud organisatsioon, mille eesmärk oli koguda annetusi tankitõrjerelvastuse soetamiseks.
Sihtkapital asutati pärast seda, kui 5. märtsil 1940 lõpetas tegevuse Allveelaevastiku Sihtkapital. Omakaitse Sihtkapitali komitee esimene koosolek oli 7. mail 1940. Komitee esimeheks sai Anton Uesson.
Maastikuteadus

Maastikuteadus on ühtaegu inimgeograafia ja loodusgeograafia haru, mis käsitleb maastikke kui looduskomplekse (maastikusfääri koostisosi), uurib nende ehitust, teket, arenemist, paiknemise seaduspärasusi, liigitust ja muutumist inimtegevuse tagajärjel.

Maastikuteadus Eestis

Maastikuteaduse uurimisrühmad on Eesti Maaülikoolis (Kalev Sepp jt.), Tartu Ülikoolis (Ivar Arold, Ülo Mander jt.) ja Tallinna Ülikoolis (Hannes Palang jt.)
Valter Hohlfeldt

Valter Hohlfeldt (2. jaanuar 1898 Aarike veski, Kodijärve vald, Tartumaa – 24. august 1940 Königsberg) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas aastal 1918 Tartus gümnaasiumi. Õppis aastatel 1920–1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end aastal 1927 Berliinis. Õppis aastatel 1930–1931 Didaktika-metoodika seminaris, sooritades gümnaasiumi õpetaja eksami. Oli aastal 1928 prooviaastal Tartus. Ordineeriti 13. aprillil 1930 Tartus õpetajaks.
Oli Noorte Meeste Kristliku Ühingu Saksa osakonna juhataja.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastal 1940 pastoriks Königsbergis, kus ta ka suri.
Rebasemõisa mõis

Rebasemõisa mõis (saksa keeles Repsberg) oli Karula mõisa kõrvalmõis Karula kihelkonnas Võrumaal.
Sacramento jõgi

Sacramento on jõgi Ameerika Ühendriikides Californias. Saab alguse Kaskaadidest Shasta mäe jalamilt. Voolab peamiselt lõunasse. Pikkus 719 km. Suubub koos San Joaquini jõega Sacramento lahte, moodustades delta.
Jõe suudme lähedal asub Sacramento linn.
Suuremad lisajõed on Pit, American River ja Feather.
Jõel asuvad Shasta tamm ja Shasta paisjärv.
Jonathan Hill

Jonathan Hopkin Hill (Hill of Oarefordi parun) (sündinud 24. juulil 1960 Londonis) on Briti Konservatiivide poliitik, aastatel 2010–2014 minister David Cameroni valitsuses,2014–2016 oli ta Euroopa Komisjoni volinik.
Graniidistumine

Graniidistumine (inglise granitization) on granitoidse kivimi moodustumine läbi moondeprotsesside.
Graniidistumine on protsess, mille täpset olemust veel hästi ei mõisteta. Tegemist on olemasolevate kivimite ümberkristalliseerumise ehk moondumisega, kusjuures toimub ka metasomatoos ehk vana materjali osaline asendumine uuega. Tulemuseks on tardkivim graniidiga väga sarnane moondekivim. Graniit võib tekkida kahel viisil, mistõttu öeldaksegi mõnikord, et on olemas nii graniidid kui ka graniidid.
Mõned geoloogid peavad graniidistumise kaudu tekkinuks kõiki graniite, mille lähtekivimiks on settekivimid, hoolimata sellest, kas lähtematerjal on vahepeal üles sulanud ehk läbinud magmalise faasi või mitte.
Juan Fernándeze saarestik

Juan Fernándeze saarestik on Tšiilile kuuluv saarestik Vaikses ookeanis.  Pindala 185 ruutkilomeetrit. Koosneb mitmest saarest, millest suurimad on Robinson Crusoe saar, Alejandro Selkirki saar ja Santa Clara saar. Saared on mägised, kõrgus kuni 1650 meetrit.
Skytrax

