google/wiki40b huggingface dataset:
August Suup

August Suup VR II/3 (12/24. jaanuar 1898 Laeva vald, Tartumaa – 16. aprill 1919 Zagorje küla, Petserimaa) oli Eesti sõjaväelane (reamees, 1919).
Ta osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja Kuperjanovi partisanide pataljoni koosseisus Vabadussõjas. Postuumselt anti talle 15. septembril 1920 II liigi 3. järgu Vabadusrist (hinnates vahvust, mis Teie ülesnäitanud Sagorje lahingus 17 aprillil 1919 a.).
Ptolemaios

Elust

Tema isiklikust elust pole palju teada, arvatakse, et ta sündis ja elas kogu oma elu Egiptuses, mis oli sel ajal Rooma riigi provints. Perekonnanime järgi oletatakse, et tegu oli kreeklase või helleniseerunud egiptlasega. Eesnimi viitab sellele, et tema (või keegi ta vanematest) oli saanud Rooma kodanikuks.
Araabia allikate järgi arvatakse, et Klaudios Ptolemaios oli pärit Ülem-Egiptusest.

Tähtsusest

Ptolemaiosest on järele jäänud mitu olulist tööd, sealhulgas optikast ja muusikateooriast. Kuid kõige kuulsamad on tema astronoomia-, geograafia- ja astroloogiaalased saavutused.

Astroloogias

Oma peamises astroloogiaraamatus "Tetrabiblos" püüdis ta astroloogiat esitada igati ratsionaalselt, põhjalikult ja süstemaatiliselt. Seda raamatut saatiski suur edu antiikajal ja ka islamimaailmas. Raamat oli väga tuntud ka keskaegses Euroopas.

Geograafias

Ptolemaiose tuntuim geograafiateos on "Geographia". Selles võttis ta kokku kõik Rooma impeeriumi aegsed geograafiateadmised. Rooma riigist kaugemalt jäävate alade kirjeldused ei ole tal aga alati usaldusväärsed.
Selles teoses kasutas Ptolemaios koordinaatide võrku, võttes laiuse aluseks ekvaatori. Pikkuskraadide alguseks (nullmeridiaaniks) valis ta läänepoolseima piirkonna, mida teadis – Roheneemesaared. Ptolemaios täiustas ka kaartide projektsioone.

Astronoomias

Ilmselt kõige suuremaks osutus Ptolemaiose mõju astronoomias. Tema araabiakeelse nime järgi tuntud teos "Almagest" (eesti keeles "Suurim ehitus"), oli järgmise viieteistkümne sajandi jooksul tuntuim ja hinnatuim astronoomiateos. Selles raamatus avaldas Ptolemaios oma maailmapildi, mis oli geotsentrilise maailmasüsteemi eri juht. See oli parim geotsentriline maailmasüsteem ja sellest sai geotsentrilise maailmasüsteemi sünonüüm.

Muusikas

Ptolemaios lõi selgelt ja täpselt sõnastatud õpetuse muusikateooriast pealkirjaga "Harmonika". Selles kritiseerib ta nii Pythagorast kui ka Aristoxenost; Pythagorast järelduste pärast, millel puuduvad seosed vaadeldavate fenomenidega, ja Aristoxenost intervallide ebatäpse määratlemise pärast selle asemel, et kasutada nende kirjeldamiseks täpseid matemaatilisi suhtarve. Ptolemaios jagas oktavi 7 astmeks.
Traakia (Kreeka geograafiline piirkond)

Traakia (Θράκη (Thráki)) ehk Lääne-Traakia (Δυτική Θράκη (Dytikí Thráki)) on üks Kreeka geograafilistest piirkondadest. Traakia geograafiline piirkond asub Kreeka kirdeosas Makedoonia geograafilise piirkonna ja Ida-Traakia vahel. See on Traakia Kreekale kuuluv osa (teised osad on Ida-Traakia Türgis ja Põhja-Traakia Bulgaarias).
Halduslikult paikneb see Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas. See jaguneb Xánthi piirkonnaüksuseks, Rodope piirkonnaüksuseks ja Évrose piirkonnaüksuseks.
Uudisteagregaator

