google/wiki40b huggingface dataset:
Sooline palgalõhe

Sooline palgalõhe on meestöötajate keskmise brutotunnipalga erinevus naistöötajate keskmisest brutotunnipalgast.
Enamasti teenivad mehed võrreldes naistega kõrgemat palka. Eestis on sooline palgalõhe üks Euroopa Liidu kõrgemaid. Statistikaameti andmetel oli Eestis sooline palgalõhe 2017. aastal 20,9%, Eurostati andmetel 25,3%. 
Kõrge sooline palgalõhe peegeldab ühelt poolt soostereotüüpseid eriala- ja ametivalikuid ning soolist segregatsiooni tööturul. Mehed on koondunud sageli sektoritesse, kus on kõrgem palgatase (nt finantssektor, ITK-sektor) ning naised pigem madalamalt tasustatud sektoritesse (haridus, tervishoid). Suurim palgalõhe oli 2017. aastal finantssektoris, kus see küündis 38,2%-ni (Statistikaamet, 2018).
Lisaks soolisele segregatsioonile peegeldab palgalõhe sektorite sees ka vertikaalset segregatsiooni ehk meeste paigutumist karjääriredeli tippu. Kunstlikke takistusi ja nähtamatuid tõkkeid, mis piiravad naiste juurdepääsu kõrgetasemelistele otsustusprotsessidele ja juhtivatele positsioonidele nimetatakse klaaslae efektiks.
Hillar Aarelaid

Hillar Aarelaid (sündinud 31. detsembril 1967) on Eesti riigiametnik.
Lõpetas 1991 Paikuse Politseikooli (esimene lend), 1996 Eesti Riigikaitse Akadeemia politsei eriala (esimene lend) ning sai 19. juunil 1996 lipniku auastme. Õppis 2003–2005 Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.
Politseikooli lõpetamise järel aastast 1991 töötas Viljandi Politseiprefektuuris kordniku ja konstaablina. 1996–1997 Eesti Politsei teabebüroo operatiivosakonna ülem.
Ta oli Siseministeeriumi andmekaitse osakonna juhataja alates selle loomisest 1. jaanuaril 1997 ja Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor ning peadirektori kohusetäitja alates selle loomisest Siseministeeriumi eraldi struktuuriüksusena aastal 1998 kuni 1. oktoobrini 2003.
Alates 2003. aastast kuni kevadeni 2006 oli ta Politseiameti infosüsteemide arendusbüroo komissar.
Aastatel 2006–2012 oli ta Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse (alates 2010: Riigi Infosüsteemi Amet) infoturbeintsidentide käsitlemise osakonna (CERT Eesti) juhataja.
Hillar Aarelaid on muuhulgas osalenud Digitaalallkirja seaduse, Avaliku teabe seaduse, Inimgeeniuuringute seaduse ja Riigisaladuse seaduse eelnõu koostamisel.
Pälvinud tunnustust Siseministeeriumi ja Kaitseministeeriumi poolt, 2008 anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.

Isiklikku

Hillar Aarelaid tegeleb autoorienteerumisega.
Eesti Haridusliit

Eesti Haridusliit oli aastatel 1923–1940 kultuurharidustööga tegelenud asutus.
Liidu eestvõttel korraldati maakondades ja ka maakondade vahel mitmed haridusüritusi, nt hariduskongresse, haridusnädalaid, populaarteaduslikke loenguid.
Aastal 1927–1932 ilmus liidu väljaandel ajakiri Vabaharidustöö, aastatel 1933–1940 ajakiri Areng.
Percy John Heawood