Skytrax (algupäraselt Inflight Research Services) on Suurbritannias asuv nõustamisettevõte, mille põhieesmärk on lennuettevõtete ja lennujaamade töökvaliteedi hindamine. Saadud andmete põhjal koostatakse lennuettevõtete ja lennujaamade pingerida.
Lennuettevõtete ja lennujaamade järjestamine toimub teadustööde ja küsitluste põhjal ning eristab lennuettevõtteid kolmes kategoorias – salongiteenused (ingl Cabin Service), maapealne teenindamine (ingl Ground Service) ja pardameened (ingl Onboard Product), kus iga kategooria on omakorda jaotatud 67 alakategooriasse.
2018. aasta kliendirahulolu uuringus osales 20,36 miljonit inimest ja küsitlus kestis 10 kuud. Kõik kulud katab Skytrax. Küsitluse valimis oli üle 100 rahvuse esindaja ja see küsitlus oli tõlgitud kuude keelde: inglise, prantsuse, hispaania, hiina, vene ja jaapani keelde.
Kundelungu rahvuspark

Kundelungu rahvuspark on rahvuspark Kongo DV-s Ülem-Katanga provintsis Kundelungu mägedes (10°15′ S, 27°36′ E). Selle pindala on 7600 km².
Koloniaalajal oli seal erajahiala, rahvuspargi staatuse sai see 1970.
Maastik koosneb savanniplatoodest ja -küngastest, mis asetsevad 1200–1700 m kõrgusel. Tuntuim vaatamisväärsus on Lofoi juga (Lofoï juga, Katoba juga).
Rahvuspargi keskus on Katwes, lisaks on kuus patrullposti. Seal töötab üks looduskaitsja ning 50 valvurit.
Bulgaaria suursaatkond Tallinnas

Bulgaaria suursaatkond Tallinnas oli Bulgaaria diplomaatiline esindus (suursaatkond)  Tallinnas. Suursaatkond tegutses 2008-2011. Tänapäeval katab Bulgaaria Eestit oma Helsingis asuvast suursaatkonnast. 
Ka Eestil oli oma suursaatkond Bulgaarias Sofias. See tegutses 2006-2012.
Hando Põldmäe

Hando Põldmäe (sündinud 13. mail 1971 Elvas) on eesti trombonist ja dirigent. Ta juhatab Politsei- ja Piirivalveorkestrit.
Ta on õppinud trombooni Tallinna Muusikakeskkoolis, Eesti Muusikaakadeemias (lõpetas 1996. aastal) ja Stockholmi Kuninglikus Muusikaakadeemias (lõpetas 1999. aastal).
Ta on töötanud Eesti Raadio Kontsertorkestris ja Bigbändis, Tallinna Filharmoonias.
Ta oli XI noorte laulupeol puhkpilliorkestrite liigijuht.
2001. aastal sai ta Jaan Paku nimelise auhinna "Paku viiul".
Kääpa jõgi

Kalevipoeg

Eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" üheteistkümnendas loos jutustatakse, kuidas Kalevipoeg käis Pihkvas laudu toomas. Tulnud läbi Peipsi järve tagasi, heitis vägimees puhkama. Kohalik sorts otsustas Soome sepa taotud mõõga varastada. Salasõnade abil suutis ta mõõga endale kaenla alla kergitada. Põgenedes üle Kääpa jõe, pillas sorts mõõga vette. Kui Kalevipoeg pärast pika otsimise peale mõõga leidis, ei andnud see ennast enam veest kätte - tal oli meeles, kuidas Kalevipoeg tüli käigus Soome sepa vanema poja surmas.
Kalevipoeg otsustas mõõga varastanud sortsile needuse peale panna, et mõõk selle jalad murraks. Kuna ta ise oli Soome sepa needuse all, eksis ta sajatades sõnadega. 
Eepose kahekümnendas loos, peale rasket lahingut, jõudis Kalevipoeg uuesti Kääpa jõe äärde. Jõepõhjas olnud mõõgal tuli meelde varasem sajatus (Kui aga juhtub kõndidessa, Jalakanda pistma jõkke, Kes sind  e n n e   i s e k a n n u d, Siisap, mõõka, sõbrakene, Murra jalad tal mõlemad!) ning ta lõikas vägimehe jalad alt.
Helmi Dresen

Helmi Dresen (4. juuli 1892 Kolga – 1941) oli Eesti tõlkija ja Eesti esperantoliikumise eestvedajaid.
Tema õde oli esperantist ja tõlkija Hilda Dresen.
Osvald

Osvald on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
Tatjana Zrjanina

Isiklik

Tal oli poeg Sergei ja tütar Olga.
Yle Mondo

Yle Mondo (varem Yle Capital FM) on mitmekeelne raadiojaam Soomes.
Raadiojaam kannab üle BBC, RFI, NDR, ERR, RNE, RV, NRK ja DR programme. Kanalil kuuleb Soome ja ingliskeelseid uudiseid.
Kanal alustas tööd 2001. aastal
Raadiojaama programm on kuulda ainult Helsingis sagedusel 97,5 MHz.￼
Schlei maakonna vapp

