google/wiki40b huggingface dataset:
Valge meri

Valge meri (vene Белое море, karjala Valkea meri, Vienanmeri, neenetsi Сэрако ям’) on Põhja-Jäämere sisemeri.
Valge meri piirneb põhjas Barentsi merega, millest seda eraldab Koola poolsaar. Valge ja Barentsi mere piiriks on Koola poolsaarel asuva Svjatoi Nossi neeme ja Kanini poolsaarel asuva Kanin Nossi neeme vaheline piir.
Valge mere pindala on u 90 000 km², maht 8000 km², keskmine sügavus on 67 m, suurim sügavus 350 m, soolsus 15–28‰.
Looded on üsna suured, kõige suuremad Mezeni lahes (7,7 m). Need on Põhja-Jäämere kõige suuremad looded. Valge mere kõige väiksemad looded (0,6 m) on Semža jõe suudmes.
Kogu Valge mere vesikond loetakse Venemaa siseveteks. Venemaad piiravast 12 merest on see pindalalt eelviimane: ainult Aasovi meri on temast väiksem.
Valge mere suurimad lahed on Kandalakša, Onega, Dvina ja Mezeni laht. Mere üksikud rannikulõigud kannavad Pomoori, Teri, Letni ja Karjala ranniku nime.
Valgesse merre suubuvatest jõgedest on suurimad Dvina, Onega ja Mezen.
Valge meri on Valge mere – Läänemere kanali ja Dvina kaudu laevatatavas ühenduses Läänemere ja Volga jõgikonnaga. Kanal rajati 1930. aastatel sunnitööliste poolt ja selle sügavus ei ületa 4 meetrit.
Mere ääres elanud põlisrahvad on põhjas saamid, läänes karjalased, idas ja lõunas pomoorid. Venelased asusid mere lõunakaldale seoses Arhangelski asutamisega 16. sajandil.
Valges meres Kandalakša lahes asuvad Solovetsi saared, millel asub Põhja-Venemaa üks olulisimaid kloostrikomplekse Solovetsi klooster.
Talvel külmub Valge meri harilikult täielikult kinni.
Tähtsaim sadam on Arhangelsk, suured sadamad on veel Belomorsk, Severodvinsk ja Kandalakša. 
Sajandeid oli Valges meres Venemaa ainus väljapääs maailmamerele ja Arhangelsk oli Venemaa ainus meresadam.
Tarmo Pihlap (1985)

"Tarmo Pihlap" on 1985. aastal ilmunud Tarmo Pihlapi LP.
Selle andis välja plaadifirma Meloodia.
Instrumentaalansambel Tarmo Pihlapi juhatusel.
Ümbervõtte helirežissöör: Priit Kuulberg
Toimetaja: Madis Salum
Kunstnik: E.Väli
Foto: Tiit Koha
Tarmo Pihlap on lõpetanud Tartu Lastemuusikakooli viiuli erialal. Praegu õpib ta laulu Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli viimasel kursusel. Ta on mänginud ja laulnud koos ansamblitega Laine, Fix, Palderjan, Apelsin. Samuti koos estraadiorkestrite ja ansamblitega (Peeter Sauli, Kustas Kikerpuu ja Aleksander Rjabovi juhatusel). Lugu „Tuul” musitseerib Tarmo Pihlap koos Gunnar Grapsiga. Loos mängib Gunnar Graps suupilli ja laulab.
Saatanlikud värsid