Percy John Heawood (8. september 1861 Newport, Shropshire – 24. jaanuar 1955 Durham) oli Ühendkuningriigi matemaatik.
Ta omandas hariduse Ipswichi Queen Elizabeth's Schoolis ja Exeter College'is Oxfordis.
Kogu tema töine tegevus möödus Durhami ülikoolis, kuhu ta oli 1885. aastal õppejõuks määratud. Ta pidas ka mitmesuguseid muid ameteid. Teda autasustati panuse eest Durhami ajaloolise kindluse kaitsmisel.
Pea kogu oma elu pühendas ta neljavärviprobleemi lahendamisele. 1890. aastal avastas vea selle 11 aastat kehtivaks peetud Alfred Kempe tõestuses. Sellega oli neljavärviprobleem uuesti avatud ning Heawood püstitas ka ühe lihtsama – viievärviprobleemi. Probleemi tõestuseni jõuti alles 1976. aastal.
Kolleeg G. A. Dirac iseloomustab teda nii: "Välimuselt, käitumiselt ja mõttelaadilt oli Heawood ekstravagantselt ebatavaline inimene. Tal olid vägevad vuntsid, veidi küürus hoiak. Tavaliselt kandis ta iidselt kujundatud riietust ja käekotti. Tema kõnnak oli peen ja kiirustav, ja sageli saatis teda koer, kes oli lubatud ka tema loengutele. Tema läbinähtav siirus, vagadus ja heasüdamlikkus, ja tema ekstsentrilisus ning harukordne segu naiivsusest ja nutikusest tagasid tema vastu mitte ainult lummava huvi, vaid ka kolleegide austuse."  Talle meeldis ka maatöid teha, tema huvideringi kuulus heebrea keel.
Durhami ülikool tunnustab igal aastal üht edukat matemaatikatudengit Heawoodi preemiaga.
Kärt Hellerma

Kärt Hellerma (sünninimi Kärt Tõnisson; sündinud 9. novembril 1956) on eesti ajakirjanik, kirjanduskriitik ja kirjanik.
Ta õppis 1964–1972 Tallinna 28. 8-klassilises koolis, 1972–1975 Tallinna 32. Keskkoolis ja 1976–1981 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjanduse osakonnas.
Ta on töötanud ajakirja Noorus publitsistikatoimetajana (1981–1990), mitme ajalehe kultuuritoimetajana (Eesti Elu 1990–1992, Hommikuleht 1993–1995, Eesti Päevaleht 1995–1996, Postimees 1996–1997), ka teletoimetajana (Eesti Televisiooni saatesari "Valguse märk", 1998–1999), seejärel on ta olnud põhiliselt vabakutseline kirjanik ja kriitik ning ühtlasi tegutsenud ka toimetajana.
Kärt Hellerma on alates aastast 2002 Eesti Kirjanike Liidu liige.

Isiklikku

Tema isa oli arheoloog Evald Tõnisson ja õde on astrofüüsik Mirt Gramann.
Tema pojad on Joonas Hellerma ja Juhan Hellerma.
Miežiškiai

Ajalugu

Küla on esimest korda mainitud aastal 1554. Aastal 1584 mainiti esimest korda kirjalikult selle nimega alevit. Aastal 1634 oli selle nimega asulaid kaks - üks neist alev ja teine küla. Umbkaudu aastal 1700 rajati sinna mõis. XVIII sajandil rajati külasse kabel, mille asemele aastal 1782 ehitati puidust kirik. Aastal 1784 hakkas selle juures tegutsema kihelkonnakool. XIX sajandi teisel poolel rajati Miežiskiaisse mõisale kuuluvad vesiveski ja kõrts. Aastal 1909 sai sealsest kirikust kihelkonnakirik. Aastal 1916 alustati vana kirikuhoone asemele uue ehitamist, see valmis aastal 1920.
Aastaks 1923 oli alevis 125 elanikku, külas aga 328 elanikku. Küla nimeks oli kas Meškai või Mieškiai. Külas olid nii vesiveski kui tuulik, seal tegutsesid saekaater ja meierei. XX sajandi esimesel poolel alev ja küla liideti. Teise maailmasõja ajal hävitati sealne juudi kogukond. Kuni aastani 1959 oli Miežiskiai kohaliku kolhoosi, hiljem aga sovhoosi keskasula.
Moodul (algebra)

Ajalugu

Moodulite teooria arenes välja ringiteooria üldistusena rühmade esituste teooriast, ringide esituste teooriast ja algebrate esituste teooriast.
Algselt uuriti ideaale, mis lõpuks üldistati mooduliteks.
Calistrat Cuțov

Päritolu

Ta on pärit Rumeenia venekeelsete vanausuliste (lipovaanide) kogukonnast Doonau alamjooksul.

