google/wiki40b huggingface dataset:
Ökolingvistika

Ökolingvistika on lähenemisviis lingvistikas, mis pöörab tähelepanu mitte üksnes keelte arengu sotsiaalsele keskkonnale, vaid ka ökoloogilisele kontekstile.
Ökolingvistikat rajavaks peetakse tihti Michael Halliday 1990. aastal ilmunud artiklit uutest lähenemistest keeleteaduses.
Ökolingvistikat võib vaadelda kui ökosemiootika haru.
Joel Lindpere

Klubikarjäär

2007. aasta veebruaris sõlmis Lindpere kolmeaastase lepingu Norra kõrgliigaklubi Tromsø Idrettslagiga. Enne seda oli ta mänginud FC Valgas, Lelle SK-s, CSKA Sofias ja FC Floras. Florast visati Lindpere välja halva käitumise tõttu palliplatsil. Ta oli kohtunikuga pahuksisse läinud ja teda sõimanud.
2007. aasta jaanuaris tundis Lindpere vastu huvi toona Kreeka kolmandas liiga lõunatsoonis mänginud Panetolikos . 2010 jaanuaris sõlmis ta Ameerika kõrgliiga (MLS) klubi New York Red Bullsiga kaheaastase lepingu, saades esimeseks eestlaseks USA kõrgliigas. Esimese värava lõi 20. märtsil uue staadioni avamisel Santos FC võrku. Lindpere head esitused Red Bullsis said jätku kui MLS liiga esimeses mängus lõi ta mängu ainsa värava 30 meetri pealt otse õhust ristnurka. 2010. aastal valiti Lindpere Red Bullsi kõige väärtuslikumaks mängijaks.

Koondisekarjäär

Debüüdi Eesti koondises tegi Lindpere 1. novembril 1999 sõpruskohtumises Araabia Ühendemiraatide jalgpallikoondise vastu. 46. minutil vahetas ta välja Andres Operi. Mäng lõppes 2:2 viigiga. Mängupäeval oli Lindpere 18-aastane.
2010. ja 2011. aastal loobus Lindpere koondise esindamisest, et keskenduda klubile.
Ta osales 11. novembril 2011 Euroopa meistrivõistluste valikturniiri play-off-kohtumises Iirimaa vastu tulles mängu vahetusest kohtumise 60. minutil.

Isiklikku

Joeli isa on Jaak Lindpere ja onu Heiki Lindpere.
2016. aasta suvel abiellus ta Sagadi mõisas Julia Kähariga. Aprillis 2017 sündisid neil kaksikud Jonel ja Jesse.
Tal on ka poeg Juan.
Rahuste–Kaunispe tee

Rahuste–Kaunispe tee (registrinumber 21176) on kõrvalmaantee Saaremaal Saaremaa vallas  Sõrve poolsaarel. Tee pikkuseks on 9,7 km.
Tee saab alguse Läätsa–Jämaja–Sääre–Mäebe tee 13. kilomeetril Rahuste külas ning lõpeb sama tee 17. kilomeetril Kaunispe külas. Tee läbib Rahuste, Lindmetsa ja Kaunispe  külad. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 17 truupi. Teele jääb 6 bussipeatust: Rahuste I, Rahuste II, Ampri, Lindmetsa, Vanamuise, Kaunispe.
Tee on kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Affandi

Affandi Koesoema (1907 Cirebon – 23. mai 1990) oli ekspressionistlik kunstnik, kuulsaim Indoneesia kaasaegne kunstnik.
Ta maalis otse tuubist.
Tema enda ehitatud kodumajas Yogyakartas on muuseum tema maalide koguga.
Teodor Kalberg

Teodor (Theodor) Kalberg VR I/3 (21. märts (vkj 9. märts) 1892 Päidla – 6. veebruar 1969 Norrköping) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, teenis Eesti õhuväes ja Teise maailmasõja ajal oli ohvitser Omakaitses.

