google/wiki40b huggingface dataset:
Kiili kammerkoor

Kiili kammerkoor on Kiili vallas 1962. aastast tegutsev segakoor. Aastate vältel on koor tegutsenud eri nimede all, Kiili Kammerkoori nime kannab kollektiiv 2009. aasta sügisest.

Ajalugu

Kiili rahvamajas on koorilauluga tegeletud alates 1962. aastast, mil valmis rahvamaja. 
Kiili koori eelkäija kolhoosi "Rahva võit" segakoor laienes hoogsalt, kui 1963. aasta lõpul asus tollane klubijuhataja Silvia Suursööt segakoori juhatama. Kiiresti värbas ta koori uusi liikmeid nii, et sai kokku 30–40 inimest. Sellega pandi alus Rahva Võidu Segakoorile. Oli tulemas 1965. aasta üldlaulupidu, milleks hakati kiirelt valmistuma. Laulud saadi selgeks ja nii esineti kolhoos Rahva Võidu segakoori nime all, Silvia Suursöödi juhatusel suurel laulupeol. Aastate jooksul on koorilaulu kultuuri Kiilis edendanud koorijuhtidena Hillar Põldoja, Silvia Suursööt, Endel Arike, Elmar Voolaid, Georg Toompea, Karin Rööp, Moonika Klaas, Nele Vendel, Imbi Põldsaar (Kolk), Kaili Lass ja Helen Kivimägi.
Alati on esinetud on oma valla ja maakondlikel üritustel. Osa on võetud kõikidest üld- ja juubelilaulupidudest, öölaulupidudest, viimastel aastatel ka jalgpallilaulupeost ja punklaulupeost.
Antud on kirikukontserte nii kodukirikus – Jüri kirikus – kui ka Keila, Tallinna Jaani ja Viimsi kirikus. Kontserdireisid on viinud Soome ja Peterburi.

Tänapäev

2008. aasta sügisest on koori dirigent Tuuli Metsoja, kes on koori ellu lisanud uut hoogu nii mitmekesise repertuaari kui ka heal tasemel esinemiste näol. Koori tegevus on viimastel aastatel mitmekülgne: korraldatakse laululaagreid, stiiliüritusi, võetakse osa rahvuslikest koorikonkurssidest. 2009. aastal osaleti üldlaulupeol valikkooride hulgas ja 2014. aasta üldlaulupeol valiksegakooride koosseisus.
Kooris laulavad koorilauluhuvilised Kiili vallast ja selle vahetust lähedusest. Koori read on täienenud uute noorte lauljatega, mis on koori kõlapildile väga positiivselt mõjunud.  Koor esineb regulaarselt Kiili valla ja rahvamaja korraldatud üritustel.

Tunnustused

Erki Meisteri kantaadi "Anima Horum Bona" esmaettekandega pälviti tunnustus "Kiili valla aasta tegu – 2009".  Ettekanne valmis koostöös Kiili Kunstide Kooli kammerorkestriga 2009. aasta sügisel.

Avaldatud helisalvestised

2011. aasta detsembris ilmus Kiili vallavalitsuse ja Eesti Kultuurkapitali toel CD-plaat "Anima Horum Bona". Plaadi materjal on salvestatud Jüri kirikus oktoobris 2010.
Aleuudi süvik

Aleuudi süvik on ookeanisüvik Vaikse ookeani põhjaosas, mandrilaamade piiril, mis jookseb piki Alaska lõunarannikut ja Aleuudi saari. Süvik on umbes 3400 km pikkune, ulatudes kolme süviku kohtumispunktist, kus puutub kokku Ulahhani süvikuga läänes ja Kuriili-Kamtšatka süviku põhjaosaga, kohtumispunktini Kuninganna Charlotte'i süvikuga idas. Idaosas liigitatakse see piirisüvikuks, kuna Aleuudi süvik paikneb kontinendi piiril. Süvikuga paralleelsel Aleuudi subduktsioonil lasub Aleuudi kaar, vulkaaniliste saarte rida, mis kulgeb läbi avamere Alaska poolsaarest läände. Aleuudi süvik asub tektooniliste laamade piiril, kus Põhja-Ameerika laam surub Vaikse ookeani laama alla umbes 45° nurga all. Süviku laius kahaneb umbes 76 mm aastas.
Süviku sügavaim koht on 7822 meetrit allpool merepinda 51,21°N, 174,83°E.
Fresneli lääts