Schlei maakonna vapp on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa Rendsburg-Eckernförde kreisi endise maakonna Schlei vapp.
Vapi kirjelduse kiitis siseminister heaks 22. juulil 1994. Vapp oli kasutusel kuni maakonna liitmiseni 1. jaanuaril 2008.
Hõbedase kilbijalami kohal on lame roheline viismägi. Sinisel laiul on vasakule pööratud hõbedane kolmnurkne puri, mida paremalt ülalt saadab hõbedane kajakas.
Purjepaat ja kajakas sümboliseerivad Schlei lahe tähtsust maakonna valdadele. Viis küngast kilbijalamil osutavad maakonna viiele vallale ning künklikule maastikule. Roheline värv sümboliseerib maastiku tähtsust piirkonnas.
Poľana mägi

Poľana on mägi Poľana mäestikus Slovakkias. Tegemist on selle mäestiku ja ühtlasi ka Slovaki keskmäestiku kõrgeima tipuga. Mäe kõrgus on 1457,8 m. Läänes ühendab Priehybina sadul (1270 m) Poľana mäge Predná Poľanaga.
Mägi on moodustunud koos ülejäänud mäestikuga erodeerunud kihtvulkaanist. Selle kaldeera läbimõõt oli 6 kilomeetrit ja sügavus 600 meetrit. Tänapäeval on see Slovakkias asunud vulkaanidest kõrgeim, kuigi hinnanguliselt oli neist varem kõrgeim Štiavnica mäestiku kohal paiknenud vulkaan.  Sealseteks kivimiteks on püroklastilise materjali kivistumisel tekkinud tuff ja laavaväljade tardumisel tekkinud andesiit, lisaks ka rüoliit.
Karl Terras

Karl Johannes Terras (9. september 1890 Vaivara vald, Virumaa – 25. veebruar 1942  Kirovi oblast) oli jurist, Eesti Vabariigi riigisekretär 1921–1940, I Riiginõukogu liige.
Kooliharidust omandas Narva Gümnaasiumis (1903-1911), Peterburi Ülikoolis õigusteaduskonnas (1911-1916). 1917.a. lõpetas kahuriväekooli lipnikuna.
Karl Terras arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 7. jaanuaril 1941 ja ta hukati Nõukogude Liidu vangilaagris Kirovi oblastis 25. veebruaril 1942. aastal. Kohtumõistmine Terrase üle toimus aasta pärast tema surma, kui ta tagaselja 10 aastaks sunnitööle mõisteti liikmeksoleku pärast nõukogudevastases organisatsioonis - Kaitseliidus.

Isiklikku

Tema vennad olid advokaat ja Põhja-Eesti Omakaitse ülem ning Tallinna linnapea (1941) Artur Terras ning Riigikontrolli sõjaväeosakonna peakontrolöri asetäitja Alfred Terras. Tema poeg oli Aleksander Terras.
Kohvimäe talu

Kohvimäe talu on talu Ida-Viru maakonnas Toila vallas Pühajõe külas.
Talu kaks hoonet (rehielamu ja ait-laut) on nimetatud kultuurimälestisteks. Rehielamu ehitati 1870. aastatel ja ait-laut 1871.
Elektrikitarr

Elektrikitarr on muusikainstrument, kordofon.
Elektrikitarri keres asub vähemalt üks helipea, mille magnetväljas võnkuvad metallist keeled tekitavad nõrga indutseeritud elektrivoolu. Elektriline signaal saadetakse võimendisse ning sealt edasi kõlarisse, kus see akustiliseks signaaliks muundatakse. Heli kõla ja tämbri muutmiseks kasutatakse elektroonilisi filtreid ja kitarriefekte.
Elektrikitarril on tavaliselt 6 keelt. Esimene kitarr tehti aastal 1932. aastal.
Reußi noorem liin

Territoorium

Noorema liini nelja eraldi haru territooriumid sulasid kokku 1824. ja 1848. aasta vahel.
1905. aastal oli Reußi noorema liini vürstkonna pindala 827km² ja rahvaarv 145 000, selle pealinn oli Gera.
Pärast Esimest maailmasõda liideti noorema liini territoorium aastal 1919 vanema liini territooriumiga, moodustus Reußi Rahvariik, mis sai 1. mail 1920 omakorda uue Tüüringi osariigi osaks.