Rumeenia meistrivõistlustel

Ta oli kokku üheksakordne Rumeenia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1968–1969, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1970, 1972–1974 ja 1976–1977 ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1975. aastal.

Kaasaegsetel olümpiamängudel

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Harrisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Maailmameistrivõistlustel

Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Euroopa meistrivõistlustel

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) kuldmedali ja Euroopa meistriks.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) hõbemedali 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ning pronksmedali 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bogdan Gajdale (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Isiklikku

Tema noorem vend Simion Cuțov oli samuti tuntud Rumeenia poksija.
Must mudil

Kirjeldus

Must mudilal on piklikjässakas kehakuju. Seljauimi on kaks, sabauim on ümardunud ja isaste uimed on emaste omast tavaliselt suuremad. Silmad paiknevad lähestikku. Kogu keha on kaetud soomustega. 
Keha värvus on vahelduv, selg on enamasti mustjaspruun või oliivpruunikas, vahel ka kollakas kuni valge. Külgedel on mustad, enamasti ebamäärased täpid või laigud, kõht on kollakas või valge. Täiskasvanud isenditel puudub ujupõis.
Pikkus on maksimaalselt kuni 18 cm.

Levila

Levinud Mustas meres, Vahemeres, Atlandi ookeani kirdeosas kuni Maroko rannikuni, Läänemeres kuni Ahvenamaa saarestikuni.
Must mudil on merekala, kes elab kuni 20 meetri sügavusel rannikuäärse ala vetikavööndis (litoraalis) või liivasel pinnasel.
Fort Morgan

Ajalugu

Fort Morgan asutati 1865. aastal sõjalise fordina algse nimega Camp Wardwell. Sõjaline tegevus lõppes linnas 1868. aastal, kuid selle lühikise aja jooksul oli linnas 19 erinevat ettevõtet ja linna oli paigutatud hinnanguliselt 1200 kuni 1400 sõdurit. 19. veebruaril 1889 sai linnast Morgani maakonna halduskeskus.
Ezequiel Garay

Koondisekarjäär

Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi Garay 22. augustil 2007 sõprusmängus Norra vastu.
Ta on kuulunud Argentina koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2011. ja 2015. aasta Copa Américal.
2008. aasta suveolümpiamängudel jalgpalliturniiril võitis Garay Argentina olümpiakoondisega kuldmedali.
Vitsajärg

Vitsajärg on töövahend, mida kasutatakse abivahendina väiksemate puuesemete töötlemisel liimeistriga.
Tšerkesside genotsiid

Vene sõjaväe teostatud massimõrv

Kuigi vastavalt tsaar Aleksander II poolt antud käsule tulnuks tšerkesse pigem deporteerida ja mitte massimõrvata, teostasid Vene väejuhid enda initsiatiivil tšerkesside massilist tapmist. Kindral Fedajev kirjutas, et Venemaa juhtmõte oli "hävitada pool tšerkessi rahvast, et teine pool alla annaks". Richmond on märkinud, et Kaukaasia kampaania lõppfaasist on teada raporteid massimõrvadest.

Väljasaadetud Ottomani Impeeriumis

Türgi võttis tšerkessid ja teised Kaukaasia rahvad vastu omakasust lähtuvalt. Eesmärk oli asustada neid kui moslemeid Ottomani Impeeriumi kristlastega asustatud aladele.
1864. aastal jõudis Ottomani Impeeriumisse 600 000 tšerkessi, millele hiljem saabus lisa.
Türgis hakati kõiki väljasaadetuid nimetama "tšerkessideks", sest enamus väljasaadetutest olid adõgeed. Lähis-Idas arvatakse tšerkesside alla ka abhaasid ning mõnikord ka teised pärast Põhja-Kaukaasia vallutamist Venemaa poolt (1864) sinna ümber asunud rahvad. Pagulusse läks umbes 80% elanikkonnast.