Elulugu

Teodor Kalberg sündis 1892. aastal Päidla külas Tartumaal Kaarel Kalbergi pojana. Ta lõpetas 1914. aastal Tartu Õpetajate Ühisuse Kaubanduskooli ja tegutses seejärel lühikest aega Venemaal kaupmehena.
Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti Kalberg Vene sõjaväkke. 1917. aastal lõpetas ta Irkutski 3. lipnikekooli ja saadeti rooduülemana Rumeenia rindele. Enne Vabadussõja algust naasis Kalberg Eestisse.
Ta teenis ohvitserina Tallinna 1. ja 2. kaitsepataljonis, tõusis kiiresti teenistusredelil ja sai peagi Kaitseliidu ülema adjutandiks. 1921. aastal autasustati teda Vabadusristiga.
1925. aastal lõpetas Kalberg Lennukooli lendurvaatlejate erikursuse. Samal ajal viidi ta üle Lennuväerügementi. Seejärel teenis ta Lasnamäel Lennubaasis ja Õhukaitse Staabis.
1937. aastal lõpetas Kalberg Kõrgema Sõjakooli sõjamajanduse alal. Järgmisel aastal ülendati ta kolonelleitnandiks ja 1939. aastal viidi üle 2. Diviisi intendandiks.
Nõukogude okupatsiooni algul määrati Kalberg Punaarmee 42. laskurpolgu majandusülemaks. Suvesõja ajal õnnestus tal väeosast põgeneda ja sakslaste poole üle minna. Seejärel aitas ta organiseerida Omakaitset ja oli selle staabiülemaks.
1944. aastal, enne uut Nõukogude okupatsiooni, lahkus Kalberg oma perekonnaga Rootsi. Ta töötas Norrköpingis arhivaarina ja raamatukoguhoidjana, 1959. aastal määrati ta pensionile.
Kalberg oli EELK Norrköpingi koguduse nõukogu liige ja üks Eesti Rahvusliku Koondise Norrköpingis asutajaid.
Ta suri 6. veebruaril 1969 ja on maetud Norrköpingi Matteuse kalmistule. Seal puhkab ka tema naine Salme Kalberg (1899–1998).
André Derain

Noorusaeg

André Derain sündis 1880. aastal pagari perekonnas Pariisi lähistel Chatous. Juba teismelisena hakkas ta maalimisega tegelema. 1898. aastal astus ta Pariisi Académie Camillosse inseneriteadust õppima. Õpingute kõrvalt käis ta Eugène Carrière'i juures maalimist õppimas. Just maalitunnis kohtuski ta Henri Matisse'iga, kellega koos pandi alus fovistlikule suunale maalikunstis. 1900. aastal kohtas Derain rongisõidul Maurice de Vlamincki, neist said eluaegsed sõbrad ning kaastöölised. Koos Vlaminickiga hakkas Derain harrastama maastikumaali. 1901.–1904. aastal oli Derain ajateenistuses ega saanud eriti maalimisega tegeleda. Matisse'i pealekäimisel lubasid Deraini vanemad pojal pärast ajateenistust pühenduda ainult maalimisele ja insenerikarjääri sinnapaika jätta. Seega astus Derain Académie Juliani.

Fovism

1905. aasta suve veetis Derain koos Matisse'iga Vahemere ääres Collioure'is maalides. Sama aasta lõpus esitleti nende töid Pariisi Sügissalongis. Kunstikriitik Louis Vauxcelles nimetas maale julge ja ebatavalise värvikasutuse tõttu metsikuteks (pr fauves), mistõttu hakati selle uudse kunstistiili esindajaid kutsuma fovistideks.
1906. aastal saatis kunstikaupmees Ambroise Vollard Deraini Londonisse maalima. Ta maalis Londonist 30 pilti, mida iseloomustasid selged värvid ja julge kompositsioon.
1907. aastal ostis kunstikaupmees Daniel-Henry Kahnweiler ära Deraini ateljee. Derain kolis Montmartre’ile, kus elas ka tema sõber Pablo Picasso. Deraini maalide värvikasutus muutus neutraalsemaks, olles mõjutatud kubistide ja postimpressionisti Paul Cézanne’i loomingust. Sel perioodil tegi Derain ka kivist skulptuure ning puulõikeid.

