google/wiki40b huggingface dataset:
Jaga Jazzist

Ajalugu

Jaga Jazzist sai alguse Oslo lähistel asuvas väikeses linnas Tonsbergis 1994. aastal. Nende esimene plaat "A Livingroom Hush" ilmus aastal 2001. Albumit müüdi ainuüksi Norras üle 15 000 eksemplari. Ansambel jõudis mujale maailma Oslo Smalltown Supersoundi plaadifirma kaudu. Terve 2002. aasta šokeeris Jaga oma fänne ja kriitikuid vägevate kontsertidega, mille menu kinnitas asjaolu, et kõik nende kontserdid terves Euroopas olid välja müüdud, ja tulemuseks oli ka koostöö Ninja Tune'iga.
Sel ajal, kui Jaga esimene plaat aina enam rahvusvahelist edu kogus, salvestas ansambel juba uut, mille nimeks sai "The Stix". Mõlema plaadi produtsendiks oli Norra superprodutsent Jørgen Træen. 
Pärast pikka ringreisi läks kollektiiv isoleeritud stuudiosse keset Norra metsa ning varsti ilmus Jaga kõige radikaalsem plaat "What We Must". 
2010. aastal ilmunud albumi "One Armed Bandit" muusikat hakkas Lars Horntveth kirjutama 2008. aastal. Taas läks Jaga salvestamiseks tavakeskkonnast eemale ja üüris maja Rootsi metsade vahel, et harjutada uut materjali. Plaadi materjali hakati salvestama detsembris 2008 Cabin Recordersi stuudios ja taas koos Jørgen Træeniga. Kahjuks pidi produtsent pärast kolme nädalat tööst kõrvale jääma, mistõttu tema asemele otsiti kiiresti John McEntire. 2009. aasta aprillis läksid kolm ansambli liiget Chicagosse Soma Stuudiosse albumit miksima. Sel reisil olevat Norra bänd The Thing mänginud kohalikus džässiklubis. Jaga liikmed läksid sinna kohale ning salvestasid sealsamas sülearvuti ja mikrofoniga tulevase plaadi intro.
Jaga Jazzisti stiil on rahutu ja areneb kiiresti, katsetades piire nii endas kui ka oma muusikas. 
Eestis esines Jaga Jazzist 15. juunil 2005 Tallinna Lillepaviljonis.
Visual FoxPro

Visual FoxPro on Microsofti arendatud andmekeskne objektorienteeritud protseduraalne programmeerimiskeel. See on vanema toote FoxPro järglane.
Viimaseks versiooniks on 9.0. Märtsis 2007 teatas Microsoft, et uusi versioone ei tule, ent see eest on laiendatud toetus kuni aastani 2015.

Hello world

Hello world programm Visual FoxPro's:

MESSAGEBOX('Hello World')
Volterra

Haldus

Volterra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casole d'Elsa (SI), Colle di Val d'Elsa (SI), Gambassi Terme (FI), Lajatico, Montaione (FI), Montecatini Val di Cecina, Peccioli, Pomarance, San Gimignano (SI)
Volterra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Saline di Volterra, Mazzolla, Villamagna.

Ajalugu

Volterra oli asustatud juba neoliitikumi ajal ning oli ka oluline etruski tsivilisatsiooni keskus (Velathri või Felathri); Vana-Rooma ajal oli linn (Volaterrae nime all) munitsiipiumi õigustes. Alates 5. sajandist asus linnas piiskopi residents. Piiskopivõimu kahanedes langes Volterra firenzelaste huvisfääri. Aeg-ajalt puhkenud ülestõusud Firenze ülemvõimu vastu suruti firenzelaste poolt maha. 
Luuletaja Jacopo da Leona oli Volterras kohtunikuks 13. sajandil.
Firenze vabariigi kukutamisega 1530. aastal langes Volterra Medicite võimu alla.
Narva kultuur