"Saatanlikud värsid" (inglise keeles "The Satanic Verses") on Salman Rushdie neljas romaan. See ilmus esimest korda aastal 1988. 
Maagilise realismi võtmes kirjutatud romaan kirjeldab põhiliselt India päritolu näitlejate ja nende lähedaste elu ja seiklusi Londonis ja Mumbais. 
Osa romaani sündmustest on inspireeritud prohvet Muhamedi elust. Romaani pealkiri viitab väidetavalt ajutiselt koraani teksti kuulunud niinimetatud saatanlikele värssidele, mis lubasid palveid kolmele Meka jumalannale, Allātile, Uzzale ja Manātile. Romaani saatanlikke värsse puudutav osa põhineb araabia ajaloolase al-Waqidi ja pärsia ajaloolase Muhammad ibn Jarir al-Tabari töödel. 
Raamat põhjustas muslimite hulgas suurt pahameelt. Iraani usujuht ajatolla Rūḩollāh Khomeynī andis 14. veebruaril 1989 välja fatva, millega mõistis Salman Rushdie surma. Surmanuhtlust ei õnnestunud küll täide viia.
Salman Rushdie on "Saatanlike värsside" eeskujuna nimetanud Mihhail Bulgakovi romaani "Meister ja Margarita".
Eriolümpia maailmamängud

Eriolümpia maailmamängud (inglise keeles Special Olympics World Games) on rahvusvaheline spordivõistlus intellektipuudega sportlastele. Mänge korraldab rahvusvaheline eriolümpialiikumine.
Eriolümpia maailmamängud toimuvad kord kahe aasta tagant vaheldumisi suve- ja talispordis, nii nagu ka olümpiamängud ja paraolümpiamängud. Mõnel aastal võib see olla maailma suurim spordivõistlus.
Esimesed eriolümpia maailmamängud suvespordialadel peeti 1968. aastal USA-s Chicagos, esimesed talimängud 1977. aasta veebruaris USA-s Colorado osariigis Steamboat Springsis.
2011. aastal peeti suvine eriolümpia 25. juunist 4. juulini Kreekas Ateenas. Võistlusel osales üle 6000 intellektipuudega sportlase 170 riigist.
Seni viimased talimängud toimusid Lõuna-Koreas Pyeongchangi maakonnas 29. jaanuarist 5. veebruarini 2013. Viimased suvemängud toimusid USAs Los Angeleses 25. juulist 2. augustini 2015. Mängudel osales 6500 sportlast 165 riigist, aupatroonideks olid Ameerika Ühendriikide president Barack Obama ja esileedi Michelle Obama.
Järgmised talimängud toimuvad 2017. aastal Graz ja Schladmingis Austrias. Salzburgis ja Schladmingis toimusid ka viiendad eriolümpia talimängud 1993. aastal - esimesed eriolümpia maailmamängud väljaspool USA-d.
Eriolümpia maailmamängude moto on: "Las ma võidan ja kui ma ka ei võida, olen ma andnud endast parima."
Eestis tegeleb sportlaste ettevalmistusega eriolümpia maailmamängudeks Eriolümpia Eesti Ühendus. 2015. aastal osales mängudel Eestist kõigi aegade suurim, 30-liikmeline delegatsioon, kuhu kuulus 20 sportlast. Kokku võitsid Eesti sportlased Los Angelese eriolümpia maailmamängudel 14 medalit, neist kuus kulda, neli hõbedat ja neli pronksi. Eesti sportlased võistlesid ühendavas korvpallis, kergejõustikus, iluvõimlemises, bocce's ja bowling'us.
Jaan Koha

Jaan Koha (17. detsember 1929 Tartu – 15. november 1993 Tallinn) oli eesti helilooja ja muusikapedagoog. 
Ta õppis 1942–1949 Tartu Muusikakoolis klaverit ja paistis juba tollal silma esimeste loomingukatsetustega. 1949–1954 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis kompositsiooni, algul Mart Saare, hiljem Heino Elleri klassis. Samaaegselt töötas Eesti Raadios toonmeistrina. Konservatooriumi diplomitöö oli sümfooniline muistend Fr. R. Kreutzwaldi ainetel.
Pärast konservatooriumi lõpetamist suunati ta Tartu Muusikakooli teoreetiliste ainete õpetajaks, kus töötas 1958. aastani. 1958–1966 töötas taas Tallinnas Eesti Raadios kuni valiti Heliloojate Liidu vastutavaks sekretäriks. 1979. aastast oli Jaan Koha ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud ja 1980. aastast kuni surmani kateedrijuhataja.