Eesti asundused Tšerkessias

25. juunil 1861 allkirjastas tsaar Aleksander II imperaatorliku kirja pealkirjaga "Põhja-Kaukaasia asuala", mis sisaldas muuses järgmist: "Nüüd Jumala abiga on Kaukaasia lõplik vallutamine lõpusirgel. Mõned aastat kestnud tugevad jõupingutused vaenulike mägilaste välja ajamiseks viljakatest maa-aladest, et need asustada igaveseks Vene kristlastega. Selle teoks tegemisel oli suurim teene Kubani kasakatel.
Protsessi kiirendamiseks pakkus Aleksander II asunikele rahalisi hüvitisi ja mitmesuguseid privileege. 1861. aasta kevadest kuni 1861 aastani moodustati 35 kasaka staniitsat, milles oli 5480 uusasukate perekonda.
Teiste seas asusid hilisematel aastatel kunagisele Tšerkessia aladele elama ka Eestist väljarännanud, rajades sinna omad külad. Üheks selliseks külaks on Eesti Aiake Punase Lageda alevis, mille nimi ühe legendi kohaselt tulebki tšerkesside genotsiidist (st. "punane=verine"). Enamus Kaukaasia eesti külasid paiknes Abhaasias, kus elas peamiselt tšerkesside vennasrahvas abhaasid.
Riigikogu liikme Eerik-Niiles Krossi sõnul lasub Eestil tšerkesside ees teatav auvõlg, sest Eesti asunikud Musta mere ääres asustati just tšerkesside maale. Artur Talvik on teinud ettepaneku, et Eesti võiks Süüria põgeneikelaagritest vastu võtta sealseid Tšerkesse, et vähendada oma auvõlga.
Tragun

Tragun (prantsuse sõnast dragon) on ratsaväeüksuse liige. Algselt kasutasid tragunid hobuseid vaid transpordiks ja ise liikusid jalgsi, kuid alates 17. sajandist hakkasid nad ratsanikeks. Esimesed traguniväeüksused loodi 16. sajandil Prantsusmaal. Kuni 20. sajandi alguseni leidus traguniüksusi enamikus Euroopa riikides. 
Tragunite vorm ja relvastus (valdavalt tulirelvad ja jalaväemõõk) sarnanevad jalaväe omadega. Venemaal oli Napoleoni sõdade ajal 36 ja Esimese maailmasõja ajal 22 tragunipolku. Tragunite alaliikideks võib lugeda ka karabinjeere (Venemaal kuni 20 polku) ja ratsagrenadere (Venemaal kuni 6 polku).
Tiina Kala

Tiina Kala (sündinud 15. oktoobril 1967) on eesti ajaloolane.
Tiina Kala lõpetas 1991. aastal Tartu Ülikooli, 1997. aastal sai samas magistri- ja 2001. aastal doktorikraadi. Alates 1991. aastast töötab ta Tallinna Linnaarhiivis, kus tegeleb keskaja uurimisega. Ta on erilist tähelepanu pööranud Tallinna dominiiklastele ja hiliskeskaegsetele vaimulikele laiemalt.
Tiina Kala isa on ajaloolane ja pedagoog Kulno Kala.
Andreas von Langell

Andreas von Langell (Андрей Андреевич фон Лангель; surnud 1808) oli Venemaa  riigitegelane. 
Andreas von Langell oli keisrinna Katariina II ja keiser Paul I aegne riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 23. oktoobrist  1786 kuni 25. jaanuarini 1797, ning seejärel keiser Paul I ja Aleksander I aegne salanõunik, Eestimaa kuberner 25. jaanuarist 1797 kuni 14. juunini 1808. 
Luulehuviline Orina (Orgena) mõisnik Fabian Wilhelm von Schilling kirjutas tema kiituseks saksakeelse juhuluuletuse, mis 1798. aasta sügisel kutsus esile paroodiaid.
Moepealinn

