google/wiki40b huggingface dataset:
Munandimanus

Munandimanus (epididymis) on isaslooma paariline sisesuguelund. Munandimanused, mis paiknevad munandi juures, on enamikul amniootidel.
Munandimanused arenevad Wolffi juhadest. Munandimanused on sõltuvad androgeenidest ja östrogeenist.

Madudel

Madudel paikneb munandi ja munandimanusepea vahel lisakanal. Munandimanuses toimub isassugurakkude küpsemine ja säilitamine. Munandimanuse piirkonnas paikneb keerdunult munandimanusejuha.

Imetajatel

Paljudel imetajatel koosneb munandimanus munandimanuse peast, kehast ja sabast.

Funktsioonid

Seemnerakud, mis sisenevad munandimanusepea piirkonda, küpsevad (nad ei suuda veel ujuda). Neid toidetakse munandimanuses nõrega ja küpsemana liiguvad nad edasi. Seemnepurske ajal liiguvad seemnerakud munandimanuse alumise osa piirkonnast, mis toimib seemnerakkude reservuaarina, seemnejuhadesse.
Munandimanuses talitlevad vere- ja närvivarustus ning lümfivool.

Patoloogia

Levinuim haiguslik seisund on munandimanusepõletik ehk epididümiit. Kuid esineb ka mitmeid healoomulisi kasvajaid nagu kaasasündinud von Hippel-Lindau sündroomi (RHK-10 ja ICD-10 – Q85.8), mille korral kasvajakolle paikneb munandimanuse piirkonnas.
Arnold Böcklin

Muud

Sergei Rahmaninovi sümfooniline poeem "Surnute saar" on inspireeritud Böcklini samanimelisest maalist.
Balzani auhind

Balzani auhind on iga-aastane rahvusvaheline auhind teaduse ja kultuuri valdkonnas.
Balzani auhindu annab välja Rahvusvaheline Balzani Auhinna Fond eesmärgiga tunnustada väljapaistvaid saavutusi humanitaarteaduste, loodusteaduste ja kultuuri valdkondades, samuti pingutusi rahu tagamisel maailmas. Auhinna asutas Itaalia ajalehemagnaadi Eugenio Balzani (1874–1953) tütar Angela Lina Balzan (1892–1956). Esimesed Balzani auhinnad anti välja 1961. ja 1962. aastal. 
Auhinnaraha suurus ühe auhinna kohta on 750 000 Šveitsi franki (varem, näiteks 2001. aastal, oli auhinnaraha üks miljon Šveitsi franki). Poole auhinnarahast on laureaat kohustatud kulutama noorte teadlaste uurimisprojektide rahastamiseks.
Jaan Rõõmussaar

Jaan Rõõmussaar (sündinud 7. novembril 1950 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja endine näitleja.
Ta lõpetas aastal 1969 Tallinna 42. Keskkooli ja aastal 1974 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.
Ta töötas aastatel 1974–1977 Lydia Koidula nimelises Pärnu Draamateatris ja aastatel 1977–1982 Noorsooteatris.
Hiljem töötas ta ajakirjanikuna Eesti Raadios, Kuku Raadios ja TV 1-s. Praegu töötab ta Tallinna Linnakantseleis linna avalike suhete teenistuses.

Isiklikku

Ta oli aastatel 1974–1981 abielus Kaie Mihkelsoniga.
Tema poeg on oboemängija Nils Rõõmussaar.
Valimisringkond nr 9

Valimisringkond nr 9 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Jõgeva maakonna ja Tartu maakonna.
Carmen Kass