Tagasi traditsioonilisema kunsti juurde

Aastatel 1911–1914 hakkas tema töödes üha enam peegelduma klassikalise kunstihariduse mõju. Ta ei kasutanud enam nii kontrastseid värve ja pööras rohkem tähelepanu esemete kujule. 1916. aastal tegi ta illustratsioonid André Bretoni raamatule Mont de piété (’Vagaduse mägi’).
1919. aastal hakkas Derain balletietendustele lavakujundusi looma. 
1928. aastal võitis Derain Carniege’i kunstiauhinna. See tõstis tema rahvusvahelist tuntust ja peagi esitleti Deraini töid nii New Yorgi, Londoni, Berliini, Frankfurdi, Düsseldorfi kui ka Cincinnati galeriides.
1954. aastal jäi André Derain Pariisi äärelinnas Garches’is auto alla ja suri.
Ontika vald

Ontika vald (saksa keeles Ontika) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. 
Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Ontika vald Järve vallaga.
Valla alal asus Ontika mõis.
Vastastikusus

Majandusantropoloogias tähistab vastastikusus ehk retsiprooksus erinevaid teenuste ja toodete vahetusi väljaspool turumajanduslikke raame. 
Majandusajaloolane ja -antropoloog Karl Polanyi on vastastikusust nimetanud üheks toodete vahetuse kolmest peamisest põhimõttest turu- ja ümberjagamispõhimõtte kõrval. Enamasti valitseb ühiskonnas üks sellistest põhimõtetest, nii näiteks on turupõhimõte valdavaim kapitalistlikes ühiskondades,
ent on koloniaalajaloo ja globaliseerumise vältel muutunud olulisemaks ka ülejäänud maailmas. Toodete ja teenuste vahetus leiab aset erinevate turumehhanismide (nt raha) kaudu, mis määravad vahetatava väärtuse. Vastastikusus toimib seevastu üsna egalitaarsetes ühiskondades võrdsel positsioonil olevate inimeste vahel, kus lähedastes sotsiaalsetes suhetes olevad inimesed vahetavad enam-vähem võrdseid tooteid või teenuseid . 
Vastastikuste vahetuste hulka võib lugeda nii barterit kui kingituste vahetamist. Kuigi barteri puhul on tegemist kohese vahetusega, kingituste puhul toimub vahetus aga mingi aja jooksul, iseloomustab mõlemat vastastikuste sotsiaalsete suhete ja neile tugineva usalduse olulisus vahetuse protsessis. Sellised suhted on ebaolulised vahetustes, mida vahendab raha. Samas on igasuguse vahetuse vastastikusus kontiinum: mida kohesem on vahetus (nt barteri puhul), seda vähem olulised on sotsiaalsed suhted, millele vahetus tugineb või mida see loob. Mida pikema aja jooksul vahetus aset leiab, seda olulisem on usaldus ning juba olemasolev sotsiaalne suhe ja/või sellise suhte loomine, millele vastastikusus saab tugineda. Niisiis iseloomustab ka raha poolt vahendatud vahetust sama joon: kui tegemist on laenuga, on selle toimimiseks oluline usaldus ja/või sotsiaalne suhe, mis tagastamist garanteeriks. Viivitus vahetuses loob nii suhte kui tagastamise kohustuse ja seeläbi mängib vastastikusus rolli hierarhiliste suhete kujunemisel ühiskonnas, kus ühe inimese suutlikkus tänu-, kingi- või rahavõlga tasuda on suurem kui teisel. 
Vastastikustel vahetustel võib olla ka oluline poliitiline tähtsus võimule saamisel nii mittetööstuslikes ühiskondades nagu näiteks Melaneesia, kus nn moka vahetused tagavad pealiku rollini jõudmise, kui ka tööstusühiskondades, kus poliitikute karjääri toetavad erinevad äriringkonnad. Kui Melaneesias on sellised vahetused ühiskonna poolt aktsepteeritud ja ritualiseeritud, siis kapitalistlikes tööstusühiskondades on tegemist pigem varjatud vahetustega, mis tihti korruptsiooni piirimaile võivad sattuda. 
Ameerika kultuuriantropoloog Marshall Sahlins eristas vastastikususes kolme eri tüüpi: üldistatud, tasakaalustatud ja negatiivne vahetus . Vastastikusust kui üldist printsiipi ühiskonnas käsitles ka Claude Lévi-Strauss seletamaks vahetusi suguvõsade või perekondade vahel, mis loovad või tugevdavad sugulussuhteid .
Johan Possul

Johan Possul (sündinud 10. augustil 1929 Tartus) on Eesti maadleja ja treener, Evi Possuli abikaasa. 
Lõpetas 1949 Tartu 1. keskkooli.