Fresneli lääts on õhuke optiline seade, mis võimaldab valgust koondada ja suunata.
Läätse töö põhineb valguse murdumisel ning sellel, et valguse murdumine toimub ainult materjali pinnal, kui valgus liigub tihedamasse või hõredamasse keskkonda. See teadmine võimaldab kärpida klassikalise läätse mõõtmeid. Selle kärpimise tulemuseks on Fresneli lääts.

Fresneli lääts ja tavaline lääts

Fresneli lääts erineb tavalisesest läätsest ehituse poolest, mis toob endaga kaasa nii positiivseid kui ka negatiivseid omadusi.
Fresneli läätse head omadused on materjali kokkuhoid, sellega saavutatud kergus, tootmiskulude vähenemine (eriti suurte läätsede korral) ja väiksem valguse neeldumine.
Halvad küljed on pildi kvaliteedi halvenemine ja kromaatilise aberratsiooni tekkimine. Neid moonutusi põhjustab Fresneli läätsedes eri valguslainepikkuste erinev murdumisnurk.

Ajalugu

Georges-Louis Leclerc De Buffon (1707–1788) käis 1748. aastal välja mõtte läätse jagada kontsentrilisteks rõngasteks, et selle kaalu vähendada (aasta arv 1921–1923 olenevalt allikast). Umbes 70 aastat hiljem pani selle mõtte praktikasse teine prantsuse füüsik Augustin-Jean Fresnel. Ta sai Prantsuse riigilt 1819. aastal tellimuse parendada majakate valgustusvõimet. Ta otsustas selleks kasutada läätsi, mitte peegleid, mis olid tolle aja moodsaim lahendus. 1820ndate alguseks olid Fresneli läätsed esimestes majakates ja võrreldes tolleaegsete peegelmajakatega, mis suutsid kasutada ära umbes 17% valgusest, suutis Fresneli läätsede süsteem kasutatavaks muuta kuni 83% valgusest.
Fresnel ei olnud aga esimene, kes proovis läätsi majakates kasutada. 1752. aastal prooviti läätsi kasutada mitmes Lõuna-Inglismaa majakas, aga paksu klaasi ja selle halva kvaliteedi tõttu neeldus palju valgust klaasi ja seega oli nende efektiivsus väiksem kui tolleaegsetes peegellahendustes.
Fresneli lahendus erines varasematest, kuna see koosnes mitmest osast, mitte ühest suurest läätsest. Fresneli lääts koosnes mitmest peegeldavast prismaosast ja dioptrilisest läätsest seadme keskel.

Kasutusvaldkonnad

Kuigi prantsuse füüsik Augustin-Jean Fresnel ei olnud esimene, kes kavandas Fresneli läätse kontseptsiooni, suutis ta populariseerida nende kasutust majakates. Tänu tänapäevastele tootmisviisidele on võimalik Fresneli läätsesid kasutada mitmesugustes rakendustes. Fresneli läätsede abil on võimalik punktvalgusallikast tulevaid valguskiiri muuta paralleelseteks valgusvihkudeks, asetades läätse ühe fookuskauguse kaugusele valgusallikast.
Samuti on võimalik peaaegu paralleelseid valgusvihke, nagu päikesevalgus, koondada ühte punkti. Nii kasutatakse Fresneli läätsesid päikesepatareides.
Fresneli läätsesid kasutatakse ka suurenduse saamise eesmärgil, kuid kuna Fresneli lääts moonutab optilisi kujutisi, ei ole see soovitatav.