Modellina

14-aastase Carmeni avastas modellindusega tegelev itaallasest agent, kes tegi talle tööpakkumise, kuid tütarlapse ema ei olnud sellega nõus. Kohaliku modelliagentuuri Baltic Modelsi kaudu kirjutas ta ise endale loa ning lahkus kolmeks kuuks Milanosse, kus algas tema modellikarjäär.                             
18-aastaselt kolis Carmen Pariisi, kus saavutas kiiresti edu ning jõudis paljude moeajakirjade esikaanele: 
L'Officiel ja Vogue (Prantsusmaa) 1997, Elle (Austraalia), Image (Inglismaa), Madame Figaro, Numéro, Vogue (Prantsusmaa) ja Vogue (Ameerika) 1999.
Aastal 2000 valis ajakiri Vogue ta aasta modelliks.
Ta on teinud koostööd selliste tuntud disaineritega nagu Alberta Ferretti, Anna Sui, BCBG, Bill Blass, Calvin Klein, Chanel, Christian Dior, DKNY, Dolce & Gabbana, Gianfranco Ferré, Gianni Versace, Gucci, Jill Stuart, MaxMara, Michael Kors, Moschino, Nicole Miller, Prada, Óscar de la Renta, Ralph Lauren, Tommy Hilfiger ja Valentino.
Carmen on poseerinud ka disaineritööde jaoks – Calvin Klein, Chanel, Donna Karan, General Motors, Guy Laroche, Krizia ja Versace.
Olles New Yorgis, sai temast kahe suurima Ameerika moeajakirja, Vogue'i ja Harper's Bazaari põhiline müügiartikkel. 2009. aasta juunis poseeris ta Saksamaa ajakirjale Stern.
Carmen on osanik oma esimeses modelliagentuuris Baltic Models.

Meedias

2003. aasta augustis intervjueeris Urmas Ott teda telesaates "Augustivalgus" (1/7) ning sama aasta detsembris oli ta külaline Craig Kilborni saates "The Late Late Show".
Tal on olnud ka üksikuid filmirolle. 2001. aastal mängis ta Ben Stilleri komöödias "Zoolander" iseennast. 2004. aastal mängis ta peaosa Ilmar Taska mängufilmis "Täna öösel me ei maga".
Carmen Kassi tegelaskuju kasutas oma romaanis "The Princess Diaries, Volume II: Princess in the Spotlight" ameerika kirjanik Meg Cabot.

Ühiskondlik tegevus

23. mail 2004 valiti Carmen Kass Eesti Maleliidu üldkoosolekul ühehäälselt EML-i presidendiks
. Selles ametis oli ta kuni 2011. aasta aprillini. 2004. aastal astus ta ka erakonna Res Publica liikmeks ning kandideeris selle nimekirjas 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kus talle anti ligi 2000 häält, kuid mandaati ta ei saanud.
Jaagu-Mihkli kivi

Jaagu-Mihkli kivi (ka Jaagu-Mihkli hiiekivi, Massu suurkivi, Ridase ohvrikivi) on rändrahn ja hiiekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Ridase külas. Kivi geograafilised koordinaadid on 58° 37′ 23″ N, 23° 39′ 58″ E. Kivi mõõdud on: pikkus 11,2 m, laius 8,2 m, kõrgus 4,3 m, ümbermõõt 30,1 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1958. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Kivi seisund on hea, ümbrus vajab aeg-ajalt võsast puhastamist.
Kivi on rabakivigraniidist ja asub Jaagu-Mihkli maadel. Kivi on kergesti ligipääsetav, kuid ümbritseva sarapuuvõsa tõttu eemalt mitte nähtav. Kivi on lameda, lääne poole kaldu laega hiidrahn. Selle kirdeküljel on looduslikud astmed, mis võimaldavad rahnule tõusta. Kivist umbes 200 m põhja poole jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, umbes 1,1 km lääne poole jääb Uustalu kraav, umbes 1,0 km põhja poole jäävad Laane tammed.
Jaagu-Mihkli kivi keskkonnaregistri kood on KLO4000964.
Guy Gavriel Kay