Sportlaskarjäär

Hakkas sportima algkooliõpilasena Pukas.
Tuli 1951, 1953 ja 1956 vabamaadluses Spartaki üleliiduliseks meistriks. Võitis Spartaki koondises 1956 Nõukogude Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel kulla ja 1953 hõbeda.
Tulnud 5 korda vabamaadluses Eesti meistriks (1954–57 ja 1959).
Meistersportlane (1956). 
Rahvapaatidel Eesti meistreid ka sõudmises roolijaga kahepaadil (1952).

Treeneri ja kohtunikuna

Töötas 1969–81 vabamaadlustreenerina KSMK-s ja Dünamos. Oli 1969–80 Eesti vabamaadluse koondise vanemtreener.
Tegutsenud maadluskohtunikuna (1965 ülel kat) ja Maadlusföderatsiooni treenerite nõukogu esimehena.
Calhouni maakond (Alabama)

Ajalugu

Maakond moodustati 1832. aastal.

Rahvastik

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 118 572.
Footon

Footon on elektromagnetkiirguse väikseim osake ehk kvant (valguskvant). Footon on vaheosake (boson spinniga 1), mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju. Footon (erinevalt näiteks gluuonist) ise oma vahendatava vastastikmõju laengut ei kanna ja on elektriliselt neutraalne. Tema seisumass on 0 ning seetõttu liigub ta vaakumis alati valguse kiirusega . Valguse kiirus kui universaalne füüsikaline konstant ongi defineeritud footoni liikumise kiiruse kaudu vaakumis.

Üldine kirjeldus

Footon on elementaarosake, mis vahendab elektromagnetilist vastastikmõju. Enamasti tähendab see, et elektriliselt laetud kehad vahetavad omavahel virtuaalseid footoneid. Näiteks positiivselt laetud aatomituum ja negatiivselt laetud aatomi elektronkate mõjutavad teineteist virtuaalsete footonitega.

Footonit iseloomustavad kvantarvud

Nagu kõik teised fundamentaalsed vaheosakesed, on ka footon boson (spinniga 1). Kui fermion neelab footoni, siis fermioni ja footoni spinnid liituvad. Näiteks kui elektron neelab footoni, siis muutub tema spinn vastupidiseks (süsteemi summaarne spinn peab olema kõikides vastastikmõjudes jääv).
Lisaks spinnile (mis määrab ära footoni polarisatsiooni) iseloomustab footonit veel  lainevektor, mis määrab ära footoni lainepikkuse ja liikumise suuna. Kõik teised footoni kvantarvud (näiteks tema leptonlaeng ja barüonlaeng) on 0. Footon on iseenda antiosake, kuid kaks footonit omavahel enamasti ei annihileeru, kuna nendevaheline vastastikmõju on väga nõrk. Kuna footonitel elektrilaeng puudub, siis saavad nad vastastikmõjus olla ainult virtuaalsete laetud osakeste (näiteks elektronide) silmuste kaudu.

Footoni mass

Kuna footoni seisumass on 0, siis liigub footon alati valguse kiirusega. Footonil on mass, mis on võrdne footoni poolt edasi kantava energiaga. Kui mingi keha neelab footoni, siis saab ta endale selle footoni energia ning selle võrra suureneb ka keha mass

Footoni lagunemine

Footon ei saa laguneda, kuna puudub temast kergema seisumassiga osake. Teiseks ei saa footon laguneda ka põhjusel, et liikudes valguse kiirusega tema jaoks (vastavalt erirelatiivsusteooriale) aeg seisab. Footoni jaoks toimub kiirgumine ja neeldumine samaaegselt jätmata vahepeal võimalust lagunemiseks.

Footoni nimetus

Albert Einstein nimetas 1909. aastal oma teoorias footoneid valguskvantideks (das Lichtquant). Footoni nimetuse (tulenevalt kreekakeelsest sõnast φῶς phôs — valgus) pakkus esmakordselt välja füüsikakeemik Gilbert N. Lewis aastal 1926. Kuigi Lewis'e arendatav teooria heideti tema sisemiste mittevastavuste tõttu kiiresti kõrvale, siis nimetus footon sai kiiresti populaarseks.
Loodusteaduse filosoofia