Moepealinn on linn, mis mõjutab oluliselt rahvusvahelisi moetrende. Märkimisväärset majanduslikku väljundit loov moepealinn on enamasti kuulus oma moetoodangu, moedisaini, moepoodide ning selliste ürituste (kus võidakse jagada moeauhindu) nagu moenädalate ja moemesside poolest.
Õuna Endel

Õuna Endel on tegelane Andrus Kivirähki romaanis "Rehepapp".
Õuna Endel elab talus koos oma emaga, isa on koll aastaid tagasi maha murdnud. Endel on keskmist kasvu jässakas mees, kes raamatus oleva kirjelduse kohaselt räägib pigem vähe.
Õuna Endli tegelaskuju on äärmusliku rumaluse, matsliku olemuse ja harimatuse arhetüüp. Ta on üks väheseid külaelanikke, kellel pole oma kratti, kuna mees polnud nõus Vanapaganale kolme tilka verd loovutama, rünnates kuradit nii verbaalselt kui ka füüsiliselt. Ka Endel ise tunnistab, et vajab vahel kaklusi.
Õuna Endel on äärmiselt ropu suuvärgiga. Tema keelekasutuse pärisosa on mitmesugused rõvedad võrdlused ja epiteedid. Räägu Liinale kosja tulles teeb tulevane pruut mehe totruse üle iroonilist nalja, mida Endel ei mõista, ning mille peale kosilane sajatades koju sõidab. Kosjad jäävad hiljem katki aga seetõttu, et Õuna Endlist saab kubjas - mis tulevasele äiale Räägu Reinule on vastuvõtmatu. Rein maksab Endlile kätte seeläbi, et laseb oma võlukotikesest lahti mehikesed, kes Endli vaeseomaks tümitavad. Endel tuleb Räägule kätte maksma, varastab imekotikese, lööb seda kirvega, kuid sealt pääsevad mehikesed tapavad Õuna Endli.
Fassaad

Fassaad (prantsuse keeles façade, ladina keeles facies, nägu) on hoone esinduskülg, teistest sama hoone külgedest arhitektuurse lahenduse, kujunduselementide või muude tunnuste põhjal selgelt eristuv külg. See on harilikult hoone esisein, kuid võib olla ka tagasein või külgsein.
Sõna "fassaad" tuleb prantsuse keelest, kus "façade" tähendab esikülge ja nägu.
Argikeeles nimetatakse fassaadiks hoone kõiki välisseinu.
Arhitektuuris on hoone fassaad sageli projekteerimise seisukohast väga oluline, sest kujundab hoone üldmulje.
Paljude majade fassaad on ajalooline ja kohalikud eeskirjad või teised seadused piiravad selle muutmist või isegi keelavad seda.
Uue maja projekteerimisel tuleb arvestada, et fassaad läheks kokku ümbrusega, sealhulgas lähedaolevate majade fassaadidega.