Guy Gavriel Kay (sündinud 7. novembril 1954) on Kanada ulmekirjanik.
Mitmete tema romaanide tegevus toimub väljamõeldud maailmades, mis meenutavad reaalseid paiku reaalsetel ajalooperioodidel, näiteks Konstantinoopolit Justinianus I valitsusajal või Hispaaniat Cidi ajal. Tema raamatuid müüakse ajaloolise fantaasia nime all, ehk autor ise on eelistanud võimaluse korral hoiduda žanripõhisest kategoriseerimisest. Kay on kirjutanud üle 10 romaani ja arvukalt lühemaid kirjatöid. Tema teoseid on tõlgitud 22 keelde ning müüdud enam kui miljon eksemplari.
Eesti keeles on avaldatud Guy Gavriel Kay mahukas fantaasiaromaan "Tigana". Intervjuus selle tõlkija Juhan Habichtiga on autor öelnud, et tema teose tegelik teema ei ole pelgalt konkreetne fantaasiamaailm: "Suures osas on "Tigana" romaan mälust: mälu hädavajalikkusest kultuurilises mõttes ja samas ohtudest, mis kaasnevad mälu, mälestuste ületähtsustamisega. /---/ Tänapäeva maailmast võib leida ülearugi palju näiteid mõlemast lõksust: ajaloo ja selle õppetundide ignoreerimisest ning keeldumisest tunnistada, et minevik on minevik. /---/ ma kirjutasin kõigist neist paikadest, kus välisvaenlase okupatsioon on alistatud rahva ajaloo, kultuuri ja keele alla surunud või püüdnud neid lausa hävitada, et vähendada vastupanuvõimet. /---/ Mulle tundub see teema tugevamana, mõjusamana siis, kui see pole seotud ühegi konkreetse maa või juhtumiga, vaid fantaasia universaalne aspekt laseb lugejal näha, kuidas türannide samasugune taktika on toiminud erinevatel aegadel ja paljudes kohtades. "Tiganas" kasutasin ma metafoori, maakonna nime kustutamist võlujõu abil, aga alati on vallutajate huvides kustutada kohaliku rahva eneseteadvus ja side oma kodumaaga. "
Rock Hotel (kogumik)

"Rock Hotel" on ansambli Rock Hotel kolmest CD-plaadist koosnev kogumikalbum. Albumi andis 2008. aastal välja firma Elwood Muusik.
Kriminaalmenetlus Maria Pupino vastu

Kriminaalmenetlus Maria Pupino vastu (2005) C-105/03 on Euroopa Liidu Kohtu kaasus, mis riiki kohustust väärikalt suhtuda kannatanutele kohtuprotsessi käigus. Õiguslikult sellest otsusest tuletati riikide kohustuse tõlgendada Euroopa Liidu õigust kooskõlas õiguse üldpõhimõtetega, vältides contra legem tõlgenduse.
Sudan Airwaysi lend 109

Õnnetus

Lendu teenindas lennuk Airbus A310-324. Halva ilma tõttu suunati lend Port Sudani lennujaama. Lennuki maandumine ebaõnnestus ja see kukkus umbes kell 17.00 (UTC) alla. Lennuk purunes ja süttis.
Arvatakse, et põhisüüdlaseks oli halb ilm. Teistel andmetel maandus lennuk korralikult, aga parempoolne mootor plahvatas.

Hukkunud

Õnnetuses hukkus 30 inimest ja kuus jäi kadunuks.
Riigi teaduspreemiate komisjon

Riigi teaduspreemiate komisjon on riigi teaduspreemia temaatikaga tegelev komisjon. Ehkki teaduspreemiaid määrab Eesti valitsus, siis komisjon on nõuandvas rollis.
Komisjoni kuulub vähemalt 12 teadus- ja arendustegevuse erinevate valdkondade tunnustatud teadlasest. Komisjoni esimees on Eesti Teaduste Akadeemia president.
Poola Kuningriigi geograafiline leksikon

Poola Kuningriigi ja teiste slaavi maade geograafiline leksikon (poola Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich) on 16-köiteline leksikon, mis sisaldab 14 785 lehekülge ja ilmus aastatel 1880–1902. Teose autoriteks olid Filip Sulimierski, Bronisław Chlebowski, Władysław Walewski ja teised.
Teos sisaldab Poola Kuningriigi (Kongressi-Poola) ja slaavi keeleruumi kõigi regioonide, linnade, külade ja muude asulate, aga ka mägede, jõgede ja järvede kirjeldusi. See hõlmab Venemaa Keisririigi Balti, lääne- ja lõunakubermangud, Lääne-Preisimaa ja Ida-Preisimaa, Poseni suurhertsogkonna ja Sileesia, Galiitsia, Volõõnia, Podoolia, Polesje, Austria Sileesia, Määrimaa, Ungari slovakikeelsed alad ja Bukoviina ning lisaks teiste Venemaa Euroopa osa kubermangude tähtsamad kohad.
Lihvimine

Lihvimine on materjalide lõiketöötlemine abrasiivlõikeriistaga, mille lõikavateks elementideks on abrasiivmaterjalide terad. Teravate servadega terad on suure kõvaduse (2200–3100 kg/mm²) ja soojuskindlusega. Terad on ühendatud sideainega kindlakujuliseks kehaks, mida kutsutakse abrasiivtööriistaks. Enamasti on lihvimine lõplikuks viimistlusoperatsiooniks, millega saavutatakse suur täpsus ja pinnasiledus, kuid lihvimist kasutatakse ka koorimistöödel (näiteks malmvalandite puhastamiseks).
Sillatank

Sillatank on soomustatud pioneerisõiduk, mis on mõeldud peamiselt assisteerima tanke, soomukeid, aga ka jalaväeüksusi jõgede, kaevikute, purustatud sildade ning muude kitsaste maalõhede ületamisel. Eksisteerivad nii terve-, kui ka kokkukäiva sillaga sillatankid.