Tootmine

Esimesed Fresneli läätsed tehti klaasist, millele anti kuju lihvides.
Tänapäeval on lisaks klaasile kasutusel ka akrüülid, polükarbonaadid ja muud optiliselt läbipaistvad ained.
Suur osa Fresneli läätsedest tehakse tänapäeval kuumpressimismeetodil. Kuumpressimine on protsess, mille käigus läätse vajalik kuju saavutatakse plastplaadi kuumutamisel ja vastava vormiga survestamisel.
Sadomasohhism

Sadomasohhism (lühendatult S&M või S/M) on sadistlik-masohhistlik suhe: naudingu saamine kellegi piinamisest ja enda piinata laskmisest.
Sadomasohhism, millest saadakse seksuaalset naudingut, on seksuoloogiliselt üks parafiiliatest.
Jelena Hartšenko

Jelena Hartšenko (sündinud 23. detsembril 1975) on Eesti majandusteadlane. Tema uurimisvaldkonnaks on jaepanganduse areng Eestis ja maailmas.
Aastast 1993 õpib ta Tallinna Tehnikaülikoolis, kus kaitses 1998 bakalaureusekraadi ja 2000 magistrikraadi. Viimane anti talle Enn Listra juhendatud uurimuse "Jaepanganduse arenguperspektiivid konsolideeruvas ja internatsionaliseeruvas finantskeskonnas" eest. Alates 2002. aastast on ta sama ülikooli doktorant, kirjutades August Aarma juhendamisel väitekirja jaepanganduse arengust Eestis.
Alates 1998. aastast töötab Jelena Hartšenko Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna statistika ja ökonomeetria õppetoolis lektorina.
Ta on osalenud arvukates Eesti Teadusfondi rahastatud uurimisprojektides ning avaldanud artikleid Eesti erapankade efektiivsusest, Baltimaade pankade finantsinstrumentide ja finantssektori arengust.
2007. aastal pälvis ta Rein Otsasoni Fondi stipendiumi.
Tori raamatukogu

Tori raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Tori vallas Tori asulas. Raamatukogu juhataja on Aita Puust.
IATA lennufirmakood

IATA lennufirmakood on kahetäheline kood, millega Rahvusvaheline Lennutranspordi Ühendus (IATA, International Air Transport Association) tähistab lennufirmasid. Need moodustavad lennu numbri kaks esimest märki (näiteks OV 177: Estonian Airi lend 177 Tallinn-Brüssel). IATA koode kasutatakse näiteks sõiduplaanides, piletite reserveerimisel.
IATA koodid ei ole unikaalsed, näiteks kood EZ tähistab nii USA firmat Evergreen International Airlines kui Taani firmat Sun Air of Scandinavia.
IATA koodid asendatakse aja jooksul kolmetäheliste ICAO lennufirmakoodidega.
Jakuudi kubermang

Jakuudi kubermang (vene keeles Якутская губерния) oli lühikest aega Vene SFNV koosseisus eksisteerinud haldusüksus.
Kubermang eksisteeris aastatel 1920–1922 põlistel Jakuutia aladel. Kubermangu halduskeskus oli Jakutsk.
1920. aasta aprillis muudeti Jakuudi oblast Irkutski kubermangu erirajooniks, sama aasta septembris iseseisvaks Jakuudi kubermanguks. 1922. aastal moodustati Jakuudi kubermangu territooriumil Jakuudi ANSV.
Savioidu pae

Savioidu pae on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe vasakkalda lookes Kiidjärve sillast umbes 2,5 km allavoolu. Savioidu pae paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal.
Savioidu pae on Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand. Savioidu pae on kuni 5 meetrit kõrge paljand 12 meetri kõrguse jõekalda jalamil ja langeb järsu seinana vette. Savioidu pae on 100 meetrit pikk, kuid jagatud sälkorgudega kolmeks osaks. Enne Saesaare paisjärve rajamist moodustasid Piirioidu pae, Savioidu pae ja Mõtstare mägi ühe pideva 700 meetri pikkuse paljandi.
Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit

Liikmed

ITU liikmeteks võivad astuda nii riigid, keda selles esindavad valitsused, ja saada liikmesriikideks, kui ka eraorganisatsioonid, näiteks meediaettevõtted, sidevahendite tootjad, meediat rahastavad üksused, teadusorganisatsioonid ning rahvusvahelised ja riigisisesed sideorganisatsioonid, mis võivad saada sektoriliikmeteks.
Eraettevõtted ja muud organisatsioonid võivad osaleda ühes või mitmes liidu kolmest sektorist vastavalt nende huvisfäärile. ITU sektori liikmed arendavad tehnilisi standardeid, mis on aluseks tulevastele sidesüsteemidele ning kujundavad tuleviku võrke ja teenuseid. Lisaks omandavad sektori liikmed juurdepääsu teabe salajastele esmaallikatele, mis võib nende äritegevuses suureks kasuks tulla.
Makira

Makira (varasem ametlik nimi San Cristobal) on Saalomoni Saartele kuuluv vulkaaniline saar Vaikses ookeanis, üks Saalomoni saartest.
Makirast põhja jääb Malaita, loodesse Guadalcanal, edelasse Rennell ja Bellona, kaugemale itta Santa Cruzi saared ja lõunasse Vanuatu mereala, kus küll saari ei leidu. Kaugus Austraalia rannikust on 1750 km. Makira pindala on 3188 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1249 meetrit.  1999. aasta seisuga elas saarel 10 000 inimest.

Haldus

Makira moodustab Makira-Ulawa provintsi põhiosa. Provintsi kuuluvad ka Makira läheduses olevad Uki ja Ulawa saarekesed. Suurim asula saarel ja provintsi halduskeskus on Kirakira küla. Veel asuvad saarel Ubuna ja Nafinuatogho küla.

Loodus

Vulkaanilisest päritolust hoolimata on saarel palju soid, kus elavad krokodillid. Saarel valitseb niiske troopiline kliima.

Ajalugu

Makira asustasid esimestena umbes 1400 aastat tagasi Lapita kultuuri kandjad. Eurooplaste jaoks avastas saare 1568 Hispaania meresõitja Alvaro Mendagna de Meira. 15. märtsil 1893 kuulutati saar Suurbritannia protektoraadiks. 1971 sai ta osaks Suurbritannia Lääne-Vaikse ookeani territooriumist. 1978 Saalomoni Saared iseseisvus.

Keeled

Kohalikud elanikud räägivad viit keelt, mis kuuluvad kõik Melaneesia keelte hulka. 1999. aastal oli nende kõnelejate arv järgmine: arosi keel saare loodeosas 6750, bauro keel keskosas 3420, kahua keel lõunaosas 3000, owa keel lõunaosas 3069 ja fagani keel loodeosas 902. Keelte kõnelejate arvude summa ületab märgatavalt saareelanike arvu, millest saab järeldada, et kakskeelsus on saarel üldlevinud.

Majandus

Saareelanike peamised elatusalad on põllumajandus ja metsatööstus. Kasvatatakse mitmesuguseid juurvilju, eriti jamssi ja tarot, samuti sigu. Rannikul kasvatatakse kookospalme. Tegeldakse jahipidamise ja kalapüügiga.
Elanikud kummardavad erinevaid vaime ja jumalusi, samuti esivanemaid. Auväärsete meeste hulgas on levinud mitmenaisepidamine. Elanikkond jaotub hõimudesse. Hõimupealiku tiitel on päritav. Hõimude eluviis on rangelt patriarhaalne.
Minevikus kasutati rahana teokarpe.
Makiral on lennujaam.
Kroomhüdroksiidroheline

Kroomhüdroksiidroheline, tuntud ka nimede all Pannetier' roheline, Guignet' roheline ja inglise keelest laenatud nimega viridiaan, on sinakasroheline värvipigment, hüdreeritud kroom(III)oksiid.
Eesti keeles on kasutatud ka nimetust kroomoksüüd-smaragdroheline või lihtsalt smaragdroheline.
Rahvusvahelises värvainete indeksis on kroomhüdroksiidrohelise tähised C.I. 77289 ja PG 18 (Pigment green 18).