Kõrghoone fassaad

Tänapäeva arhitektuuris, eriti kõrghoonetes, on fassaadi järgi sageli raske kindlaks teha maja korruste arvu. Näiteks võib fassaad olla kujundatud klaasseinana, milles siiski on näha betoonist põrandaplaate.
Mõnikord, eriti kõrghoonetes, võidakse fassaadilt nõuda vastavust kindlale tulekindlusklassile, näiteks kui kaks hoonet on teineteisele väga lähedale ehitatud, et vähendada tule leviku tõenäosust ühest hoonest teise. Sel juhul võib fassaadil olla vaja kasutada kindla tulekindlusklassi aknaid ja uksi, et seinal oleks vajalik tulekindlusklass. Tuletõkkeseintes võib olla kasutatud näiteks mineraalvilla. Ükskõik, kas fassaad mingile tulekindlusklassile vastab või ei, tuleb kõrghoonete fassaadide juures alati tulekindlusega arvestada, sest fassaadi tükid võivad alla kukkudes kahju tekitada nii jalakäijatele, tuletõrjujatele kui tuletõrjevoolikutele. Tulekahju purustab aknad ja sulatab üles aknaraamid, mis tavaliselt on tehtud alumiiniumist, sest alumiiniumi sulamistemperatuur on 660 °C, aga tulekahjus võib temperatuur küündida 1100 °C-ni.
Mõned ehituseeskirjad seavad piiranguid sellele, kui suurt osa maja fassaadist tohivad aknad katta.

Fassaadid filmitööstuses

Filmitööstuses on paljud majadena esitatavad ehitised üksnes fassaadid, mida on palju odavam rajada kui päris ehitisi, liiatigi ei laiene neile ehituseeskirjad. Neid hoiavad sageli tagantpoolt püsti toed ning seal võivad olla mingid kastid või redelid, mille abil näitlejad kaamera vaatevälja või sealt ära astuvad.
Ainult fassaadidest koosnevad ka potjomkini külad.
Tallinna kubermang

Tallinna kubermangu likvideerimine

1783. aastal moodustati vastavalt Venemaa keisrinna Katariina II poolt 7. novembril 1775. aastal vastu võetud "Kubermanguvalitsuste asutamise" ukaasi alusel Tallinna kubermangu asemel Tallinna asehaldurkond.
1949. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1949. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises  toimusid  Moskvas.
Hermann Hesse

Päritolu

Hesse vanemad olid misjonärid Indias. Tema isa Johannes Hesse oli baltisakslane, kes sündis Paides ja kasvas Eestis 11 aastat. Seetõttu sai Hermann sündides nii Saksamaa kui ka Venemaa kodakondsuse. Hesse sõnul oli tema isapoolsetel baltisaksa juurtel väga oluline osa tema enda identiteedi väljakujunemisel.
Isapoolne vanaisa Carl Hermann Hesse oli lõpetanud Tartu ülikooli ja töötanud Paides kreisiarstina, onu Benjamin Hermann Karl Hesse oli Rõngu Mihkli koguduse, Tallinna Toomkoguduse ja Tallinna Oleviste koguduse pastor ning Tallinna Linnamisjoni asutaja. Ema Marie Gundert oli Württembergi indoloogi tütar.

Elulugu

Hermann Hesse sündis Calwi linnas Württembergis Saksamaal misjonäri perekonnas. 
Tal oli 5 õde-venda, kellest kaks surid juba imikueas. 
Hesse kasvas üles Švaabimaa pietistide perekonnas, milles kehtis põhimõte koondada usklikke väikestesse mõttegruppidesse. 
1890. aastast õppis Hesse Göppingeni ladina koolis, mille lõpetamise (Landexamen) järel sai ta õiguse õppida tasuta evangeelses seminaris. Aastal 1891 põgenes ta evangeelsest seminarist. Hiljem vahetas ta sageli töökohti (raamatukaupluse õpipoiss, mehaaniku õpipoiss, antiigikaupmees jne). 1904. aastal pühendas ta end kirjandusele Gaienhofeni külas (praegu asub seal üks paljudest Hessele pühendatud muuseumidest).
Aastal 1905 abiellus Hesse Maria Bernoulliga, neil sündis kolm poega. Aastatel 1910–1912 reisis ta palju: Austriasse, Itaaliasse, Šveitsi ja Indiasse. Aastal 1911, pärast reisi Indiasse, asus ta koos perega elama Berni. Alates 1919. aastast elas Hermann Hesse peamiselt Montagnolas Tessini kantonis. Neli aastat hiljem sai temast Šveitsi kodanik. Mõni aeg pärast seda lahutas ta end abikaasast, 1924. aastal abiellus Ruth Wengeriga, hiljem kunstiajaloolase Ninon Dobliniga. Hesse elas Montagnolas surmani 9. augustil 1962.