Looming

Kirjutas põhiliselt vokaal- ja koorimuusikat, kuid ka klaveri- ja sümfoonilist muusikat. Mitmed tema loomingupärandi suurvormid lähtuvad eesti kirjanduspärandist või -luulest. Kolme sümfoonia, kahe klaverikontserdi, arvukate üheosaliste orkestriteoste ja instrumentaalpalade kõrval said populaarseks ka tema lastelaulud: “Buratino laul”, “Aatomiku laul”, “Enteltentel”, “Pardi laul”, “Sünnipäeva laul” jt.
Albert Charles Seward

Albert Charles Seward FRS (9. oktoober 1863 Lancaster – 11. aprill 1941 Oxford) oli briti botaanik ja geoloog.
Seward oli aastatel 1906–1936 Cambridge'i Ülikooli botaanikaprofessor ja 1922–1924 Londoni Geoloogia Seltsi president.
Botaanikuna olid tema erialaks brüoloogia, paleobotaanika ja fükoloogia (vetikad). Tema autorinimi on "Seward".

Mälestuse jäädvustamine

Austraalia polaaruurija John Rymill koos uurimisrühmaga avastas 1936. aastal Antarktika poolsaarel mäestiku ja nimetas selle Sewardi järgi 'Sewardi mäestikuks' (inglise keeles Seward Mountains).

Isiklikku

1. juulil 1891 abiellus ta Marian Brewisega (1861–1924). 1927. aastal abiellus Seward Mary Adeliaga.
Süld

Inglise fathom

Ingliskeelsetes maades kasutati sülda algselt maamõõduna, kuid hiljem peamiselt vee sügavuse ja laevatrosside pikkuse mõõtmiseks.
Ingliskeelne sõna fathom, mis tähendab sülda, tuleneb vanainglise sõnast fæthm, mis tähendas "väljasirutatud käed". See oli ka ühiku algne definitsioon.
Vee sügavuse mõõtmiseks kasutati köit, millel oli iga sülla tagant märk. Köie vettelaskmisel öeldi sügavuseks mark ('märk') ja selle järgi märkide arv. Näiteks kahe sülla sügavuse vee kohta öeldi "mark twain" (twain oli üks sõnadest, mis tähendas arvu kaks). Siit pärineb ka Samuel Langhorne Clemensi kirjanikunimi Mark Twain.

Hispaania braza

Braza on Hispaanias ja Ladina-Ameerikas traditsiooniline pikkusühik. Hispaanias on see defineeritud kui 2 vara't või 8 palmo't (1,67 meetrit). Argentina braza on 5,48 jalga (1,73 meetrit) ja Portugali braça on 10 palmo't ehk umbes 7,22 jalga (2,20 meetrit). Texase vara definitsiooni järgi oleks braza 1,693 meetrit.

Prantsuse toise

Toise on Prantsusmaal traditsiooniline ühik. Nagu fathom, oli ka toise'i algne tähendus väljasirutatud käte pikkus. See võrdub 6 pied'iga (prantsuse jalg). Kasutatud on erineva pikkusega jalgu, kuid 18. sajandi Pariisi pied'i järgi on üks toise 6,395 inglise jalga (1,949 meetrit).
Selle mõtles välja Karl Suur 790. aastal. Ühik on nii vana, et toiser on saanud verbiks, mis tähendab "mõõtma". Seda kasutati laialdaselt 19. sajandil, kuid see pole tänapäevalgi täielikult kasutusest välja langenud.
Braunschweigi loss