Ajalugu

Vajadus sillatankide järele tekkis Esimese maailmasõja ajal, kui algas tankide lai kasutuselevõtmine. Kuna tankide lindid ei olnud piisavalt pikad, kippusid tankid esiosaga kaevikusse sõitma, jäädes selle tagajärjel kaevikutesse kinni. 1919. aastaks olid Suurbritannia armeel olemas Mark V** tankid, mille külge oli monteeritud tõstetehnika, mis võimaldas kaasas vedada kerget kaasaskantavat silda. Teise maailmasõja ajal, kui muutusid populaarseks välksõjad, andis võimalikult kiire motoriseeritud üksuste liikumine sõdivale poolele väga suure eelise. Seega muutus vajalikuks spetsialiseeritud masinate olemasolu, mis oleks võimelised tagama soomukite ning tankide maksimaalselt kiire liikumise lahinguväljal. Et lihtsustada nende masinate remonti ning ehitamist, kasutati nende aluseks tavaliselt olemasolevaid tanki keresid, mille külge monteeriti silla paigalduseks vajalikud tõstemehhanismid. Üheks esimeseks seeriatootmisesse läinud sillatankiks on Brückenleger IV tank, mille kerena kasutati Panzer IV kere, ning mis võeti relvastusele 1940. aastal.

Toimepõhimõte

Takistuse ületamiseks tõstab tank oma silla takistuse kohale (kokkukäiva silla puhul lastakse eelnevalt sild sirgeks) ning toetab silla mõlemad otsad takistuse äärtele. Seejärel ühendab tank ennast silla küljest lahti ning sõidab eemale. Kui kõik soomustehnika on silla ületanud, sõidab sillatank üle silla ning ühendab ennast silla teise otsa külge. Seejärel tõstetakse sild tagasi üles ja tank võib sõita järgmise takistuse juurde. Kuna tank on tavaliselt soomustatud ning silla maha- ning pealetõstmine käib täielikult mehaaniliselt, ilma inimeste juuresolekuta, võib sillatank tegutseda ka vastase tule all. Silla lahti- või kokkupanek võtab aega ainult mõned minutid.
Päriskärblased

Paljunemine

Toakärbse areng toimub täismoondega ning selle võib jagada neljaks faasiks. Areng algab viljastatud munarakust, millest koorub välja vagel, kes kasvab teatud suuruseni ning moodustab kookoni. Vagla ja valmiku üleminekuperioodi nimetatakse nukustaadiumiks. 
Toakärbes on väga suure viljakusega ja ühe emase järeltulijate arv ideaalsetel tingimustel võib ühel suvel olla 5 triljonit. Munade areng vältab vahel vaid 8 tundi, harva 3 päeva või kauem. Seejärel kooruvad munadest vaglad. Need on valget värvi, jalutud, värtnakujulised, eestpoolt kitseneva kehaga. Keha teravatipulises esiotsas paikneb suuava. 
Toakärbse vaglad võivad elutseda mitmesugustes orgaanilistes jäätmetes, näiteks prügis ja sõnnikus. Vagla ainsaks tegevuseks on söömine. Kuna vastsetel ei ole pead, lasevad nad toidule seedeensüüme ja imevad vedelaks muutunud toidu endasse. Mõne päeva möödudes on vaglad valmis nukkumiseks. Edasine areng toimub pruunikas, paksude seintega tünnikujulises kookonis. Kui nukk on täielikult välja arenenud, puhub see kookoni esiotsas oleva raku katki, mis avab kookoni esiotsas asuva kaanekese. Kookonist väljub valmik, kes kohe pärast tiibade kuivamist ära lendab. 
Tsetsekärbse vastne areneb kaua aega emase tagakehas ja nukkub otsekohe pärast sünnitamist.
Püha Issidori kirik

Püha Issidori kirik on õigeusu kirik Peterburis, asukohaga Lermontovi prospekti ja Rimski-Korsakovi prospekti ristmikul.
Kirik ehitati aastatel 1903–1907 arhitekt Aleksander Poleštšuki projekti järgi.