Ajalugu

Kroom avastati 1797. aastal, kroomi oksiidide kasutamine uute sünteetiliste roheliste pigmentidena algas 19. sajandi alguses, kuna varem segati rohelisi toone valdavalt kollastest ja sinistest, nagu kroomrohelise (vert Anglais) nime all tuntud segu. Kroomhüdroksiidrohelise sünteesis esimesena Pariisi värvitootja Pannetier 1838. aasta paiku, sõltumatult avastas ja patenteeris selle valmistamise protsessi prantsuse keemik Guignet 1859. aastal. 19. sajandil piiras kroomoksiidide laialdast kasutamist kõrge hind. Pigmendi edu tagas suuresti selle mittemürgisus võrreldes muude 19. sajandil populaarsete roheliste värvidega, nagu Scheele roheline või Schweinfurti roheline.

Omadused

Kroomhüdroksiidrohelise valem on Cr₂O₃ • 2 H₂O. Tegemist on kroom(III)oksiidi hüdraadiga, kus vee molekulid on ühendi kristallstruktuuri osa. Kristallid on ereda sinakasrohelise värvusega, neist valmistatud värvid on pleekimiskindlad, keemiliselt stabiilsed ja hea ilmastikukindlusega. Kroomhüdroksiidroheline sobib kõigi teiste värvipigmentidega, seda saab segada kõikide teiste värvidega. Erinevalt kroomoksiidrohelisest on ta kattevõime väike, värv on pigem transparentne. Akvarellvärvina annab kroomhüdroksiidroheline, võrreldes toonilt sarnase ftalotsüaniinrohelisega, segamisel teiste pigmentidega mahedamaid toone, ent märgatav on pigmendi teralisus värvipinnas.

Kasutamine

Maalikunstis asendas kroomhüdroksiidroheline kiiresti mürgised vaserohelise ja Schweinfurti rohelise. Veel on seda pigmenti kasutatud kosmeetikas, samuti trükitehnikas, näiteks tapeetide ja rahatähtede trükkimisel, ning hea stabiilsuse tõttu maalrivärvi ühe toonijana.
Kroomhüdroksiidrohelise segu tsinkkollasega tuntakse nime all Victoria roheline või permanent green, mille kunstikaupade müüjad on tõlkinud eesti keelde permanentroheline.
Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing

Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing (9. mai 1884 Kuressaare – 12. detsember 1947 Leipzig) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas gümnaasiumi Kuressaares. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1904–1911. Prooviaastal oli ta Maarja-Magdaleena koguduses. Ordineeriti õpetajaks 25. detsembril 1912.
Oli 1912–1939 Karksi Peetri koguduse õpetaja.
Läks aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1945 Lääne-Preisimaal Gollubi koguduse pastor (praegu Golub-Dobrzyń Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Jäi aastal 1945 emerituuri. Suri aastal 1947 Leipzigis.

Isiklikku

Tema isa Ludwig Michael Amandus Masing oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja. Äi, praost Carl Schlau, oli pastor Salatsis.
Heinrich Viidekop

Heinrich August Viidekop (USA-s kasutas ka eesnime Henry; 4. juuni 1901 Reiu vald, Pärnumaa – 1985 Delaware) oli Eesti kohtunik.
Ta õppis aastail 1925–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Heinrich Viidekop oli aastail 1920–1924 kantseleiametnik Pärnu 2. jaoskonnakohtuniku, 1924–1929 Pärnu 1. jaoskonna kohtu-uurija juures, 1929–1938 Viljandi Ringkonnakohtu kohtuameti kandidaat, 1930–1938 ka ringkonnakohtu üldsekretär, 1938 Paide jaoskonna kohtu-uurija, alates 1939. aastast Rakvere 1. jaoskonnakohtunik. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale.
Robert Gabriel Mugabe rahvusvaheline lennujaam

Robert Gabriel Mugabe rahvusvaheline lennujaam (IATA: HRE, ICAO: FVHA), varem tuntud kui Harare rahvusvaheline lennujaam, on rahvusvaheline lennujaam Harares Zimbabwes. Lennujaam on Zimbabwe rahvusliku lennufirma Air Zimbabwe kodulennujaam. Lennujaama läbis 2009. aastal rohkem kui 600 000 reisijat.
Contia

Sigimisvorm

Nende üsna väikeste madude (nii pikkuselt kui ka kaalult, mao kaal on keskmiselt 12 g) sigimisvormiks on ovipaaria.