Loodusteaduse filosoofia (1966) on saksa-ameerika filosoofi Carl Gustav Hempeli (1905–1997) raamat, tema teadusfilosoofia vaadetest ja mõistetest.
Ta selgitab lihtsas ja selges keeles selliseid mõisteid ja teemasid nagu hüpotees, testimine ja kinnitamine, teaduslik seletus, teooria, mõistekujundus ja mõõtmise roll selles, loodusseadus, ühe teaduse "taandamine" teisele. Analüüse saatvad näited ulatuvad sünnitusabist vitalismiteooria ja biheivioristliku psühholoogiani.
"Loodusteaduse filosoofia" on kirjutatud kindla ajaloo ja eeldustega filosoofiiliselt lähtelt – igal teadmisväitel on tunnetuslikku sisu ning õigustatud teaduslikkuse pretensiooni vaid siis, kui sel on empiirilist sisu. C. Hempelit saab selle alusel pidada loogilise postivismi koolkonna mõtlejaks. Kuna Berliinis tegutsenud ringi nimi sisaldas mõistet empirism, siis nimetatakse teda ingliskeelses kultuuritraditsioonis loogiliseks empiristiks.
Raamat oli pikka aega teadusfilosoofia sissejuhatavate kursuste üheks põhivaraks. Hempel tutvustab empiirilist loodusteadust kui tunnetuslikku tegevust, mille eesmärk on tuvastada hüpoteesi meetodi abil seletuslikke ja ennustusvõimelisi seaduspärasid kogetavate nähtuste vahel ning ühendada need seaduspärad ühtseks maailmapildiks.
3.–4. peatükis on illustreeritud hüpoteesimeetodi eri aspektid, 5. ja 6. peatükis on teaduslikud seletused ja teaduslik mõistmine. 5. peatükis selgitab Hempel oma kuulsat deduktiiv-nomoloogilist teadusliku seletuse mudelit. 7. peatükk sisaldab arutlust eriviiside üle, kuidas määratleda teaduslikke mõisteid. 8. peatükk on reduktsionismi küsimusest – kuivõrd on teadused üksteisele taandatavad.

Kriitika

Tekst mõjub pigem kirjeldava analüüsi kui filosoofilise arutlusena. Puudub selgelt sõnastatud tees. Napib filosoofilisele tekstile omast argumentatiivsust. Hempel toob küll palju (ja tabavaid) teadusloolisi näiteid, aga ei astu põhjalikumasse dialoogi näidete alternatiivsete filosoofiliste tõlgendustega, justkui neid ei olekski.
Liphart

Päritolu ja varasem ajalugu

Liphartide päritolu ei ole täielikult selge. Suguvõsa enda traditsiooni järgi rändasid nad Liivimaale Saksimaalt ja olid suguluses Lippradt gen. Lipharti aadlisooga. Ajaloolase Tiit Rosenbergi arvates pärineb Liphartide suguvõsa aga tõenäoliselt jõukast Tallinna kodanikusoost. Suguvõsa rajajaks loetakse sadulsepp Alexander Lipharti (maeti 1656), kes võeti 1600. aastal Tallinna kodanikuks ja oli Kanuti gildi oldermann. Tema kahest pojast põlvnesid Liphartide pealiinid: Johann Liphart (suri enne 1663) rajas Võlla liini, Friedrich von Liphart (suri 1699) oli Dukuri haru esiisa.

Võlla pealiin

Selle liini rajaja Johann Liphart (suri enne 1663) oli Pärnu krahvkonna krahvi Franz Bernhard von Thurni juures koduõpetaja ja õuemeister. 1632. aastal sai ta viimase leselt kaheksaks aastaks pandivaldusena kasutada Sondva, kuhu ta rajas Võlla mõisa. Reduktsiooni ajal mõis küll reduktseeriti, kuid jäi kummatigi Johanni järeltulijate valdusse; veel 1740. aastatel oli see riigimõis Liphartide käes rendil. Johanni pojad Pärnu maakohtu assessor Johann (suri 1691) ja ooberst Johann Friedrich (1655−1723) said 10. märtsil 1688 naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikeks, kuid rüütelkonda neid siiski ei introdutseeritud.

Dukuri pealiin

Johan Lipharti vanem vend Friedrich Liphart (1601–1699) omandas abiellumise teel 1662. aastal Dukuri mõisa (Duckern). Tema üks poeg pani aluse Liphartite Rootsi harule, teine poeg aga Dukuri harule, suguvõsaharud aga hääbusid XIX sajandil meesjärglaste puudumisel.