Vürstiperekond

Reußi dünastia kasutas perekonna meessoost liikmete nimede ja nummerdamise ebaharilikku süsteemi, läbi sajandite said nad kõik nimeks "Heinrich". Kui enamuses kuninglikes ja aadlidünastiates said numbri vaid perekonna valitsev liige, kasutas Reußi noorem liin nummerdamist kõigil meessoost liikmetel, mis algas ja lõppes laias laastus siis, kui sajandid algasid ja lõppesid. Seoses sellise nimesüsteemiga oli teatud Reußi noorema liini peadel suurem number nime järel, kui mistahes Euroopa aadlikul. Tähele tuleb panna ka, et meessoost lapsed ühes tuumikperekonnas ei kandnud järjestikuseid numbreid, kuna kõik suurema pere liikmed kasutasid ühist numbrisüsteemi. Näiteks Reuß-Schleizi vürsti Heinrich LXVII pojad kasutasid oma sündimise järjekorras nimesid Heinrich V, Heinrich VIII, Heinrich XI, Heinrich XIV ja Heinrich XVI.
Selle perekonna tähelepanuväärne liige oli Auguste Reuß zu Ebersdorf (1757–1831), kellest sai Ühendkuningriigi kuninganna Victoria emapoolne vanaema.
Nimetus "noorem liin" kaotas tähtsuse aastal 1930; "vanem liin" hääbus, kui selle viimane liige, Heinrich XXIV aastal 1918 troonist loobus ja aastal 1927 vallalisena suri.
Üleslaadimine

Üleslaadimine on andmeside liiklus väljuval suunal ühest arvutisüsteemist teise, tavaliselt suuremasse arvutisüsteemi. Kasutaja poolt vaadatuna tähendab faili üleslaadimine faili saatmist teise arvutisse, mis on seatud seda vastu võtma.

Kiirused

Enamiku koduste internetiühenduste üleslaadimiskiirused on oluliselt madalamad allalaadimiskiirustest (5-15 korda), kuna enamus andmesideliiklusest toimub kodukasutaja teenuse tarbimise spetsiifikast lähtudes allalaadimissuunal. Seevastu ettevõtetele pakutav internetiühendus on enamikul juhul sümmeetriline, mis tähendab, et saavutatavad kiirused on üles- ja allalaadimissuunas võrdsed.
Kardla mõis

Kardla mõis (saksa keeles Kardell) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
Mõisast on teateid alates 1544.
Oskar Lutsu majamuuseum

Oskar Lutsu majamuuseum asub Tartus aadressil Riia 38. Selle maja ehitas Oskar Luts oma perele 1936. aastal (projekt Tartu linnaarhitektilt Arnold Matteuselt) ja elas seal viimased 17 eluaastat. 1964. aastal avati sealsamas majamuuseum.
2006. aastal renoveeritud ja taasavatud Oskar Lutsu majamuuseumi püsinäitus "Kirjanik Oskar Luts: elu ja kujutluse piiril" on osa Tartu Linnamuuseumi ekspositsioonist "Dorpat. Jurjev. Tartu". 
Oskar Lutsu majamuuseumi kollektsiooni kuulub ligi 3600 eset, sealhulgas 1700 fotost koosnev fotokogu, 1000 raamatut ja kunstikogu. Lisaks on muuseumis mitmeid Oskar Lutsu isiklikke esemeid.
Goethe auhind

Goethe auhind on Saksamaal Frankfurdis välja antav Johann Wolfgang Goethe järgi nime saanud kirjandusauhind.
Esialgu anti auhinda igal aastal, alates 1960. aastatest jagatakse seda iga kolme aasta tagant.
Hooratas

Hooratas on masina (mehhanismi) element, mille ülesandeks on kineetilise energia (pöörlemise) salvestamine, et hiljem seda energiat kasutada masina (mehhanismi) edasiseks töövõimeks. Hooratast kasutatakse mehhanismi töö ühtlustamiseks ning ka töövõime jätkamiseks näiteks sisepõlemismootorites. Samuti kasutatakse hooratast güroskoop kompassides. Lihtsaim näide hoorattast on laste mänguasi vurr.
Sisepõlemismootoritel ja paljudel mehhanismidel on vahelduvad töötsüklid. See tähendab, et mingil ajahetkel annab masin energiat välja ning mingil ajal vajab ta seda tagasi, et oma tööd jätkata.
Neljataktilise sisepõlemismootoril on neli töötakti. Neist ainult üks annab energiat. Ülejäänud kolm vajavad energiat. Seega salvestatakse selle ühe "töötakti" ajal vallanduv energia osaliselt hoorattasse ja antakse see tagasi, ülejäänud taktide tarbeks. See energia salvestamine summutab tänu hoorattale selle ainsa töötakti ajal valanduva energia impulsi.
Riina Airenne