Levila

Nad elavad Briti Columbias ning USA Washingtoni, Oregoni ja California osariikides.
Kommunismi Lipp

Kommunismi Lipp oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Otepääl 15. märtsist 1951 kuni 13. jaanuarini 1959, EKP Otepää Rajoonikomitee ja Otepää Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Otepää rajooni likvideerimisega.
Edward T. Hall

Edward Twitchell Hall, Jr (16. mai 1914 Webster Groves, Missouri osariik – 20. juuli 2009 Santa Fe) oli USA antropoloog ja kultuuridevaheliste erinevuste uurija.
Hall võttis kasutusele prokseemika mõiste, kirjeldamaks inimeste kultuurist sõltuvalt erinevat ruumikasutust. Eriliselt rõhutas Hall ruumikasutust isikutevahelises suhtluses.

Elulugu

1933–1937 jälgis Hall navaho ja hopi indiaanlaste elu Arizona reservaatides ja kirjutas kogemustest autobiograafilise teose "West of the Thirties". 1942 sai ta doktorikraadi Columbia Ülikoolist (Columbia University) ning jätkas välitöid ja teiste kultuuridega seotud kogemuste kogumist Euroopas, Lähis-Idas ja Aasias (näiteks teenis ta Teise maailmasõja ajal USA armees Euroopas ja Filipiinidel). 1950. aastatel töötas ta USA välisministeeriumis Välisteenistuse Instituudis (Foreign Service Institute, FSI) õpetades välisteenistuse personalile kultuuridevahelise kommunikatsiooni nippe. Hall kirjutas mitu populaarset raamatut praktiliste nõuannetega kultuuridevahelise kommunikatsiooni situatsioonides hakkama saamiseks ja teda peetakse kultuuridevahelise kommunikatsiooni kui akadeemilise distsipliini rajajaks. Elu jooksul õpetas Hall ka mitmes ülikoolis.

Olulisemad teosed

Raamatus "The Hidden Dimension" kirjeldas ta kultuurist tingitud ajalisi ja ruumilisi mõõtmeid, mis meid kõiki ümbritsevad (näiteks füüsiline kaugus, mida inimesed erinevates olukordades hoiavad – ühtedes kultuurides vajavad inimesed enese mingis olukorras mugavalt tundmiseks suuremat isiklikku ruumi kui teistes). Raamat valmis CIA rahalise toetusega.
Raamatus "The Silent Language" võttis Hall kasutusele termini ’polükrooniline’ (ka 'polükroonne), kirjeldamaks inimeste võimet tegelda samaaegselt mitme tegevusega. ’Monokroonilised’ (ka 'monokroonsed') inimesed ja kultuurid seevastu teevad asju pigem järgemööda.
Raamatus "Beyond Culture" tarvitas Hall mõisteid ’tugeva kontekstiga kultuur’ (ka ’kõrge kontekstiga kultuur’) (high-context culture) ja ’nõrga kontekstiga kultuur’ (ka ’madala kontekstiga kultuur’) (low-context culture). Kultuurist sõltub, kas inimesed kasutavad tavaolukordades pigem tugeva või nõrga kontekstiga sõnumeid. Tugeva kontekstiga kultuurides jäetakse paljud asjad ütlemata – informatsioon sisaldub kontekstis, nii et verbaalne sõnum võib sisaldada vähem infot. Seega saab tugeva kontekstiga kultuuris sõnavalik väga oluliseks, kuna sisegrupile (in-group) saab keerulise sõnumi edastada efektiivselt ka väheste sõnadega. Nõrga kontekstiga kultuurides peab kõneleja seevastu palju eksplitsiitsem olema (asjast otse rääkima) ja ühe sõna tähendus ei ole nii oluline.
Hüdrograafialaev