Ajalugu

Töö esimese hoone kallal algas aastal 1718 Hermann Korbi juhtimisel. Pärast selle hoone mahapõlemist aastal 1830 ehitas teise lossi Carl Theodor Ottmer, lõpetades aastal 1841. See lammutati täielikult aastal 1960 Braunschweigi linnavolikogu juhtimisel tõsiste kahjustuste pärast, mille see oli saanud õhurünnakutes Teise maailmasõja ajal. Tekkinud jäätmaale rajati lossipark (Schlosspark). See eemaldati täielikult 2005. aasta kevadel - pärast linnavolikogu resolutsiooni aastal 2004 - et püstitada puhastatud maale 2007. aasta kevadeks suur kaubanduskeskus, niinimetatud Schloss-Arkaden. Selle läänefassaad pidi kujutama tõetruud rekonstruktsiooni Ottmeri lossi fassaadist. Taasülesehitatud loss avati avalikkusele 6. mail 2007.
Almanach de Gotha

Almanach de Gotha on genealoogia, diplomaatia ja statistika teatmeteos, mida antakse välja aastast 1763.
Selles aastaraamatus esitatakse kõigi (nii võimulolevate kui ka kukutatud) Euroopa (kaasa arvatud Brasiilia) valitseja- ja kõrgaadliperekondade elusolevate liikmete genealoogilised andmed koos statistiliste andmetega kõigi maailma maade kohta.
Prantsuskeelne Almanach de Gotha ja selle saksakeelne paralleelväljaanne koos järk-järgult kasvavate lisaväljaannetega ilmusid Gothas kuni 1944. aastani, saavutades kuulsuse ja usaldusväärsuse kogu Euroopas.
1951. aastal hakkas ilmuma Genealogische Handbuch des Adels ja 2015. aastal uuesti saksakeelne originaalväljaanne originaalpealkirjaga Gothaisches Genealogisches Handbuch.
Alates 1998. aastast antakse Almanach de Gothat välja ka Londonis inglise keeles ("Kennedy Gotha").
Esko Aho

Isiklikku

Esko Aho on abielus Kirsi Ahoga. Neil on kolm poega ja üks tütar.
Ta on Madridi Klubi liige. See klubi ühendab demokraatiameelseid endisi peaministreid ja presidente ning 1. mai 2012 seisuga on sellel 89 liiget 55 riigist.
2011. aasta Eesti presidendivalimised

2011. aasta Eesti presidendivalimised toimusid Riigikogus 2011. aasta 29. augustil. 
Riigikogu erakorraline istungjärk, mille päevakorras oli Vabariigi Presidendi valimine, toimus 29. augustil kell 13.00. President valiti salajasel hääletusel, kus igal Riigikogu liikmel oli üks hääl. Presidendiks valituks saamiseks pidi kandidaat koguma Riigikogu koosseisu vähemalt kahekolmandikulise toetuse ehk vähemalt 68 Riigikogu liikme hääle.
Presidendidkandidaatideks seati üles ametis olev president Toomas Hendrik Ilves, kelle kandidaadiks registreerimist toetasid Reformierakonda, Isamaa ja Res Publica Liitu ning Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda kuulunud 75 parlamendisaadikut, ja tema vastaskandidaat Indrek Tarand, kes sai oma kandidatuurile 26 Keskerakonna liikme toetuse.
Riigikogus kell 13.00 alanud presidendivalimiste esimeses voorus osutus valituks Toomas Hendrik Ilves, kes kogus 73 häält, Indrek Tarand sai 25 häält ning 3 hääletussedelit osutusid kehtetuks, kahele neist oli märgitud toetus mõlemale kandidaadile ning üks sedel oli jäänud tühjaks.
Sarkaņi mõis

Sarkaņi mõis (saksa keeles Heydenfeld, varem Klodtshof, läti keeles Sarkaņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Lazdona kihelkonnas.
Lazdona kihelkond
Kirik: Lazdona kirik
Mõisad: Lazdona kirikumõis | Birži mõis | Jaunlazdona mõis | Kujmuiža  mõis | Lazdona mõis | Patkule mõis | Prauliena mõis | Sarkaņi mõis
Maria vald