Uudisteagregaator ehk agregaator on arvutiprogramm, mis koondab uudised (uuendused) mitmelt jälgitavalt veebilehelt.
Vastavalt arvutikasutaja tellimusele koondatakse infovood lühendatud kujul (pealkirjade või esimeste lausetena) ühte kohta. Kasutajal on võimalik kiiresti ära tunda teda huvitav info ning jätkata lugemist algallikast. Agregaator ei too kaasa reklaami ega muud segavat.
Fargo (Põhja-Dakota)

Ajalugu

Linn asutati 1871. aastal Red River of the North'ina tuntud jõe lammil.

Haridus

Fargos on viisteist avalikku algkooli, kolm põhikooli ja neli keskkooli. Samuti asub linnas mitu erakooli.
Kõrgkoolidest asub linnas 1890. aastal asutatud Põhja-Dakota Riiklik Ülikool, milles õpib üle 14 000 tudengi.

Transport

Fargo on ümbritseva piirkonna jaoks peamine transpordisõlm, sest seal ristuvad osariikidevaheliste kiirteed I-29 ja I-94. Linna teenindab ka Hectori rahvusvaheline lennujaam.

Kultuur

Kesklinnas asuv Plainsi kunstimuuseum on osariigi suurim kunstimuuseum, mille kogudes on üle 4000 teose.
Fargos filmiti Vendade Coenite 1996. aasta mängufilm "Fargo" ja seal on filmitud ka osa stseene Coenite filmist inspireeritud samanimelisest telesarjast, mis esilinastus 2014. aastal.
Miiduranna sadam

Miiduranna sadam (sadama kood: EE MDR) on sadam Miiduranna külas Viimsi poolsaare lääneküljel.
Sadama geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 0″ N, 24° 49′ 0″ E.
Sadama territoorium hõlmab 46 855 m² maa-ala ja 852 000 m² veeala.
Sadamas on 10 kaid üldpikkusega 925 m. Suurim sügavus kai ääres on 13 m.
Suurim võimalik laev: pikkus 195 m, laius 32 m, süvis 12,3 m.
Koma

Koma ( , ) on kirjavahemärk, mis sarnaneb kujult ülakoma ja ühekordse ülemise jutumärgiga, kuid asetseb neist erinevalt teksti alumisel joonel. Enamikus kirjaviisides kujutatakse seda kas väikese sirge, kaardus ja/või kaldu joonekesena või täidetud paunaga 9 sarnaselt.
Komal on eri keeltes ja kontekstides eri funktsioone, enamasti märgib see lauses pausi. Komaga eraldatakse loetelu elemente ja osalauseid. Tänapäevast koma kasutas kirjas esimesena itaalia humanist Aldus Manutius.
Koma kasutatakse ka diakriitikuna kombinatsioonis teiste märkidega.
Eesti keeles kasutatakse koma ka arvudes täis- ja murdosa eraldajana.
Aleksander Vunk

Aleksander Vunk (26. juuli 1883 Pärnu – 9. detsember 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ta oli Peipsi Laevastiku Divisjoni esimene ülem.
Gyula Juhász