Ajaloost

Aastaks 1894 oli Peterburi Kolomna linnaossa tekkinud eestikeelne õigeusu kogudus, mille eesotsas oli preester Paul Kulbusch.
Urve Ratas

Urve Ratas (aastani 1974 Sepp, sündinud 30. mail 1940 Tallinnas) on eesti geograaf.

Elulugu

Urve Ratas lõpetas 1958. aastal Tallinna 10. Keskkooli, 1963. aastal Tartu Ülikooli ja 1968. aastal Teaduste Akadeemia Tallinna Botaanikaaias aspirantuuri, geograafiakandidaat (1974, TÜ), väitekiri "Hiiumaa maastike iseloomustus ja genees". Oli aastail 1965–1993 Tallinna Botaanikaaias mitmesugustel ametikohtadel (nooremteadur, vanemteadur ja aastail 1973–1992 maastikulabori juhataja). Alates 1993. aastast on ta TPÜ Ökoloogia Instituudi vanemteadur ja TPÜ geoökoloogia õppetooli dotsent.

Isiklikku

Urve Ratas on teenistuja tütar. Ta abikaasa on Rein Ratas ja poeg Jüri Ratas.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: maastikuteadus, probleemiks Eesti saarte maastike struktuuri dünaamika ja genees, samuti soolakuliste rannamuldade uurimine. Osalenud Tallinna parkide jt loodusalade uurimises. Autasustatud Baeri mälestusmedaliga (1992).
Pierre Corneille

Pierre Corneille [pjeer kornei] (6. juuni 1606 Rouen – 1. oktoober 1684 Pariis) oli Molière'i ja Jean Racine'i kõrval üks 17. sajandi Prantsusmaa suurtest näitekirjanikest. 
Pierre Corneille kohta on liikvel kaks väärarusaama: esiteks, et ta kirjutas vaid neli näidendit ("Cid", "Horatius", "Polyeucte" ja "Cinna") ja teiseks, et tema teoste läbivaks ideeks on mõistuse vastandumine tunnetele.
Kõhutüüfus

Haigestumine

Inimene haigestub bakteriga, kui sööb toitu või joob vett, mis on saastunud haige inimese väljaheidete või uriiniga. Bakter püsib vees või kuivanud heitveega kohtades nädalaid. Bakter võib levida ka puudutuse teel, kui haige ei ole käsi pesnud. Sellepärast on kõhutüüfus levinud viletsa hügieenitasemega piirkondades, kus napib puhast joogivett, nagu Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika. Maailmas haigestub sellesse aastas ligi 12,5 miljonit inimest. Haiguse peiteaeg on 3–60 päeva.

Sümptomid

Kõrge palavik (kuni 40 °C), valulik kurk, oksendamine, verepais rinnus, kõhulahtisus, lööve nahal ja nõrkus. Haigus võib kesta kuni kuus nädalat. Tüüfusse haigestumist saab määrata väljaheite- või vereproovi alusel.

Paranemine

Ilma ravita on inimene kuude viisi haige ning 10–30% sureb üldise nakkuse ja tüsistuste, nagu kopsupõletik ja sisemised verejooksud, tagajärjel. Lastele, eriti imikutele on tüüfus peaaegu alati surmav. Kui ravi alustada õigeaegselt, siis on paranemine täielik, surmajuhte täheldatakse ravitud patsientidel haruharva. Ravitakse antibiootikumidega.
Lükati Arstikivi

Lükati Arstikivi (ka Arstikivi) on Harju maakonnas Anija vallas Lükati külas olev ohvrikivina kasutatud kivi. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena.
Englo OÜ

Englo OÜ on aastal 1991 asutatud ettevõte, mis toodab ja müüb muu hulgas mõõteseadmeid, detektoreid ja indikaatoreid.
Aastast 2009 on ettevõte Eesti Kaitsetööstuse Liidu liige.
Akvitaania hertsog