Looming

Kirjanduslikku tegevust alustas luulega ja impressionistliku proosaga. Varasemas loomingus huvitus ta peamiselt inimese eneseleidmisest (nt "Peter Camezind"). Hesse oli luuletaja, jutustaja, esseist (näiteks esseed Novalisest, Goethest, Hölderlinist), kriitik ja maalikunstnik, aga ta huvitus ka muusikast.
Hierophis

Levila

Need maod on levinud Euroopas ja Aasias.
Äge nefriitiline sündroom

Äge nefriitiline sündroom on haigus, mille korral esinevad mõõdukas proteinuuria, äge hematuuria ja GFK vähenemine.
Klassitsism

Klassitsism arhitektuuris

Arhitektuuris kasutati rohkesti sambaid, kupleid ja kolmnurkseid viile. Ehitati suuri harmoonilisi ansambleid (näiteks Peterburis). Eestis esindavad klassitsismi Tartu Ülikooli peahoone (1803–1809, arhitekt J. W. Krause), Toompea haldushooned ja hulk mõisaansambleid. 
Perioodi u 1770.–1790. aastateni võib Eestis pidada varaklassitsismiks, kus klassitsismi elemente kasutati enamjaolt käsikäes baroksetega. Perioodi ca 1800–1830 (osalt ka 1840) võib pidada kõrgklassitsismi ajastuks, mil baroksed vormid olid enamasti juba hüljatud. Sellele järgneb nn järelklassitsismi periood, mil valitsenud historitsismis kasutati sageli veel endiselt klassitsismi elemente või (harvemini) ehitati endiselt klassitsismi reeglitest lähtuvalt. Alates 20. sajandi algusest räägitakse uusklassitsismist. Uusklassitsismi on Eesti viljeldud paralleelselt juugendarhitektuuriga 1920. aastatel, eriti aga 1940.–1950. aastatel (vahel nimetatud ka stalinistlikuks arhitektuuriks).

Klassitsism maali- ja raidkunstis

Maali- ja raidkunstis eelistati mütoloogilist või ajaloolist ainestikku. Portreedele oli omane idealiseeriv laad. Kompositsioonis taotleti selgust ja rahulikkust.

Klassitsism Eesti kirjanduses

Eesti kirjanduses on klassitsismi mõju märgata K. J. Petersoni luules.

Klassitsism teatris

Teatris muutus klassitsismi ajal üldiseks tänini püsiv karplava. Barokkteatriga võrreldes lavakujundus lihtsustus. Näitlemisstiil põhines deklameerimisel, liikumine ja žestid allusid värsirütmile. Pearõhk pandi ansamblimängule.
Veteranipäev

Veteranipäev (ka veteranide päev) on Eestis 23. aprillil ehk jüripäeval tähistatav päev, mille eesmärk on tunnustada veterane ja nende lähedasi. Esimene veteranipäev oli 2013. Veteranipäeva olulisim sündmus on Veteranirock.
Eestis on praegu veterane umbes 2700.
Kristlik terrorism

Kristlik terrorism on terrorism, mille väljakuulutatud motiiv on kristluse eesmärkide saavutamine. Kristliku terrorismi mõiste alla ei käi terroristlikud aktid, mille toimepanijatel on kristlik usutunnistus, kuid mille motiivid ei ole seotud kristlusega.
Näiteks James Charles Kopp laskis kristlikel motiividel maha aborte teinud arsti Barnett Slepiani. Issanda Vastupanuarmee Ugandas on oma eesmärkide saavutamiseks vägistanud, röövinud ja tööle sundinud lapsi.
Valdav osa kristlasi mõistab igasuguse terrorismi hukka, leides, et see on vastuolus kristliku eetikaga. Näiteks Christian Identity-liikumist peab enamik kristlasi mittekristlikuks.