Gyula Juhász (4. aprill 1883 Szeged – 6. aprill 1937 Szeged) oli ungari luuletaja. Ta oli 20. sajandi esimese poole Ungari üks tuntumaid luuletajaid, enne Attila Józsefit oli ta ungari lüürika üks väljendusrikkamaid esindajaid.
1893–1902 õppis ta Szegedi gümnaasiumis. 21. mail 1899 ilmusid tema esimesed luuletused ajalehes Szegedi Napló ja 25. augustil ilmus luuletus "Ovidius" ajalehes Budapesti Napló. 1903–1906 oli ta Budapesti ülikoolis ungari-ladina haru üliõpilane. Ta sõbrunes Mihály Babitsiga, Dezső Kosztolányiga ja Gábor Oláhigah. 26. novembril 1904 sai ta üliõpilaste meeleavaldusel politseiniku mõõgast kätte ja pähe haavata.
1905. aastal tutvus ta Endre Adyiga, kellele ta avaldas suurt mõju. Juhász sai varakult aru Adyi luuletajaandest. 
1906 sooritas ta õpetajaeksami ning õpetas seejärel Máramarosszigeti gümnaasiumis (1906–1908).
1907 ilmus Szegedis tema esimene luulekogu.
6. märtsil 1914 tulistas ta end Budapestis Nemzeti Szálló hotellis rindu. Ta raviti haiglas terveks. 8. jaanuaril 1917 sai ta närvivapustuse ja sattus jälle haiglasse. 9. aprillil tunnistati ta ametlikult vaimuhaigeks. Jaanuaris 1915 ilmus tema teine luulekogu "Új versek" ('uued luuletused').
Juhász Gyula oli kogu elu õnnetu ja üksildane inimene, kelle traagiline haigus ja pessimistlik iseloom jätsid jälje tema luulele. Tema stiili mõjutas sümbolism vähem kui suuri sajandialguse uuendajaid, tema keel oli konkreetsem ja selgem. Tema luuletused on üldiselt lühikesed.
Riigivolikogu

Riigivolikogu oli 1938. aasta põhiseaduse järgi kahekojalise Riigikogu 80-liikmeline esimene koda. Teine oli Riiginõukogu.
Riigivolikogu valis rahvas viieks aastaks. Valimisringkondi oli 80. Rahvuskogu esimese koja valimiste eeskujul rakendati isikuvalimist: igast valimisringkonnast valiti üks saadik. 
Oma raadiokõnes 31. detsembril 1934 ütles Riigivanem Konstantin Päts, iseloomustades põhimõtteid, millele tulevane rahvaesindus pidi tuginema: "Meie tahame anda niisuguse demokraatliku asutuse, mis tema rahvast väärt oleks, nii nagu Inglismaal, kus tuntakse austust ja lugupidamist parlamendi vastu. Meie tulevane Eesti riigi parlament ei pea olema niisugune, millest karikatuuri-ainet saada, vaid tõsine ja väärtuslik rahva esinduskogu, mille kohta keegi ei saa midagi halba ega naeruvääristavat öelda."

Riigivolikogu tegevus

Enne oma kohuste täitmisele asumist andsid Riigivolikogu liikmed 21. aprillil 1938 järgmise pühaliku tõotuse:
"Asudes Riigivolikogu liikme kohuste täitmisele olen teadlik, et kannan selles ülesandes vastutust Eesti Vabariigi ja oma südametunnistuse ees ning pühalikult tõotan ustavaks jääda Eesti Vabariigile ja tema põhiseaduslikule korrale ning pühendada oma jõu Eesti Vabariigi ja Eesti rahva heaolu ja tuleviku kindlustamisele."
Pärast pühaliku tõotuse andmist pidas Riigihoidja Konstantin Päts Riigivolikogule kõne, kus ta muuhulgas ütles:
"Lugupeetud Riigivolikogu liikmed! Kõik 80 rahva poolt valitud Riigivolikogu liiget on oma pühaliku tõotuse annud ja viimane takistus kõrgete kohuste täitmisele asumiseks kõrvaldatud. Asute nüüd oma suurte ja vastutusrikaste ülesannete täitmisele. Olen tõsiselt rõõmus, et võin teid tervitada ning teile jõudu ja edu soovida. Meie riik ja rahvas on raskeid aegu üle elanud. Polnud kerge neist ärevatest päevadest üle saada. Kuid neist on meie rahva kaine kaalumise ja mõistliku ettevaatlikkuse juures siiski verevalamiseta ja rahulikult üle saadud. Valitsuse tahtmine on olnud välja jõuda uuesti demokraatliku korra juure. See on meil nüüd korda läinud."
Esimese seadusena võttis I Riigivolikogu vastu Amnestiaseaduse.
I Riigivolikogu liikmed said istungjärkude aja eest kuutasu 180 krooni, korteriraha 40 krooni kuus läbi aasta ja tasuta sõidu riigiraudteel ja -laevadel. Riigivolikogu juhatuse liikmed said lisatasu 70 krooni kuus läbi aasta. Riigivolikogu esimees sai tasu ühistel alustel ministritega (500 krooni kuus ja sõiduraha 100 krooni kuus).
Viimane Riigivolikogu istungjärk lõpetati Vabariigi Presidendi otsusega 19. aprillist 1940.
I Riigivolikogu liikmetest viimasena elus olnud Mihkel Hansen suri 20. novembril 2004.
Riigivolikogu liikme lühend on rvkl.