Narva kultuur ehk Narva staadium (umbes 5300–4200 e.m.a) oli Euroopa neoliitikumi aegne arheoloogiline kultuur tänapäeva Eesti, Läti, Leedu, Kaliningradi oblasti (endine Ida-Preisimaa) ja osaliselt ka Poola ning Venemaa alal. See oli mesoliitikumi aegse Kunda kultuuri järeltulija ja selle järglaseks oli omakorda kammkeraamika kultuur.
Asukad olid sel ajal kütid-korilased.
Kultuur sai nime Narva jõe järgi.
Kahkva vald

Kahkva vald (saksa keeles Kachkowa) oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas.
Vald eksisteeris 1866–1939.
Valla alal asus Kahkva mõis.
Rahvusvaheline homo-, bi- ja transfoobia vastane päev

Ajalugu

Esimest rahvusvahelist homofoobiavastast päeva tähistati 17. mail 2005. Tegemist oli aasta pikkuse kampaania kulminatsiooniga. Umbes 24 000 inimest ning organisatsioonid nagu Rahvusvaheline Lesbide ja Geide Ühing (ILGA), Rahvusvaheline Gei ja Lesbi Inimõiguste Komisson (IGLHRC), LGBT Juutide Maailmakongress ning Aafrika Lesbide Koalitsioon kirjutasid alla "IDAHO algatusele". 17. mai üritused toimusid mitmes riigis. Muuhulgas esimesed LGBT üritused Kongos, Hiinas ja Bulgaarias.
2009. aastal lisati nimele transfoobia. Sellega rõhutati erinevust oluliste seksuaalse sättumuse ja soolise väljendusviisiga seotud teemade vahel. Sama aasta 16. mail ehk päev enne toonast rahvusvahelist homo- ja transfoobiavastast päeva sai Prantsusmaast esimene riik, kes ametlikult eemaldas transsoolisuse vaimsete haiguste nimekirjast.
2014. aastal toimunud päevast võttis osa peaaegu 130 riiki. Nende hulgas oli 37 riiki, kus samasooline vahekord on ebaseaduslik. Kokku toimus umbes 1600 üritust üle maailma.
2015. aastal lisati kampaania nimele bifoobia.
Õelad tüdrukud

Sisu

Film on Aafrikas zooloogide peres kasvanud 15-aastasest tüdrukust Cady Heronist (Lindsay Lohan), kes on suurlinna kolinud ning läheb seal esimesse klassi. Seal saab ta sõbraks Damiani (Daniel Franzese) ja Janisega (Lizzy Caplan), kes on teiste poolt tõrjutud. Varsti kohtub ta "plastikutega", kelleks on kolm ilusat, populaarset ja julma tüdrukut Regina (Rachel McAdams), Gretchen (Lacey Chabert) ja Karen (Amanda Seyfried). Algab psühholoogiline sõda Cadys eneses.
Emma (eesnimi)

Emma on naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Emma 813 naisel. Emma on Eestis populaarsuselt 212. naisenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Emma vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 32,68 ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,96. Emma oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 8).
Fütotelm

Fütotelm on taimesisene veemahuti, milles elab iseloomulik pisiloomastik.
Füotelmi moodustub nt mõnedel bromeelialiste liikidel, kanntaimel.
Custeri maakond (Colorado)

Geograafia

Maakond asub Sangre de Cristo mäeahelikus. Custeri maakond on pinnamoelt mägine, ainult linnastunud piirkond Sange de Cristo mägede ja Wet’ mägede vahelises orus asub umbes 2400 meetri kõrgusel üle merepinna. Maakonna kõrgeim mäetipp on 4325 meetri kõrgune Crestone Needle. Maakonna idaosas asub San Isabeli metsakaitseala.

Ajalugu

Custeri maakond loodi 1877. aastal Fremonti maakonna lõunaosast ja on püsinud sellest ajast saadik algsete piiridega. Maakond sai nime USA kindrali George Armstrong Custeri järgi, kes suri paar kuud enne maakonna asutamist. Maakonna algseks halduskeskuseks sai Ula, 1878 viidi keskus Rositasse, 1886 sai maakonna keskuseks Silver Cliff ning 1928 kuni praeguseni on keskus Westcliffe.
1870 avastati maakonnas hõbe. Mõned suuremad kaevandused olid Geyser Mine (Silver Cliffist põhjas), Bassick Mine (Querida kummituslinna lähedal) ja Bull Domingo (Silver Cliffist põhjas). 19. sajandi lõpus rajati raudtee, kuid see tuli sulgeda pärast suuri üleujutusi, mis selle hävitasid. Vanast raudteejaamast Westcliffe'is on saanud ajalooline mälestis. Pärast kaevanduste sulgemist langes elanike arv maakonnas märgatavalt. Mountaini orus alguse saanud hobusekasvandus kestab tänaseni.
Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia

Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia on alates 1980. aastatest Eestis tele- ja raadiopublitsistika eest jagatav tunnustus, millega kaasneb rahaline auhind. 
Algselt oli see Valdo Pandi nimeline Eesti Televisiooni publitsistikapreemia, mis aastast 1987 muudeti auhinnaks "sotsiaalselt kaaluka probleemi käsitlemise eest", nii et see edaspidi haaras peale telemeediumi ka ringhäälingus (Eesti Raadios) töötavaid ajakirjanikke. 
Preemiat on välja antud ebaregulaarselt. 
Aastal 1988 maksis Eesti NSV Televisiooni- ja Raadiokomitee laureaadile Pandi-nimelise preemia rahalise tasuna 500 rubla. Aastal 1998 oli preemia rahaline väärtus 20 tuhat krooni. Aastal 2009 ja 2010 oli preemia väärtus umbes 75 tuhat krooni, hiljem umbes 5000 eurot.
Tänapäeval võivad kandidaate üles seada Eesti Rahvusringhäälingu töötajad. 
2008. aastal kuulusid žüriisse Hagi Šein, Mati Talvik, Riina Eentalu, Priit Hõbemägi, Raivo Suni, Margit Kilumets, Rein Järlik ja Tiit Kimmel. 
Aastal 2009 tegi kandidaatide hulgast valiku žürii koosseisus: Sulev Valner, Rein Järlik, Einar Ellermaa, Piret Suurväli, Tiit Karuks, Toomas Lõhmuste, Mary Velmet, Aarne Rannamäe ja Tiit Kimmel.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused laskmises

1956. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused laskmises  toimusid 6.-14. augustini Moskvas. Tegemist oli osaga I spartakiaadist.
Meriwetheri maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1827. aastal.
Regulaarvägi

Alalisvägi (sünonüüm regulaarvägi, harvemini regulaarsõjavägi, vananenud terminiga kaadriarmee) on riigi ametlik (inglise official) relvajõud, mille eesmärk on riiki rahu- ja sõjaajal kaitsta. Regulaarväe moodustavad tegevteenistuses olevad sõjaväelased ja sõjaajal võidakse väkke võtta ka reservväelasi. Regulaarväe alla ei käi näiteks vabatahtlikud ja eraviisilised sõjalised rühmitused või palgasõdurid.
Eesti regulaarväe ametlik nimetus on Eesti kaitsevägi.
Krzysztof Penderecki

Krzysztof Eugeniusz Penderecki (poola hääldus: ˈkʂɨʂtɔf ɛuˈɡɛɲuʂ pɛndɛˈrɛt͡skʲi; sündinud 23. novembril 1933 Dębicas) on poola helilooja ja dirigent. Tema loomingusse kuulub vokaalsümfoonilist muusikat, sümfooniaid, instrumentaalkontserte, kammermuusikat ja vokaalteoseid. Ta on Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige ning mitme ülikooli audoktor. 2010. aastal valiti ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia audoktoriks, 2014. aastal pälvis ta Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi.

Elukäik

Penderecki sündis Dębicas advokaat Tadeusz Penderecki peres. Ta õppis kompositsiooni eraviisiliselt Franciszek Skołyszewski juures ning aastail 1954–1958 Krakówi Riiklikus Kõrgemas Muusikakoolis, kus tema peamine õpetaja oli Artur Malawski. Lisaks õppis ta Krakówi ülikoolis filosoofiat ning kunsti- ja kirjanduslugu. Pärast Krakówi Riikliku Kõrgema Muusikakooli lõpetamist hakkas ta samas õpetama kompositsiooni. Aastail 1972–1987 oli ta sama kooli rektor.

