Meriküla

Ajalugu

Meriküla (vahel ka Mereküla, Merrenküll) küla asutati pärast 1653. aastat, kui sinna asusid elama vanausuliste perekonnad. Hiljem liitus nendega veel teisigi vanausuliste perekondi.
1726. aasta adrarevisjoni andmetel elas Merikülas 15 peret.
1861. aastal eraldati Laagna mõisast Meriküla ja Udria küla koos metsa ja maadega Mustajõe mõisast ning asutati Meriküla poolmõis. Meriküla mõis sai ka Udria maadel oleva Hanela karjamõisa. Ehitati härrastemaja ning selle ümber kujundati park.
Narva raehärra William Richard Gendt ehitas 1863. aastal Merikülla luteriusu kabeli, mida kutsuti Metsakabeliks (Waldkapelle). Kabelis oli 150 istekohta ja jumalateenistusi peeti ainult suvel. Gendt oli ka Meriküla suvituskoha aktiivne propageerija. 
Tema algatusel ilmus teatmikesse uus paik Meriküla suvituskoht (Bad Merreküll). 1863. aastat võib lugeda Meriküla kui suvituskoha algusaastaks. 1877. aastal püstitati Gendtile kabeli juurde ausammas kui Meriküla kuurordi asutajale. Ausammas on säilinud tänaseni, kuigi vajab korrastamist. Kabel teisaldati aga 1960. aastate algul Narva-Jõesuu õigeusu kirikuks. 
19. sajandi lõpuks oli Meriküla juba tuntud suvituskoht. Valminud olid kuurhoone, pansionaat, avatud oli telegraaf, postkontor, suviti töötasid apteek ja vesiravila. Kuurordis oli üle 90 suvila. Vesiravila arstina sai tuntuks kindral doktor Anton Riilman, kes ka ise suviti seal elas ja praktiseeris. 
Merikülas on puhanud ja loometööd teinud paljud vene aristokraadid ja loomeinimesed: Anna Pavlova, Ivan Šiškin, kes tõi siia puhkama ja maalima ka oma õpilased ja tulevased kunstnikud Aleksandr Borissovi, Nikolai Himona ja P. Wagneri. Sellest ajajärgust pärinevad näiteks Šiškini maalid "Merekallas", "Männisalu", "Päikeseline päev" jt. Suviti maalimas käinud Peterburi Kunstide Akadeemia professoril Arseni Meštšerskil valmisid seal tuntumatest töödest "Narva lahe rannik" (1886), "Narva lahes" (1888), "Narva reid" (1890). Siin puhkasid ka Kliment Timirjazev, Nikolai Leskov, Lidia Vesselitskaja, Konstantin Blamont jt. 
Meriküla on olnud puhkepaigaks ka eesti inimesele. Seal on puhanud ja tööd teinud Miina Härma, Raimund Kull, Artur Kapp, Eugen Kapp ja paljud teised.
  
Meriküla kui suvituskoha hiilgeaeg oli 1914. aasta sõjasuveni. I maailmasõja lahingute käigus said paljud hooned kannatada, osa hävis, kuid Meriküla on puhkekohana kasutatud kuni tänapäevanai. 
Meriküla rand on Eesti kõige pikema puhta laia liivaranna (12 km, algab Udria küla piirides, edasi Meriküla, Auga ja lõpeb Narva-Jõesuus Narva jõega) üks osa. 
I maailmasõja ajal ehitati Merikülla Peterburi kaitsekava järgi oli Narva regioonis paikneva Meriküla-Rankisaari  vahelisel ala varupositsiooni ülesandeks tõkestada eelnevatest positsioonidest läbimurdnud vaenuliku laevastiku tee Peterburini. Meriküla-Rankisaari varupositsioon, lääne poolt vaadatuna oli järjekorras eelviimane, seitsmes   positsioon enne pealinna Peterburi. Peeter Suure merekindluse Kroonlinna kindluse varupositsiooni lõunapoolseim Narva Suurtükiväepositsiooni patarei nr 1 rajati Narvast läände, Meriküla piirkonda. Selle ehituse käigus sai kannatada osa hoonestust. Rannapatareile ehitati lõuna pool maanteed võimsad betoonpunkrid ja kahurialused ning selle varustamiseks kitsarööpmeline raudtee Auvere raudteejaamast Meriküla patareini.  Varupositsioonil jäid tööd 1916. aastal lõpetamata. 
Teise maailmasõja ajal 14. veebruaril 1944 maabus Merikülas Balti laevastiku dessant 516 võitlejat major Stepan Maslovi juhatusel, kellele oli tehtud ülesanne murda läbi Auvere raudteejaama ja ühineda sealsete Punaarmee üksustega. Samuti oli neile antud korraldus kohelda kohalikke inimesi kui vaenlasi, põletada kõik hooned ja tappa kõik vene keelt mitterääkivad inimesed. Merikülas mõrvasid nad täägilöökidega Meta Süvalepa koos väikse pojaga. Dessant hävitati täielikult järgmisel päeval, mistõttu nad ei saanud oma ülesandeid täita. Meriküla dessandi mälestuseks püstitati 1972. aastal mälestusmärk Meriküla panga algusse selle merepoolsele nukile – kohta, kus Põhja-Eesti pank pöördub lõunasse. Mälestusmärgi kujundas Peeter Somelar.