II Riigivolikogu

II Riigivolikogu liikmete nimekiri avaldati Valimiste peakomitee otsusega 17. juulil 1940. Vastvalitud Riigivolikogu võttis 21. juulil 1940 vastu deklaratsiooni riigivõimust Eestis, millega Eesti kuulutati Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (RT 1940, 74, 733). Alates 25. augustist 1940 nimetati Riigivolikogu ümber Eesti NSV Ajutiseks Ülemnõukoguks ja alates 7. aprillist 1941 Eesti NSV Ülemnõukoguks.
Toiduga kindlustatus

Toiduga kindlustatus ehk toidujulgeolek (inglise food security) on olukord, kus teatud piirkonna või riigi inimestel on söögiks piisavalt toitu. Toidujulgeolek ei tähenda mitte ainult, et statistiliselt toodetakse piisavalt toitu, vaid toiduga varustatus peab olema stabiilne ja kõigile kättesaadav.
Toidujulgeolek on oluline küsimus Kolmanda maailma riikides, kus näljahädad ja alatoitlus on laialt levinud. Enamasti on selle peamised põhjused olnud poliitilised otsused ja majanduslikud muutused, mis on kohalikelt ära võtnud võimaluse tegeleda traditsioonilise elatusmajandusega ja nad ei suuda ennast kindlustada toiduga. Nõnda on juhtunud nt paljude Amazonase põlisrahvastega, kelle elukeskkonnale on peale tunginud suurmaaomanikud ja rahvusvahelised korporatsioonid.
Pereraadio

Rahvusvahelised saated

Pereraadio on praegu ainus Eestis rahvusvahelist ringhäälinguluba omav raadio. Tartu Pereraadio Ühing edastab 2001 algusest rahvusvahelise leviga programmi Semeinoje Radio sagedusel 1035 kHz Tartumaal Kavastus paiknevast satejaamast. Põhimasti kõrguseks on 145 m, suunamuutjal 100 m.
Pereraadio välismaine tavakuulajaskond ulatub Valgevenest ja Ukrainast kuni Venemaa Volga-äärsete piirkondadeni. Kõige enam tuleb kuulatavuse kohta teateid Lätist ja Venemaa kirdepiirkonnast. Pereraadio kuulatavuse tagasisidet on saatnud ka Madalmaades, Itaalias ja Permimaal asuvad kuulajad.
Algul oli jaama võimsuseks 50 kW ja saatjaks Harrise MW50. 2008. aasta suvel asendati see 100 kW Transradio (Telefunken) saatjaga (TRAM 100), mis võimaldab lisaks analoogsignaali edastamisele ka digitaalset DRM formaati. See võimaldab tulevikus parandada tunduvalt helikvaliteeti. 2010 aastal paigaldati veel teinegi 100 kW TRAM 100 saatja ning pärast seda on jaama koguvõimsuseks 200 kW. 2011. aastal muudeti levikarakteristikut, et suurendada signaali tugevust Leningradi oblastis ja Peterburi linnas. Ümberehitustööde käigus vähenes ka põhimasti kõrgus 100 meetrini.
Peamiselt venekeelse põhiprogrammi saatekava kujutab "segu" Eestis toodetavaist ning koostööpartnerite peamiselt Venemaal asuvate raadiostuudiotest saadavaist saateist.
Pereraadio peamine rahvusvahelisteks partneriteks on European Christian Radio Projects ning raadiomisjoniorganisatsioonid World Radio Missionary Fellowship ja Trans World Radio.