Teosed

Rahvusvahelise tuntuse tõi Pendereckile 1961. aastal UNESCO auhinnaga pärjatud "Itk Hiroshima ohvritele", milles on kasutatud väga suurt keelpillikoosseisu (52 pilli). 
Penderecki tuntumaid teoseid on 1965. aastal lõpetatud "Luuka passioon". Tema neljast ooperist on tuntuimad "Louduni nõiad" (1969) ja "Kaotatud paradiis" (1978). Suure tunnustuse osaliseks on saanud veel "Stabat mater", "Te Deum" (1979) ja "Poola reekviem" (1984).
Anders Fogh Rasmussen

Anders Fogh Rasmussen (sündinud 26. jaanuaril 1953 Jüütimaal Ginnerupis) on endine Taani poliitik, aastatel 2001–2009 Taani peaminister ja 2009–2014 NATO peasekretär. 
2015. aastast töötab ta nõunikuna investeerimispangas Goldman Sachs.
Ta sündis talunik Knud Rasmusseni ja tema abikaasa Martha pojana. Fogh on Martha neiupõlvenimi ja seda kasutatakse üksnes sellepärast, et eristada teda talle eelnevast ja järgnevast Taani peaministrist, kes mõlemad on Rasmussenid.
Ta lõpetas 1972 keelte ja sotsiaalteaduste kallakuga Viborgi toomkooli. 1978 lõpetas ta Aarhusi ülikooli majandusteaduskonna ja abiellus. 
Ta valiti 1978 Folketingi ehk Taani parlamenti ja sellest ajast peale on ta pidevalt poliitikas tegutsenud. 1987–1990 oli ta maksuminister ning 1990–1992 majandus- ja maksuminister Poul Schlüteri valitsuses.
Aastatel 1998–2009 oli Rasmussen liberaalse Venstre partei esimees.
Ta tuli võimule pärast 2001. aasta novembris toimunud parlamendivalimisi, kui Venstre saavutas parema tulemuse kui Taani Sotsiaaldemokraadid.
Anders Fogh Rasmussen on kindel USA juhitava terrorismivastase sõja ja Iraagi sõja toetaja. Tema valitsusajal on peatatud maksude tõstmine ja maksustruktuuri muutmine.
2005. aasta parlamendivalmistel suutis Venstre oma juhtpositsiooni säilitada ning Rasmussen moodustas uue valitsuse.
4. aprillil 2009 valiti Anders Fogh Rasmussen järgmiseks NATO peasekretäriks ning järgmisel päeval esitas ta kuninganna Margrethe II-le lahkumisavalduse. Ta astus ametisse 1. augustil 2009.

Isiklikku

Rasmussen abiellus 1978. aastal Anne-Mettega (sündinud 1958) ja neil on kolm last: Henrik (sündinud 1979), Maria (sündinud 1981) ja Christina (sündinud 1984).
Rasmusseni vanavanaisa oli 19. sajandil Tartu lähedal puiduärimees ja ta emigreerus 1890. aastate paiku Taani.
Delfti tehnikaülikool

Delfti tehnikaülikool (hollandi keeles Technische Universiteit Delft) on tehnikaülikool Hollandis Delftis; ühtlasi vanim, suurim ja innovatiivseim Hollandi tehnikaülikool.
Ülikool asutati 1842.
Ülikoolis õpib üle 12 000 üliõpilase.
Aruküla põhjaveereostus

Aruküla põhjaveereostus on põhjaveereostus Harju maakonnas Raasiku vallas Aruküla alevikus. Piirkonnas on põhjavesi reostunud umbes 800 000 m² pindalal. Seisuga 2017 oli reostus vähesel määral likvideeritud.
Reostus avastati 1993. aasta lõpus ja see rikkus joogivee enam kui 200 kaevus. Reostuse likvideerimiseks rajati uus veetrass, mille ehitust toetas Keskkonna Investeeringute Keskus 11 miljoni krooniga.
Tartaros

Tartaros on allmaailm vanakreeka mütoloogias. Seda valitses pärast Kronose kukutamist Hades.
Õngpüünis