Riina Airenne (aastani 1994 Kadaja, sündinud 12. septembril 1959 Tartus) on eesti laulja (sopran, metsosopran). 
Lõpetas 1979 Tartu Heino Elleri nimelise Muusikakooli koorijuhtimise (Vaike Uibopuu klass) ning 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise (Ants Üleoja klass) ja 1989 lauluerialal (Tiiu Levaldi ja Ivo Kuuse klass).
Ta täiendas end 1991–1993 Savonlinnas Shen Xiangi ja Li Yinwei kursustel ning Eva Plahova, Marga Schimli, Ludmilla Brauni, Thomas Hemsley, Nicola Christou, Tamara Novitšenko, Margarita Gruzdjeva jt juures.
Võitis 1989 esikoha 13. vabariiklikul interpreetide konkursil ja Teatriliidu eripreemia parima aariate esitajana. 1992 oli Wagneri Ühingu stipendiaat, saanud muusikateatri aastapreemia nimiosa eest G. Bizet' ooperis "Carmen" (1998). 
Harju Maavalitsuse kultuuripreemia (1999), Suure Vankri kultuuriauhinna nominent (1999). Georg Otsa nimeline auhind (2001). 
Olnud aastast 1989 Estonia solist ja 1992. aastast ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia pedagoog, algul ansambliõppejõuna ja seejärel erialaõppejõuna. On Estonias ja mujal loonud üle 40 rolli, esinenud nii ooperi-, kontsert- kui suurvormilauljana ka Lätis, Leedus, Tšehhis, Soomes, Rootsis, Belgias, Venemaal, Tšuvaššias, Kanadas ja Küprosel.
Kuramaa

Rahvastik ja asustus

Kuramaa põhjaossa, Kura poolsaare tippu, jäävad liivlaste viimased asualad. Varem Kuramaad asustanud kuralased on tänapäevaks sulandunud lätlaste hulka. Kuramaa linnades elab ka palju venelasi.
Kuramaa tähtsaimad linnad on Liepāja, Ventspils, Jelgava, Kuldīga, Tukums, Talsi ja Saldus.

Keskaeg

Kuralased allutati saksa ristisõdijatele ales pärast Liivi ristisõda, ajavahemikul 1230–1267. Esmalt vallutasid ristisõdijad Kuramaa põhjaosa, seejärel lõunaosa. Keskajal oli Kuramaa jagatud Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna vahel, ordule kuulus 2/3 ja piiskopile 1/3 Kuramaast. Kuramaa piiskopkonda kuulus muuhulgas Ruhnu saar. Vaimulik võim kogu Kuramaa üle oli ametlikult piiskopi käes, kuid ordu oli paavstilt saanud privileegid, tänu millele ta sai oma aladel kirikuelu ise korraldada.
Kuramaal tekkinud linnad, said Riia linnalt Riia linnaõigused: Piltene (1295), Kuldīga (1347–1360), Ventspils ja Aizpute (1378).

Kuramaa Läti Vabariigis ning Läti NSV-s

Alates Läti Vabariigi väljakuulutamisest 1918 kuulub Kuramaa Läti koosseisu. Läti Vabadussõja ajal paiknesid Kuramaal suured Saksa väeüksused (Landeswehr ja Rauddiviis), mis lõid küll tagasi Punaarmee rünnaku, kuid püüdsid hiljem kogu Lätit enda kontrolli alla saada. 1919. aasta sügisel püüdis Lätis võimu haarata Pavel Bermondt-Avalov, kes kontrollis samuti enamikku Kuramaast. Pärast tema Riia vallutamise katse nurjumist kehtestus Kuramaa üle Läti valitsuse kontroll.
1940. aastal läks Kuramaa koos ülejäänud Lätiga NSV Liidu koosseisu, Läti asemele kuulutati välja Läti NSV. 1941. aasta suvel vallutasid selle Saksamaa väed.
Enamik Kuramaast püsis kuni sõja lõpuni 8. mail 1945 Saksa vägede kontrolli all, kes suutsid Punaarmee rünnakud tagasi lüüa (nn Kuramaa kott ehk katel). Kuramaal olnud Saksa väeüksusi nimetati väegrupp Kurlandiks. Tol perioodil anti Kuramaal välja ka oma postmarke. Plaan taastada Läti iseseisvus nurjus Saksa vägede vastuseisu ja sõja lõppemise tõttu.
Pärast Läti iseseisvuse taastamist 1991 jäi Kuramaa Läti osaks.
Türje mõis