Kroonimine

Merovingide kuningad ja Akvitaania hertsogid tegid oma pealinnaks Toulouse'i. Karolingide kuningad kasutasid erinevaid pealinnu kaugemal põhjas. Aastal 765 kinkis Pippin Lühike kinnipüütud Akvitaania hertsogi Waiferi kuldse lipu Saint-Martiali kloostrile Limoges'is. Akvitaania Pippin I on maetud Poitiers's. Charles Laps krooniti Limoges'is ja maeti Bourges'i. Kui Akvitaania saavutas pärast Karl Paksu surma lühikeseks ajaks sõltumatuse, oli Ramnulf II see, kes võttis kuningatiitli. 10. sajandi lõpul krooniti Louis V Brioude'is.
Akvitaania hertsogi kroonimise protseduur on säilinud 12. sajandi lõpu ordo's (esskirjas) Saint-Étienne'ist Limoges'is, mis põhineb varasemal romaani-saksa ordol. 13. sajandi algul lisati sellele ordo'le kommentaar, mis rõhutas Limoges'i kui Akvitaania pealinna. Ordo näitas, et hertsog sai siidmantli, krooni, lipu, mõõga, kannused ja Püha Valérie sõrmuse.

Taastatud Akvitaania hertsogid Frangi kuningate võimu all

Karolingide kuningad nimetasid taas Akvitaania hertsogeid, esimese aastal 852 ja taas aastast 866. Hiljem kutsuti hertsogkonda ka Guyenne.
Vadjamaa

Vadjamaa oli vadjalaste maakond Eesti kirdepiiril Ingeris Soome lahe ääres Narva jõest ja Peipsist Gattšinani. II aastatuhande algul asustasid seda vadjalased.

Asustus

Vadja asustus oli tihedaim Isuri lavamaal Luuga jõest idas, kus alale olid iseloomulikud väga suured külad, kus tegeleti rauatööndusega. Narva ja Luuga jõe vaheline soostunud ala oli aga peaaegu täiesti asustamata.
Kui vadja ja eesti muinashõimude lahknemise põhjustas sattumine erinevasse poliitilisse alluvusse (Novgorodi vabariik ja Liivi ordu), siis ei olnud veel 16. sajandini eestlaste-vadjalaste etniline piir selge – ümberasumised toimusid hiliskeskajani, võib-olla ka pärast seda. Vadjalaste asustus Narva jõest läänes Alutagusel oli küllaltki suur, kuigi nimetatud piirkonna lõunaosas olid ülekaalus juba eesti hõimud. Vadjalased moodustasid märkimisväärse osa Narva elanikkonnast.
Peamised muistised on laibamatustega kääbaskalmistud (paljudel haudadel on kivikate), kust on leitud vadjalastele iseloomulikke ehteid: ripatseid, oimurõngaid, käevõrusid.
Ottone in villa

"Ottone in villa" (kirjutatud 1713) on Antonio Vivaldi esimene ooper. Esietendus toimus 17. mail 1713 Vicenzas.
Itaaliakeelse libreto kirjutas Domenico Lalli. Ooper on kolmevaatuseline pastoraalne draama, mille tegevus toimub Vana-Roomas.
Total

Total on Prantsusmaa naftakompanii, üks kuuest suuremast mitteriiklikust energiakompaniist (inglise keeles supermajors). Total on töötajate arvult suurim ettevõte Prantsusmaal ja 2009. aasta seisuga üks kümnest suurimast maailmas. 2008. aasta lõpu seisuga oli Total turukapitalisatsiooni poolest eurotsooni suurim ettevõte.
Totali tegevusalad hõlmavad tootmisahela täies ulatuses, alates nafta- ja gaasiväljade uurimisest, toornafta ja maagaasi ammutamisest energiatootmise ja turustamiseni. Total tegutseb ka keemiatööstuses.
Asutati 1924. aastal. Esialgne nimi oli Compagnie française des pétroles.
Paberžė mõis

Paberžė mõis (leedu Paberžės dvaras) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Gudžiūnai valla Paberžė külas.

Ajalugu

Paberžė küla kuulus XVI sajandil Schillingite suguvõsale. Aastal 1793 rajasid nad mõisa peahoone. Kuna mõisa omanik osales jaanuariülestõusus, siis pagendati ta Siberisse ja mõisa uuteks omanikeks said Tihhejevid. Nood rentisid mõisa Becheri nimelisele sakslasele välja. Hiljem lasid nad asulasse rajada kooli. Enne Esimest maailmasõda hakkasid Tihhejevid mõisa maad oma endistele pärisorjadele müüma ja sõja puhkedes oli kogu mõisa valdus taludeks müüdud.