Pereraadio saatjad

Kesklainel (kHz):
Kavastu 1035 (RadioEli)
Ultralühilainel (MHz):
Haapsalu 89,4
Paluküla 88,7
Kuressaare 89,0
Puka 88,7 (ei tööta)
Rakvere 88,9
Tallinn 89,6
Tartu 89,0
Võru 95,7
Ahtme 88,2
Ahtme 98,2 (Semeinoje Radio)
Narva 95,6 (Semeinoje Radio)
Vahtra tänav (Narva)

Vahtra tänav on tänav Narvas Soldina linnaosas. See algab Partisani tänavalt, kulgeb lääne poole, ristub Tiimani tänavaga ja lõpeb Rahu tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 716 m.
Enne Teist maailmasõda oli selles piirkonnas Vahtra tänav, mis kulges V Kadastiku tänava ja Kadaka tänava vahel. Sõja ajal hävisid selles piirkonnas kõik tänavad.
Tänav rajati uuesti Narva linna RSN TK otsusega nr 121 26. novembrist 1948 Kirovi tänava nime all. See sai nime Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei tegelase Sergei Kirovi järgi. Narva Linnavolikogu määrusega nr 70/30 27. septembrist 1995 ennistati tänava nimi Vahtra tänav.
Mary Jane West-Eberhard

Mary Jane West-Eberhard (sündinud 20. augustil 1941 Pontiacis, Michiganis) on ameerika bioloogiateoreetik. Ta on tegelenud evolutsiooniteooriaga (eriti plastilisuse rolliga) ja sotsiaalsete herilaste uurimisega.
Ta on lõpetanud Michigani ülikooli.
Ta töötab Costa Ricas.
Ernst Birnbaum