Liphartid rüütelkonna matriklis

1747. aastal kanti Liphartid Liivimaa rüütelkonna  aadlimatriklisse suguvõsana nr. 106 ja immatrikuleeriti 1776 ka Rootsi rüütelkonda (Nr. 2032).
Digitaalklaver

Ehitus

Digitaalklaver on ehitatud sämplimise põhimõttel ehk iga klahvi alla on salvestatud konkreetne klaveriheli. 
Sämpler – klaviatuuriga juhitav digitaalmakk.
Mõned digitaalklaverid imiteerivad akustilise klaveri välimust.
Digitaalklaveril on täissuuruses klaviatuurid ja 2 või 3 pedaali, mis vastavad tavalise klaveri pedaalidele.

Puudused

Samas tunnetab klaverimängija keelte võnkumist lisaks kõrvadele läbi klaviatuuri sõrmede ning kogu kehaga, lisaks on akustilisel pillil veel muidki nüansse, mida digiklaverid imiteerida ei suuda (näiteks ei saa seda seest mängida, tõmmates või lüües avatud klaveri keeli sõrmede või mediaatoriga), mistõttu eelistab enamus pianistidest digitaalklaverile endiselt traditsioonilist akustilist pilli.
Kauppakeskus Jumbo

Jumbo kaubanduskeskus (soome Kauppakeskus Jumbo) on kaubanduskeskus Soomes Vantaas Kehä III kõrval, umbes ühe kilomeetri kaugusel Helsingi Vantaa lennujaamast.
See avati oktoobris 1999 ja seal on rohkem kui 100 kauplust.
Kogupindala on 85 000 m².
Kristin Kuutma

Kristin Kuutma (sündinud 11. juulil 1959) on eesti antropoloog, etnoloog ja folklorist.
Kuutma õppis aastatel 1977–1982 Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise keelt ja kirjandust ning töötas lõpetamise järel korrektori, tõlgi ja toimetajana. Aastal 1998 kaitses ta Tartu Ülikooli juures uurimistöö "Folkloorifestivalid kui tänapäeva traditsioon" põhjal oma esimese magistrikraadi. Aastatel 1998–2002 õppis Kuutma Ameerika Ühendriikides Washingtoni Ülikoolis, kus ta kaitses 1999. aastal teise magistrikraadi ja 2002. aastal ka doktorikraadi. Tema doktoriväitekirja pealkiri oli "A Sámi Ethnography and A Seto Epic: Two Collaborative Representations in Their Historical Contexts"
Alates 2004. aastast on Kuutma töötanud Tartu Ülikooli õppejõuna. Aastatel 2007–2009 oli ta kultuuriteaduste erakorraline professor ja alates 2010. aastast on ta sama valdkonna korraline professor.
Kuutma on arvukate rahvusvaheliste ja kohalike erialaorganisatsioonide liige. Muuhulgas on ta Eesti Folkloori Seltsi asutajaliige (1989).
Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on kultuuriuuringud, eelkõige kultuuriteooriad, kultuuriuuringute historiograafia ja refleksiivne kultuurikriitika, kultuurilooliste sümbolite kujunemine ja representatsioon, kultuuripoliitika ja rahvusvahelised suhted, kultuuripärandi ja identiteedi seosed, pärimuskultuur ja sotsiaalsed protsessid globaalses kontekstis.
2003. aastal autasustati teda Eesti Kultuurkapitali aastapreemiaga Eesti, Läti ja Leedu laulu- ja tantsupidude ning Kihnu kultuuriruumi teadusliku analüüsi eest, mis võimaldas need kultuurinähtused kanda UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Zen (mikroarhitektuur)