Maria vald oli vald Virumaal aastatel 1894–1917.
Maria vald moodustati 1894. aastal kui liideti varasemad Varangu, Selja, Kandle ja Andja vald ning nendega ühendati Essu, Tatruse ja Idavere küla. Valla nimi tulenes Romanovite dünastiasse kuulunud Venemaa keisri Aleksander III abikaasa ja keisri Nikolai II ema Maria Fjodorovna nimest.
1917. aastal jagati Maria valla külad Haljala ja Varangu valla vahel.
Beverley Mitchell

Beverley Ann Mitchell (sündinud 22. jaanuaril 1981) on USA laulja ja näitleja.
Beverley Mitchell oli Lucy Camdeni osatäitja telesarjas "Seitsmes taevas". Samuti mängis ta 2005. aasta filmis "Saag II".
Aastal 2007 andis ta välja albumi "Beverley Mitchell"
Anacletus I

Segadus nimega

Anacletusega on paavstide varasemates loendites tingitud segadus, kuna osad loendid mainivad kahte isikut: Anacletust ja Cletust. Alates varauusajast on kirikuloolaste seas valitsev arvamus, et tegu on sama isikuga. Hegesippus ja Epiphanios mainivad oma Rooma piiskoppide loendites vaid Cletust. Eusebios, Ireneus, Augustinus ja Optatus mainivad aga Anacletust. "Liberiuse kataloog" ja "Liber Pontificalis" on seisukohal, et Anacletus ja Cletus on erinevad isikud ja seega erinevad paavstid. Samuti oli varasemates paavstide loendites segadus Anacletuse asukohaga loendis. Nii pidasid "Liberiuse kataloog", Augustinus ja Optatus teda Clemens I järglaseks. 1602 ilmunud "Liber Pontificalise" esimene trükitud versioon mainib esmalt Cletust, siis Clemens I, kelle järel sai ametisse Anacletus.

Päritolu

"Liber Pontificalise" järgi oli Cletus pärit Roomast ja ta oli Emiliano poeg. Anacletus oli aga kreeklane, kes pärines Ateenast ja oli Antiochose poeg. Tuginedes praegu käibivale nimekujule (Anencletus – kreeka keeles 'patuta, süüta'), peavad kirikuloolased teda kreeklaseks ja sel juhul on ta esimene kreeklasest paavst. Nimekuju alusel arvavad kirikuloolased, et tegu oli orjaga või endise orjaga, kuna Rooma riigis kandsid sellist nime tavaliselt orjad.
Mõneti seostatakse teda apostel Pauluse kirjas Tiitusele mainitud piiskopi prototüübiga. Tekst kõlab eesti keeles nii (Tt 1:7): "Sest ülevaataja peab Jumala majapidajana olema laitmatu..."

Ametiaeg

Erinevad allikad annavad tema ametiaja daatumite kohta erinevaid hinnanguid. "Liber Pontificalise" järgi oli Cletus ametis 12 aastat 1 kuu ja 11 päeva, saades ametisse 81. aastal. Sama allika alusel oli Clemens I järel 103. aastal ametisse saanud Anacletus ametis 9 aastat, 2 kuud ja 10 päeva. Kuna kirikuloolase Eusebiose järgi suri Anacletus keiser Domitianuse 12 valitsemisaastal (seega kas 92 või 93), siis Vatikani Annuario Pontificio väidab tema valitsemisaastateks 80–92. Arvatavasti suri ta märtrisurma. Anacletuse säilmeid hoitakse Püha Linuse kirikus.
Traditsiooni järgi ristiti Anacletus Peetruse poolt. "Liber Pontificalise" järgi ordineeris Cletus Roomas 35 presbüterit ja Anacletus 5 presbüterit, 3 diakonit ja 6 piiskoppi. Ta püstitas Peetruse haua kohale mälestusmonumendi. Ta sätestas liturgilise rõivastuse kasutamist ja piiskoppide ordineerimise reeglid.
Anacletust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, tema mälestuspäev on 26. aprill (kehtestatud paavst Paulus VI ametisoleku ajal).
Eduard Käbin