Elulugu

Ernst Birnbaum sündis Rakke hobupostijaama sepa peres. Noorena siirdus ta Peterburgi, kus oli kolm aastat lukksepaõpilane, siis tööline masinatehases.
Aastatel 1915–1917 oli ta Venemaa Keisririigi armees. Ta saadeti teenima Viapori kindluse õhusõidu roodu. 1917. aastal astus ta Punakaarti, teenis 19. õhusõidu salgas, osales lõunarindel lahinguis Denikini vastu. 
Augustis 1919 lähetati ta Petrogradi Tööliste ja Talupoegade Punaarmee juhtivkoosseisu õhusõidukursustele, lõpetas kursuse 1920. aasta sügisel. Jätkas seejärel õpinguid Kõrgemas Õhusõidukoolis, mille lõpetas 1923. aasta suvel, sai punase sõjaväeõhusõitja kutse ning suunati teenima Oranienbaumi 4. suurtükiväe õhusõidusalka. Jaanuaris 1925 asus ta uuesti õppima Kõrgemas Õhusõidukoolis õhulaevapilootide kursusele, mille lõpetas sama aasta novembris. Teenis seejärel samas koolis instruktorina juhitavate õhupallide salgas ning seejärel kõrgema õhusõidukooli õppesalgas. Oli ka Leningradi Tehnoloogilise Instituudi komissar. 
1921. aastal tegi ta esimese vabalennu stratostaadiga, tõustes 4500 m kõrgusele. 1929. aastal õpetas ta piloteerimisoskust juba teistele stratonautidele. Aastatel 1930 kuni 1932 oli õhulaeva "Komsomolskaja Pravda" piloot ja ülema abi.
30. septembril 1933 tõusis ta koos Georgi Prokofjevi (1902–1939) ja Konstantin Godunoviga (1892–1965) stratostaadil SSSR-1 19 kilomeetri kõrgusele, ületades šveitslase Auguste Piccard'i (1884–1962) nimel olnud maailmarekordi. Saavutus püsis ametliku maailmarekordina hulk aastaid.
Pärast õnnestunud stratosfäärilendu määrati ta õhujõudude lahingulise ettevalmistuse valitsuse sektorijuhataja abiks. 1934. aastal Beringi mere jääoludes kahjustusi saanud laev "Tšeljuškini" meeskonna päästmiseks saadeti Tšukotkale ka kaks õhulaeva - "Smolnõi" ja "Komsomolskaja Pravda". Õhulaevade salga ülemaks määrati Birnbaum. Kuna salga teekond võttis kaua aega, siis päästetöödes nad tegelikult ei osalenud.
Pärast tagasipöördumist Tšukotkalt asus ta tööle Moskvas Konstantin Tsiolkovski nimelises õppekombinaadis Dirižabelstroi, kus pidas loenguid õhulaevade sõjalisest kasutamisest. 1935. aastal moodustati õhulaevade õppe- ja katseeskaader, mille ülemaks määrati Birnbaum. 
1936. aastal määrati Birnbaum moodustamisel olnud 10. üksiku tõkkeõhupallide divisjoni ülemaks. Nõukogude–Saksa sõja alguses oli ta 1. õhukaitse korpuse 9. tõkkeõhupallide polgu ülem. Hiljem oli polkovnik Birnbaum Moskva õhukaitse 2. tõkkeõhupallide diviisi ülem. 1945. aastal arvati tervislikel põhjustel reservi.
Ernst Birnbaum on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule.

Tunnustused

Ta on autasustatud kahe Lenini ordeni, Punalipu ordeni, Punatähe ordeni ja medalitega.

Mälestuse jäädvustamine

10. juunil 1972 avasid Nõukogude Liidu võimuesindajad Ernst Birnbaumi sünnikohas Rakkes mälestuskivi.
Rajalane

Rajalane oli aastatel 1919-1921 Valgas ilmunud, oma sõnate järgi, "demokraatline ajaleht, wäljaspool kõiki poliitilisi parteisid". Ajaleht oli peamiselt Valga ja teiste Eesti-Läti piiriäärsete alade eestlaste häälekandja ning oluline ametlikke ja avalikke teadete vahendaja. Esimene number ilmus 22. veebruaril 1919 pärast Valga vabastamist enamlaste käest. Algselt ajaleht ilmus kord nädalas ja siis kolm korda nädalas: teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval.
Ajalehte väljastas Adamsoni trükikojas "Valga Eesti Kirjastuse-Ühisus", mille moodustasid Artur Karl Kokkult, Johannes Kreideberg, Jaan Pommer ja August Kõiv. Lehe algataja oli Valga komandant Karl-Friedrich Kornel ja selle vastutav toimetaja oli alguses August Kõiv ning alates 1919. aasta aprillist Jaan Pommer. Algselt toimetus asus aadressis Pihkva tn. 5 "Ühistöö", alates 23. augustist Moskva tn 15/17 teisel korrusel ja alates oktoobrist 1919  linna komandantuuri uutes ruumides saksa seltsi "Musse" maja teisel korrusel. Jaanuaris 1920 toimetus kolis Vassili majja aadressis Pihkva tn 5, maakonnavalitsuse ruumidesse.
Jaan Pommer alustas uue ajalehe Lõuna-Eesti toimetamise 19. septembril 1921. Rajalase viimane number oli ilmunud 1. septembril.
Rahvusvaheline Ühistute Liit