Mõisakompleks

Mõisakompleksist on säilinud puidust peahoone. Suurem osa säilinud hooneid asub peahoonest veidi maad eemal - seal asuvad muuseumihoone, hospidal, kirik, kellatorn, pastoraat ja kaks mõisaaegset risti. Harukordse nähtusena on säilinud ka mõisa puukuur.
Üks mõisa hoonetest on muudetud jaanuariülestõusule pühendatud muuseumiks, praegu on muuseum ka mõisa peahoones. Ka mõisa pargis on Genrikas Galvanauskase loodud ülestõusnutele pühendatud puuskulptuurid. Mõis muudeti muuseumiks aastal 1993, sellega seoses mõis ka restaureeriti.

Paberžė kirik

Kiriku kohale rajasid Schillingid esimese kabeli aastal 1787. Aastal 1858 põles see maha, praegune hoone valmis aastal 1859.
Hoone on klassitsistliku portikuse ja barokkstiilis torniga. Apsiid on kolmnurkne. Hoonest eendub käärkamber. Kiriku juures on XIX sajandil valminud puidust kellatorn. Kiriku juures on pastoraat; nii seal kui ka kirikus on kuulsa leedu ristimeistri Vincas Svirskise loodud ristid.
Aastal 1856 sai sealseks vaimulikuks Antanas Mackevičius, kes osales aktiivselt jaanuariülestõusus, asudes juhtima 250-mehelist väesalka. Ülestõusu käigus ta tapeti.
Aastal 1970 sai sealseks vaimulikuks Stanislovas Dobrovolskis (isa Stanislovas). Ta korrastas kiriku ja pani mitme hoone külge vaatamiseks välja vanad metallist ristid.
Académie Colarossi

Académie Colarossi ehk Filippo Colarossi vabaakadeemia oli Itaalia skulptori Filippo Colarossi loodud Pariisis tegutsenud kunstikool, mis alustas tegevust 1815. aastal.

Kooli ajalugu

Akadeemia loodi alternatiivina École des Beaux-Arts'ile, mille õppemeetodid paljudele toonastele avangardkunstnikele liiga rangeks jäid. Akadeemia erines ka selle poolest, et võttis vastu naisi ning teiste riikide õpilasi. Kool suleti 1930. aastatel.
Eesti kunstnikest on selles koolis õppinud näiteks modernismiklassikud Adamson-Eric, Konrad Mägi, Eduard Wiiralt, Nikolai Triik, Karl Pärsimägi.
David Donner

David Donner (võru Donneri David; 23. detsember 1810 – 24. detsember 1883) oli koolmeister ja kultuuritegelane.
Ta oli 1833 avatud Põlva kihelkonnakooli esimene koolmeister. Ta töötas kihelkonnakoolis 1833-1863. 1857 asutas ta Põlvas esimese tütarlastekooli.
Osmussaare I rahnuderühm

Osmussaare I rahnuderühm on rahnud Läänemaal Lääne-Nigula vallas Osmussaarel. Koha geograafilised koordinaadid on 59° 17′ 3″ N, 23° 23′ 49″ E . Rahnud paiknevad Nõva-Osmussaare hoiualal ja Osmussaare maastikukaitsealal ning jäävad Osmussaare keskosa edela(lõuna)rannikule, läänesadama juurde.
Rahnud on gneisist ja üks neugrundbretšast. Rühma ümbermõõt on 62 m.
Rahnud võeti kaitse alla aastal 1959.
Rahnuderühmast 500 m lääne suunas asub madalas meres neugrundbretšast Skarvan (rootsi keeles tähistab skarv kormorane).
Rahnudele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Osmussaare I rahnuderühma keskkonnaregistri kood on KLO4000901.
Mõisamaa (Torma)

Mõisamaa küla oli küla Laiuse kihelkonnas. 1977. aastal liideti küla Leedi külaga.
Esmakordselt mainiti Mõisamaa küla 1599. aastal seoses küla tollase omaniku Dietrich Hakeniga (ka Dydrych Haken). 1624. aastal asus külas mõis (Brinckstete). Hiljem kuulus küla Leedi mõisale jäädes haldusjaotuslikult Laiuse kihelkonda.
Orlovo-Ivanivka

XXI sajand

2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja Venemaa meelsete separatistide vahel.