Eduard Käbin (venepäraselt Эдуард Кэбин; sündinud 17. aprillil 1945 Tallinnas) on eesti rahvusest Venemaa füüsik.
Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna 30. Keskkooli ja aastal 1968 Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Aastal 1981 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta töötab pärast ülikooli lõpetamist Moskva Riiklikus Ülikoolis, aastast 1996 dotsendi ametikohal. Ta peab loenguid tuumafüüsikast ja automatiseeritud õppesüsteemidest.
Ta töötas aastatel 1984–1986 Havanna Ülikoolis Kuubal. Ta on üle 100 teadustöö autor. Ta on üldkasutatava veebilehe "Tuumafüüsika internetis" autor ja hooldaja.

Isiklikku

Tema isa oli Johannes Käbin.
Kohalik päikeseaeg

Kohaliku päikeseaja järgi on päike kõige kõrgemal taevas täpselt kell 12.00 ja kõige madalamal horisondi all kell 24.00. Kohaliku päikeseaja järgi elades on päikeseloojangust südaööni täpselt samapalju aega, kui südaööst päikesetõusuni.
Kellaaeg, mille järgi tänapäeval tavaliselt elatakse, ei ole kohalik päikeseaeg, vaid vööndiaeg.
Kui liikuda täpselt põhja-lõuna-suunas, jääb kohalik päikeseaeg muutumatuks.

Eesti

Eestis erineb idas asuva Narva ja läänes asuva Kuressaare kohalik päikeseaeg 22 minuti ja 52 sekundi võrra (neid linnu läbivate meridiaanide vahe on 5° 43"). Täpselt nii palju minuteid Kuressaarest varem tõuseb ja loojub päike Narvas kevadisel ja sügisesel pööripäeval.
Eestis kehtestati kohalik aeg Eesti Ajutise Valitsuse otsusega 4. jaanuarist 1919 nr. VIII
Robinson Crusoe saar

Ajalugu

Saare avastas 1574 Hispaania kapten Juan Fernandez, kes oli ühtlasi esimene, kes saarel maabus. Tema nime kannab kogu saarestik.
Saar kannab Robinson Crusoe nime sellepärast, et 1704. aastal elas seal 4 aastat ja 4 kuud täielikus üksinduses saarele jäetud Alexander Selkirk. Meremehe saatus on aineseks Daniel Defoe romaanile "Robinson Crusoe". Robinson Crusoe nime andis saarele Tšiili valitsus 1966, varem oli saar tuntud kui Más a Tierra, mis tähendab hispaania keeles 'maale kõige lähem saar', või Aguas Buenas.
14. märtsil 1915 toimus saare lähedal Más a Tierra lahing, milles 2 Suurbritannia kergeristlejat ja 1 relvastatud kaubalaev kohtasid Saksamaa kergeristlejat, Maximilian von Spee eskaadrisse kuulunud SMS Dresdenit, ja uputasid selle. Hukkus 4 Saksa meremeest, ülejäänud 315 võeti vangi.
2010. aasta Tšiili maavärin tekitas saarel 5 meetri kõrguse tsunami, milles hukkus 5 inimest. Tsunami hävitas suure osa külast.