Rahvusvaheline Ühistute Liit (International Co-operative Alliance, ICA) asutati 1895. aastal. Selle liikmeteks on riiklikud ja rahvusvahelised ühistegelised organisatsioonid kõikidelt elualadelt, sh põllumajanduse, töötleva tööstuse, kaubanduse, rahanduse, turismimajanduse, elamumajanduse ja infrastruktuuri haldamise valdkondadest, lisaks veel mitmesugused töö-, sotsiaal- ja kultuuriühistud. ICA ühendab enam kui 730 miljonit inimest ja 230 liikmesorganisatsiooni ligi sajast riigist.
Oma 1937. ja 1966. aasta ühistuidentiteedi deklaratsioonides määratles ja täpsustas ICA ühistute mõistet ja tööpõhimõtteid. Need deklaratsioonid on mõjutanud muuhulgas ka riikide ühistegevust sätestavat seadusandlust.
Tatami

Tatami (畳) on traditsiooniline Jaapani õlgmatt, millega kaetakse tubade põrandad.
Tatami on valmistatud riisiõlgedest ja selle pealispind on kaetud nööriga läbikootud hariliku loa (Juncus effusus) varte kihiga. Et tatami koos püsiks, ääristatakse see riidega. Tatami on umbes 5 cm paks, 90 cm lai ja 180 cm pikk. 
Kuna kõik tatamid valmistatakse alati ühesuurustena, siis ehitatakse toad seda arvesse võttes ning tubade suurust mõõdetaksegi tatamides. Ametlikus asjaajamises kasutatakse siiski pindalaühikuna tsubo't, mis võrdub ca 3,3 m² (ruut küljepikkusega 1 ken ehk 1,8 m).
Saulkrasti

Ajalugu

Saulkrasti alad kuulusid varem liivlaste Metsapoole maakonda. Sealsed maad jagunesid nelja mõisa vahel, alludes Bīriņi, Skulte,  Sēja ja Pabaži mõisadele. Aastal 1640 sai alguse  luterlik Pēterupe kogudus. Aastal 1823 rajati Bīriņi mõisa maadele Neibāde suvituskoht. Aastal 1898 rajati Pabaži mõisa maadele Katrīnbāde suvituskoht.
Aastal 1931 nimetati Katrīnbāde ümber Pabažiks. Aastal 1933 liideti Neibāde ja Pēterupe asula ühtseks Saulkrasti asulaks. Aastal 1950 sai asulast alev, toona liideti sellega Pabaži. Kuni aastani 1952 kandis asula ametlikult nime Saulkraste. Saulkrasti on linn alates 1991. aastast.

Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on  linnas riikliku kaitse all Ģelži pere suvila aadressil Inčupes iela 10, Pēterupe kiriku kantsel ja selle maalitud uksed ning A. A Pistohlkorsi epitaaf. Kohaliku kaitse all on elumaja aadressil Rīgas iela 41, sama maja kaev, Neibāde supelmaja, mälestusmärk Neibāde kuurordi asutajale Karl von Reiternile ja Neibāde metsavahi maja Forstei.
Looduskaitse all on  kaks mändi aadressil Ķīšupes iela 3, Pēterupes Līgotņe õpetajamaja allee, Pēterupe kirikumõisa pärnad, Pēterupe kirikumõisa tamm, mänd aadressil Rīgas iela 41A ja Katrīna pärn, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuid (valdavalt männid) linna mereranda palistavates metsades.
Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus

Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus (inglise Regional Environmental Center for Central and Eastern Europe, lühendatult REC) on rahvusvaheline valitsusväline, mittetulunduslik keskkonnaorganisatsioon. Keskkonnakeskuse peaeesmärgiks on Kesk- ja Ida-Euroopa maade keskkonnaprobleemide lahendamine, samuti tehakse tööd regionaalsete keskkonnaorganisatsioonide vahelise koostöö edendamiseks ja rahva keskkonnateadvuse tõstmiseks.
Eesti kohalik ühendus kannab 1995. aastast nime REC Estonia, aastast 1998 Sihtasutus REC Estonia.
Antti Tuuri