Õngpüünis on püügivahend, mille kasutamise põhimõte seisneb kala peibutamises õngekonksule kinnitatud sööda või muu peibutusvahendiga, mille haaramisel kala haakub.
Kala haarab konksule kinnitatud või konksuga varustatud orgaanilist sööta või tehislikku peibutist. Peibutiseks võib olla ka läikiv konks ise (nt räimeõng).
Õngpüüniste määratlus ja kasutamine on Eestis sätestatud Kalapüügieeskirjaga.
Lubatud õngpüünised on lihtkäsiõng, käsiõng, spinning, vedel, sikuti, lendõng, räimeõng, põhjaõng, und  ja õngejada.
Niko Jokinen

Niko Jokinen (sündinud 28. detsembril 1987 Helsingis) on Soome poksija.
Jokinen osales harrastajana kokku 108 kohtumisel, millest võitis 75 ja kaotas 33 kohtumist. 
Jokinen oli keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordne Soome meister aastatel 2007–2008.
Jokinen osales keskkaalus (kuni 75 kg) 2007. aastal Chicagos 14. maailmameistrivõistlustel, kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Jokinen jätkas juunist 2008 poksimist elukutselisena. Ta on pidanud (seisuga 23. september 2011) kokku 14 kohtumist ning on võitnud need kõik (neist 4 nokaudiga). Tema treener ja mänedžer on endise tuntud poksija Olli Mäe poeg Pekka.
Laheda vald (1939)

Laheda vald oli vald Võrumaal aastail 1939–1950.
Vald kuulus Riigivolikogu 80. valimisringkonda, kust valiti Jaan Murro.
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mustajõe külanõukogu ja Vardja külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Põlva rajooni koosseisu.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

7. Laheda vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Aleksandri valla maa-alast, välja arvatud Väimela-Nõrgi, Väimela-Suurküla, Väimela-Tagaküla ja Kanarbiku külade ning Kärnamäe, Kõrgemäe, Lapi, Haigri ja Väiso asunduste piirkonnad; b) senise Põlgaste valla Põlgaste asunduse piirkonnast ja Alaküla osa piirkonnast; c) senise Koiola valla lahustüki maa-alast, välja arvatud Holvandi nr. 153 talu piirkond.
Andres Reinhold

Andres Reinhold (sündinud 2. augustil 1955 Kiviõlis) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu

Lõpetas 1973 Kiviõli 1. Keskkooli ja 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika erialal. Täiendas end 1991 Helsingi ja 1997 Florida Ülikoolis. Oli 1978–80 Küberneetika Instituudi insener, aastast 1980 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi vaneminsener, 1984–86 grupijuht, 1986– teadur.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: peenmehaanika, TMR mõõtepea tehnoloogia. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2006 (kollektiivis). Üle 10 teadustrükise.
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis

2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis kuulutas 12. märtsil 2004 välja president Arnold Rüütel ja valimispäev oli 13. juuni 2004.
Eestist valiti Euroopa Parlamenti kuus saadikut.

Tulemused

Võrdlusarv Nimekiri Hääli Registreerimisnumber ja kandidaat
 
1) 85429,000     SDE     76120    nr. 101 Toomas Hendrik Ilves 
2) 42714,500     SDE      5263    nr. 102 Marianne Mikko 
3) 40703,000     K        16633   nr. 115 Siiri Oviir 
4) 28476,333     SDE       1012   nr. 105 Ivari Padar 
5) 28372,000     RE       11198   nr. 169 Toomas Savi 
6) 24374,000     I        12609   nr. 125 Tunne-Väldo Kelam
SDE - Sotsiaaldemokraatlik Erakond (ESDP)
 
K - Keskerakond (ELDRP/ALDE)

RE - Reformierakond (ELDR/ALDE)

I - Isamaaliit (ERP/ED)
Sillamäe vapp

Sillamäe vapp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Sillamäe vapp.
Vapp on kinnitatud 14. septembril 1994.

Vapi kirjeldus

Sinisel kilbil kuldsed astmelised sarikad.