Elu saarel

Alates 1977 on kogu saar looduskaitse all, kuna seal elab mitu punasesse raamatusse kantud taimeliiki.
Saarlased elavad peamiselt traditsioonilises stiilis, nad elatuvad peamiselt suurte vähkide langustlaste püügist ja müügist. Siiski on saarel mõned sõidukid (ehkki pole teid, millel nendega sõita), hulk telereid ja satelliitide kaudu toimiv Interneti-ühendus.
Saare läänetipus on väike lennuväli. Lennuaeg Santiagost saarele on peaaegu 3 tundi. Ühendus lennuvälja ja San Juan Bautista küla vahel toimub laevadega.
Saarel käib sadu turiste aastas. Üks vaatamisväärsus on põhjalastud Saksa ristleja SMS Dresden.
Helsingborgi lahing (1710)

Eellugu

1700. aasta Travendali rahuga taandus Taani Põhjasõjast ja tagastas Schleswigi maakonna Rootsi liitlasele Holstein-Gottorpi hertsogile. See ei pannud Taanit aga loobuma pikaaegsest plaanist tagasi vallutada 1658. aastal Roskilde rahuga  kaotatud Skåne, Hallandi ja Blekinge maakonda. Pärast Rootsi kaotust Poltava lahingus nägid taanlased selleks võimalust ja kuulutasid Rootsile sõja. 28. oktoobril 1709 jõudis Rootsi valitsuse kätte sõjadeklaratsioon, kus taanlased süüdistasid Rootsit tollipettustes ning Skåne, Hallandi ja Blekinge inimeste väärkohtlemises.

Lahing

10. märtsi hommikul jõudis Stenbock oma vägedega Helsingborgi lähistele. Tihe udu kattis linna ümbrust ja varjas vägesid üksteise eest. Pärast udu hajumist nägi Rantzau, et tema läänepoolne, vasak tiib on vähemuses, ja pidi vägesid kiiresti ümber paigutama. Pärastlõunal alustasid taanlased lahingut, andes Ringstorpi kindluse otsast suurtükkidega Rootsi vägede pihta tuld.
Nõrga vasaku tiiva ründamise asemel suunas Stenbock oma väed idapoolsele paremale tiivale. Taanlased arvasid, et Stenbock üritab paremat tiiba ümber piirata, ja liikusid lahingukeskmest kaugemale itta. Sellega tekitasid nad oma liinide vahele augu, kuid saavutasid siiski edu, vangistades Rootsi väejuhi Burenskiöldi. Taani väejuht Rantzau astus ise lahingusse, mõtlemata vägede juhatamisele, ja sai lõpuks haavata. Samal ajal hakkasid Taani paremal tiival levima kuulujutud, et nad on ümber piiratud ja neid rünnatakse tagant. Rivi lagunes laiali ja paljud taanlased põgenesid Helsingborgi suunas.
Nüüd ilma väejuhita jäänud Taani väed olid suurtes raskustes. Lisaks idapoolsele paremale tiivale lagunes peagi ka vägede keskosa. Gardettide ja grenaderide eliitväeüksused hoidsid rootslasi tagasi, kuni ülejäänud väed üritasid taanduda. Peagi taandusid ka gardetid ja grenaderid jäid üksi võitlema. Samal ajal asusid Rootsi väed otsustavalt rünnakule, liikudes varem tekkinud auku Taani liinide vahel. Taanlased loobusid võitlusest ja taganesid Helsingborgi müüride vahele.
Moritz Engelbrecht von Kursell

Moritz Engelbrecht von Kursell (21. juuni (vkj 10. juuni) 1744 Ehmja mõis – 13. oktoober (vkj 2. oktoober) 1799 Esna mõis) oli baltisaksa poliitik.
Moritz Engelbrecht von Kursell sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Christopher Engelbrecht von Kurselli ja Gertrude Sophie von Schwengelmi pojana.
1767–1777 oli ta rüütelkonna majandussekretär, 1783. aasta jaanuarist kuni oktoobrini rüütelkonna peamees ja 1783–1786 kubermangu aadlimarssal. Ta oli ka Toomkooli kuraator ja tegelik riiginõunik.
Kursellile kuulus Esna mõis.