Antti Elias Tuuri (sündinud 1. oktoobril 1944 Kauhavas) on soome kirjanik. Hariduselt on ta diplomeeritud insener. Ta on tuntud Lõuna-Pohjanmaad kirjeldavate teostega. Tema teoste põhjal on tehtud filme ja teatrilavastusi. Lisaks romaanidele on ta kirjutanud novelle ja ligi sada kuuldemängu.
Ta on pälvinud Aleksis Kivi auhinna aastal 2009, Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna 1985. aastal ja Finlandia auhinna 1997. aastal.
Volgodonski tuumaelektrijaam

Volgodonski tuumaelektrijaam (vene Волгодонская АЭС), ka Rostovi tuumaelektrijaam (Ростовская АЭС), on Venemaal Rostovi oblastis Volgodonskist 12 km kaugusel asuv tuumaelektrijaam.
Jaama hakati ehitama 1. septembril 1981. Ehitus peatati 1990. aastal avalikkuse survel. Pärast projekti korrigeerimist ja kavandatavate reaktorite vähendamist 4-lt 2-le jätkati ehitust 2000. aastal. 30. märtsil 2001 hakkas tööle 1. reaktor (VVER-1000) võimsusega 1000 MW. 
2. reaktor valmis 2009. aastal ja hakkab elektrit tootma 2010. aasta kevadel. 
2009. aastal saadi ka 3. ja 4. reaktori ehitamisluba ning alustati 3. reaktori ehitust.
August Pedajas

August Pedajas (24. november 1930 Konguta vald – 4. aprill 1992) oli Eesti NSV põllumajandusjuht ja riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1962 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia ja aastal 1968 NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli.
Aastatel 1949–1952 töötas ta Torma masinatraktorijaamas jaoskonnaagronoomina ja vanemagronoomina, aastatel 1952–1956 Ahja masinatraktorijaama direktorina. Aastatel 1956–1962 oli ta Põlva rajooni RSN Täitevkomitee esimees. Aastatel 1962–1965 oli ta Viljandi Kolhoosi- ja Sovhoositootmise valitsuse juhataja, aastatel 1968–1969 Viljandi Rajooni Põllumajanduse Tootmisvalitsuse juhataja. Aastatel 1969–1970 oli ta EKP Viljandi Rajoonikomitee I sekretär. Aastatel 1970–1982 oli ta Eesti NSV varumisminister.
August Pedajas hukkus autoõnnetuses 4. aprillil 1992 Saaremaal ja ta maeti 11. aprillil 1992 Metsakalmistule.
Ta oli aastast 1952 NLKP liige, ta on olnud EKP Keskkomitee ja EKP revisjonikomisjoni liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX ja X koosseisu saadik.
Raanitsa vald

Raanitsa vald (saksa keeles Neuhof) oli vald Tartumaal Kambja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kambja vallaga.
Birgitta festival

Birgitta festival on 2005. aastast Tallinnas Pirita kloostri varemetes toimuv muusikateatri festival, mille asutaja ja kunstiline juht oli 2016. aastani Eri Klas. 
Festivali korraldab Tallinna Filharmoonia. 2016. aasta festivali alapealkiri oli "Armastusega Eri Klasilt". Tallinna Filharmoonia kunstiline juht on alates 2016. aastast Risto Joost.
Birgitta festival ühendab keskaegse kloostri hämara võlu tänapäeva muusikateatri viimase sõnaga. Lähiriikide ainus rahvusvaheline muusikateatri festival on Tallinna tunnusfestival, mis toimub igal aastal augustikuus. Festivalil etendatakse oopereid, ballette, lavastatud oratooriume, kaasaegse tantsu etendusi, muusikale ja teisi muusikateatri žanreid. Pirita kloostri varemed saavad festivali ajaks peale katuse, muutudes Birgitta ooperimajaks. Saalis on tõusuga tooliread ja mugavad istmed, etendustel on eesti- ja ingliskeelsed subtiitrid, territooriumil on avatud restoran ja kohvik.