Hüdrograafialaev on veealade laevatatavuse korraldamiseks vajalike (ehk hüdrograafia-) tööde läbiviimiseks mõeldud laev või abilaev. 
Väiksemaid hüdrograafiaaluseid võidakse klassifitseerida hüdrograafiakaatriteks.
AMOLED

AMOLED (lühend ingl k sõnades active-matrix organic light-emitting diode, ’aktiivmaatriksiga orgaaniline valgusdiood’) on Samsungi väljatöötatud OLED-ekraani tehnika, milles kasutatakse ekraani pikslite aktiivset adresseerimissüsteemi. Aktiivelemendina toimib iga pildielemendi all paiknev õhukesekileline väljatransistor (ingl thin film transistor, lühend TFT) koos kondensaatoriga, mis tüürsignaaliga saabuvat laengut säilitades hoiab piksli heleduse püsivana seni, kuni järgmises kaadris saabub järjekordne värskendussignaal. Niisiis toimub pikslitele tüürsignaali andmine AMOLED-ekraanis samamoodi kui LCD TFT vedelkristallkuvaris.
AMOLED-ekraane kasutatakse laialdaselt nutitelefonides, samuti muudes kaasaskantavates seadmetes (nutikellad, aktiivsusmonitorid kaamerad, tahvelarvutid). Esimesed AMOLED-telerid tulid müügile 2015. aastal.
Puutetundliku kihiga Super-AMOLED-ekraan võeti Samsungi telefonid es kasutusele 2010. aastal.

Ehitus

AMOLED-ekraan koosneb OLED-pikslite maatriksist. OLED-pikslid on paigutatud õhukestele kiletransistoritele (TFT). Üldjuhul tüürib iga piksli laengut kaks TFT-d: üks alustab ja lõpetab kondensaatori laadimist ning teine hoiab piksli voolu püsivana. Sealjuures ei ole vaja suurt voolutugevust erinevalt passiivmaatriksiga OLED-idest.
Kiletransistorid luuakse  polükristallilisest või amorfsest ränist aluspinnal (substraadil). Mõlemal juhul on võimalik toota substraate suhteliselt madalal temperatuuril (alla 150 °C) otse painduvatele pindadele, saades nii painduvad AMOLED-ekraanid.
Viljandi sümfooniaorkester

Viljandi sümfooniaorkester oli aastal 1920 asutatud ja Viljandis tegutsenud sümfooniaorkester.
Orkestri tegevus 1930ndatel peaaegu lakkas. Aastatel 1947–1961 tegutses orkester aktiivselt.
Koori on juhtinud Heinrich Sarri, Karl Grünvald, Augustin Pung.
Metskalkun

Toitumine

Metskalkunid on omnivoorid. Nende toiduks on puuvõrsed, putukad, marjad, seemned ja ka kahepaiksed. 
Kalkunipopulatsioonid võivad kasvada väga suureks ja tihedaks nende võime tõttu süüa eri päeva osadel erinevaid toite.

Eluviis ja paaritumine

Metskalkunid on polügaamsed, paaritudes võimalikult paljude emastega. Paaritumine kestab märtsist aprillini. See kõik toimub veel siis, kui linnud on parvena talvituspaikades.
Kui paaritumine on läbi, otsivad emased endale sobiva pesakoha. Pesad on madalad lohud maapinnas, täidetud peenikeste puuokstega. Mune on harilikult 10–14, tavaliselt munetakse 1 päevas. Välja hautakse need vähemalt 28 päevaga.
Pojad on algul kollakad, pruunide triipudega. Hiljem omandavad need kalkunitele omase läikivmusta tooni.

Arvukus

Metskalkunite arvukus on alates 20. sajandist pidevalt kasvanud.
Balti Agronoomide Liit

Balti Agronoomide Liit oli Baltimaade ja Soome agronoomide kutseühinguid koondav liit. Liit asutati 1926 Tartus. Liidu ülesanne oli kutseühingutevahelise info jagamine ja teha koostööd õppe- ja uurimistegevuses.
Liit korraldas iga kahe aasta tagant Balti agronoomide kongressi. Kongresside protokollid avaldati ka saksa keeles trükitult.