Perekond

Moritz Engelbrecht von Kursell abiellus rüütelkonna peamehe Adam Friedrich von Stackelbergi tütre Helene Elisabeth von Stackelbergiga.
Clearwateri maakond (Minnesota)

Ajalugu

Maakond moodustati 1902. aastal.
Kochaj i tańcz

Kokkuvõte

Filmi peategelased on ajakirjanik Hania, kes kirjutab artiklit Poolast pärit rahvusvahelise tantsustaari Jan Kettleri naasmisest kodumaale, et treenida kohalikke võistlejaid esindama Poolat Euroopa tantsuvõistlusel, ning ehitustööline Wojtek, kes tahab saada tantsijaks.
Ratsionaalsus

Praktiline ratsionaalsus

Praktilise ratsionaalsuse puhul võib öelda, et tegu on ratsionaalne, kui see on optimaalne seatud eesmärgi saavutamiseks. Kui inimesel üldse mingeid eesmärke pole, ei saa rääkida ka tegude ratsionaalsusest. Eesmärgi püstitamine omakorda on seotud uskumusega. Seetõttu saab rääkida uskumuse ratsionaalsusest. Kui inimene seab endal eesmärgi näiteks teenida teatud aja jooksul teatud summa raha, siis on see uskumus, et ta suudab ja peab just selle aja jooksul nii palju raha teenima. Kui inimene seab eesmärgiks õppida uus võõrkeel selgeks näiteks kahe nädalaga, siis ei ole eesmärgipüstitus on irratsionaalne, sest keskmiselt ei õpi inimene uut keelt selgeks kahe nädalaga.

Majanduslik ratsionaalsus

Majandusteaduslikus käsitluses ratsionaalsus eeldab inimeselt oma kasu suurendamist väliste kitsenduste piires ehk räägib kuidas oma huvidega arvestada. Siit tulenevad ratsionaalsuse kaks probleemi inimese jaoks. Esiteks, kas ratsionaalsus on kasulik? Teiseks, kas ratsionaalsus on moraalne? Mõlemas küsimuses tundub peituvat teatud vastuolu või dilemma. Oluline on vahet teha lühi- ja pikaajalise ratsionaalsuse vahel. See, mida peame irratsionaalseks, on sageli tõesti lühiajalise ratsionaalsuse otsene tagajärg. Selliste juhtumite jaoks on ühiskonnateadlased võtnud kasutusele sotsiaalse dilemma mõiste või teistmoodi öeldes on tegemist ratsionaalsuslõksuga.

Tegevuse ratsionaalsus

Tegevuse ratsionaalsus seisneb ka maksimaalses võimalikus efektiivsuses. Samal ajal on oluline ka inimese väärtused. Seetõttu kitsamalt on ratsionaalsus seotud ühe konkreetse eesmärgi saavutamisega, kuid laiemalt saab käsitleda ratsionaalsust terviklikuna ehk komplekssena, mis arvestab ka väärtusi. Näiteks kellegi elu või tervise hinnaga saavutatud eesmärk võib olla maksimaalselt efektiivne kuid ei ole väärikas, seega ka mitte terviklikult ratsionaalne.
Letipea veresaun

Letipea veresaun oli 8. augustil 1976 Rakvere rajoonis Letipeal toimunud konflikt seal puhkavate tööliste ja tülinorivate purjus NSV Liidu piirivalvurite vahel.
Üks piirivalvuritest avas automaatrelvast tule, tappes 6 vabariiklikust gaasitöötajate kokkutulekust osavõtnud isikut ja haavates 18. Lisaks tulistas ta rindu üht teda takistama tulnud piirivalvurit, kes suri hiljem haiglas. Lõpuks sooritas laskja enesetapu iseendale näkku tulistades. Enesetapu tegi ka vastutust kartnud piirivalvekordoni ülem.

Mälestuse jäädvustamine

1991. aastal püstitati veresauna ohvritele mälestuskivi, millele lisati 1996. aastal ka hukkunute nimed.