Arendus

AMD alustas Zen mikroarhitektuuri planeerimist pärast Jim Kelleri taaspalkamist augustis 2012. AMD avalikustas Zen arhitektuuri ametlikult 2015. aastal.
Tiimi, kes vastutas Zen arhitektuuri arendamise eest, juhtis Keller (kes lahkus 2015. aasta septembris pärast kolme aastat ametis olemist) ja AMD kauaaegne töötaja ja peaarhitekt Michael Clark.
Zen oli originaalselt planeeritud 2017. aastasse pärast ARM64 baasil K12 mikroarhitektuuri, kuid AMD 2015 Financial Analyst Day-l avalikustati, et K12 on edasi lükatud, et keskenduda Zen disainile ja sellega turule jõuda juba 2016. aastal ja esimest Zen baasil protsessorit võiks oodata 2016. aasta oktoobris.
Novembris 2015 teatas allikas AMDst, et Zen mikroprotsessorid on testitud ja töötavad vastavalt ootustele ning ilma suuremate kitsaskohtadeta.
Detsembris 2015 levisid kuuldused, et Samsungiga võidakse sõlmida leping, et nemad oleksid üheks AMD 14 nm FinFET protsessorite tootjateks, kaasaarvatud nii Zen kui ka AMD arendatav Polaris GPU arhitektuur. 
Seda kinnitas AMD 2016. aasta juulis, kui kuulutas välja, et tooted olid edukalt toodetud Samsungi 14 nm FinFET protsessiga. Kui AMD väitis, et Samsungi kasutatakse vaid juhul, kui selleks peaks vajadus tekkima, siis arvati, et see vähendab AMD jaoks riski, kui ta ei pea sõltuma vaid ühest tootjast.

Tooted

Teisel märtsil 2017. aastal väljastas AMD ametlikult esimese Zen arhitektuuri baasil 8-tuumalise Ryzen CPU. Kolme välja antud Ryzen 7 seeria CPU taktsagedused ja TDPd demonstreerisid tunduvalt paremat võimsust vati kohta kui viimases K15 (Piledriver) arhitektuuris.

Serveriprotsessorid

AMD avalikustas 2017. aasta märtsis, et nad toovad müügile serveriplatvormi, mis baseerub Zen arhitektuuril, koodnimega Naples, aasta teises kvartalis. Platvorm sisaldab nii ühe kui kahe pesaga süsteeme. Protsessorid, mis on mitmeprotsessoriga konfiguratsioonis suhtlevad üle AMD Infinite Fabric tehnoloogia. Iga kiip toetab 8 kanalit mälude jaoks ning 64 PCIe Gen3 rada iga kiibi kohta.
Viini Riigiooper

Viini Riigiooper (saksa keeles 'Wiener Staatsoper) on Austrias Viinis asuv ooperimaja.
Maja ehitati 1869. aastal ja see avati 25. mail 1869 Mozarti ooperiga "Don Giovanni".
Teise maailmasõja ajal 1945. aastal sai maja tugevasti kannatada.
Tapiku vald

Tapiku vald (saksa keeles Tappik) oli vald Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1897 ja siis liideti see vald Pajusi vallaga.
Sander Vaher

Sander Vaher (sündinud 23. mail 1985) on eesti orienteeruja.

Haridus

Ta lõpetas 2005. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2011. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehitus eriala ja sai tehnikateaduse magistri kraadi.

Sporditulemused

Aastatel 2006–2017 on ta orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel võitnud 15 kulda, 9 hõbedat ja 11 pronksi.
Ta on osalenud Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel ja Euroopa meistrivõistlustel. Orienteerumisjooksu EMil sai 2006. aastal Otepääl 9. koha, 2010. aastal Bulgaarias Primorskos sprindis 32. koha. Orienteerumisjooksu MMil sai 2007. aastal Kiievis lühirajal 22. koha, 2015. aastal Šotimaal Invernessis teatejooksus Eesti meeskonnas koos Timo Silla ja Lauri Sillaga 6. koha.
2008. aastal võitis ta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel orienteerumisjooksus lühirajal kulla ja teatejooksus Eesti meeskonnas hõbeda.

Isiklikku

Tema õed Maret Vaher ja Ruth Vaher on samuti orienteerujad.
Kipper (kalandus)

Kipper, ka  hirsnik (Peipsil), jättel (põhjarannikul) oli kalurite nootkonna vanem, kes juhtis noodapüüki ja saagijagamist.
Endisaegses kogukondlikus suure liikmete arvuga nootkonnas võis olla ka 2 kiprit. Algselt valiti kipriks kogenud kalur, 19. sajandi lõpul olid nad üldjuhul noodalaeva ja noodapära omanikud, kes omandasid selle eest täiendava osa kalasaagist. Põhja-Eestis said kiprid ettevõtjate teenistuses ka rahalist tasu. Mõnes kohas nimetati kipriks suurema võrgupüügi paatkonna vanemat, kes tegutses keulamehena, st laskis paadi eesotsast võrke sisse. Teisal kutsuti kiprit ka noodakuningas, noodavanem.