Türje mõis (saksa keeles Türjel) oli Võhmuta mõisa kõrvalmõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.
Johan Afzelius

Johan Afzelius (1753 Larv, Västergötland – 20. mai 1837) oli rootsi keemik, botaanik Adam Afzeliuse ja Per von Afzeliuse vend. Ta oli 1784–1820 Uppsala ülikooli keemia, metallurgia ja farmaatsia professor.
Aastal 1776 sai ta Torbern Bergmani juhendamisel Uppsala ülikoolist magistrikraadi ning huvitus orgaaniliste ühendite uurimisest. Aastal 1777 sai ta dotsendiks. Ta teenis mõnda aega Mäekolleegiumis. Aastal 1780 sai ta Uppsala ülikooli adjunktiks ja laboraatoriks, 1784 professoriks.
Ta tegi mineraalide analüüse (näiteks baariumseleniidi kohta). Tema hinnaline mineraalide kogu on tähtis osa Uppsala ülikooli rikkalikust mineraalide kabinetist.
Ta isoleeris sipelgatest sipelghappe ning näitas, et sipelghape on erinev karboksüülhappest ja äädikhappest.
Samuti uuris ta nikli ja oksaalhappe keemiat.
Peale keemiateadmiste oli tal laialdane üldine eruditsioon.
Ta on tuntud eelkõige Jöns Jacob Berzeliuse doktoritöö juhendajana.
Rein Mägar

Rein Mägar (sündinud 29. detsembril 1943 Laiusel Altvälja külas) on eesti kunstnik, akvarellist.
Mägar sündis 29. detsembril 1943, ent ema soovil pandi ametlikuks sünnikuupäevaks kirja 2. jaanuar 1944 ja nii sai poeg aastakäigu võrra nooremaks.
Pärast Laiuse 7-klassilise kooli lõpetamist järgnes kunstihariduse algus Tartu Kunstikoolis aastail 1957–1963. 1963. aastal jätkusid õpingud Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Järgnes sõjaväekohustus 1963–1966 ja uuesti ERKI 1966–1968.
Seejärel jätkusid õpingud üliõpilaste vahetuse korras Graafika ja Raamatukunsti Kõrgemas Koolis Leipzigis 1968–1971.
Töötanud aastail 1972–1992 kirjastustes Valgus, Eesti Raamat ja Bit, aastail 1992–1996 Eesti Erastamisagentuuris ja 1997–2000 OÜ-s Maves.
Kunstilise toimetaja töö kõrval kirjastustes on kujundanud arvukalt plakateid ja raamatuid. Alates 1972 aastast osavõtt näitustest, Kunstnike Liitu võeti vastu 1977. aastal. Aktiivne akvarellmaaliga tegelemine algas üheksakümnendate aastate teisel poolel, Eesti Akvarellistide Ühenduse liige 1998. aastast. Järgnes pidev osavõtt kodumaistest ja rahvusvahelistest akvarellinäitustest, lisaks 3–4 isikunäitust aastas.
Loomingu valdavaks teemaks on maastikud ja meremotiivid, viimastel aastatel on lisandunud figuurid ja portreed.
Rapla (Nepal)

Rapla (nepali रप्ला) on asula (külaarenduskomitee, Village Development Committee, nepali keeles गाउँ विकास समिति gāun bikās samiti) Nepali lääneosas, Mahākālī ringkonna Dārchulā maakonnas. 
Nepali 1991. aasta rahvaloenduse ajal paiknes asulas 205 majapidamist, kus elas kokku 1112 inimest. 2000. aastal oli Raplas elanikke 1207, 2001. aastal 227 majapidamist 1207 inimesega (neist 594 naist ja 613 meest) ning 2011. aastal 1187 elanikku.
Asula paikneb Nepali loodepiiril Indiaga. Põhjas piirneb see Byashiga, idas Ghusaga ning lõunas Sunsera ja Sitaulaga. Rapla koordinaadid on 29°57′N 80°43′E.