Põhjendus

Vapi külgi ühendavad sarikad sümboliseerivad nii silda kui ka mäge ning osutavad seega linna nimele. Sarikate astmeline kuju osutab linna omapärale - astmelistele tänavatele ja trepistikele. Vapivärvid tähistavad merd, liivarandu, kuldseid päikeseloojanguid.
Willian Borges da Silva

Koondisekarjäär

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi Willian 10. novembril 2011 sõprusmängus Gaboni vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 16. novembril 2013 sõprusmängus Hondurase vastu.
Ta oli meeskonna liige 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2016. aastal Copa América Centenariol.
Jaan Junkur

Jaan Junkur VR I/3 (24. veebruar 1887 Holdre vald, Viljandimaa – 27. jaanuar 1942 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Sündis talupidaja Jaan Junkru peres. Teenis tsaariarmees ning lõpetas Vilno sõjakooli. Teenis ohvitserina Tartus aastail 1912–1914.

Teenistus Eesti sõjaväes

Eesti sõjaväes teenis Junkur aastail 1918–1940. Võitles Vabadussõjas. Teenis hiljem Eesti välisesindustes. Aastail 1939–1940 oli Junkur Harju Sõjaväeringkonna ülem.

Represseerimine ja surm

Sõjaväest saadeti Junkur erru 17. augustil 1940, mille järel asus tööle Eesti NSV Töö Rahvakomissariaadis tõlgina. Küüditati 14. juunil 1941 Nõmmelt koos abikaasa Lindaga. Viidi Sevurallagi Sosva laagrijaoskonda, kus toodi 25. novembril 1941 raskesti haigena laagrihaiglasse. Suri kaks päeva hiljem. Pärast surma, 28. veebruaril 1942, määras erinõupidamine Junkrule kõrgeima karistusmäära.
Huesca provints

Kliima

Huesca provintsi aastane keskmine temperatuur on +13,4 °C, jaanuaris +4,7 °C, augustis +22,7 °C.
Aastas sajab keskmiselt 587 mm, sealhulgas jaanuaris 41 mm ja augustis 42 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2683 tundi, sealhulgas jaanuaris 131 ja augustis 314 tundi.
Christiaan Barnard

Christiaan Neethling Barnard (8. november 1922 – 2. september 2001) oli Lõuna-Aafrika südamekirurg, kes 1967. aastal tegi maailma esimese eduka südamesiirdamisoperatsiooni.
Aastal 1946 lõpetas ta Kaplinna Ülikooli, mille järel ta asus tööle Groote Schuuri haiglasse kirurgina. Aastail 1956–1958 täiendas end Minnesota ülikoolis.
Teda huvitasid lahtised südamelõikused ning ta valmistas esimese südame tehisklapi.
Aastal 1967, pärast edukaid südamesiirdamisi koertel, otsustas ta südame siirata inimesele. Patsiendi nimi oli Louis Washkansky, kes elas 18 päeva siirdatud südamega. Ta suri tüsistustesse.
Dan Asplund

Dan Asplund (sündinud 1948) on Soome tehnikateadlane, bioenergeetika asjatundja ja eestkõneleja.
Aastal 2008 sai ta Põhjamaade Nõukogu bioenergiaauhinna.
Ta on ettevõtte Benet Oy juhatuse esimees.
Koogiste raudteepeatus

Koogiste raudteepeatus oli raudteepeatus Raplamaal Kehtna vallas Koogistel, Lelle–Pärnu raudteel.
Koogiste raudteepeatuses on üks madal perroon. Rong sõidab Balti jaamast Koogistele umbes 1 tund ja 35 minutit. Peatuses peatus päevas neli reisirongi (kaks Pärnu poole ja kaks Tallinna poole).

Ajalugu

Koogiste pooljaam rajati 1925. aastal. See asus Lelle raudteejaamast 8,4 kilomeetri kaugusel.  Avamisel jäi jaam Lelle valda. Praegu on alles vaid raudteepeatus. Varem oli Koogiste peatuses praeguse ühe asemel kaks rööpapaari.
Lelle-Pärnu raudtee trassi seisukord on muutunud järjest halvemaks. Eesti Valitsus otsustas 2017 aastal, et ei investeeri Pärnu-Lelle 70km raudtee trassile 17 000 000€ raudtee remondiks. Liinirongide liiklus Pärnu ja Lelle vahel lõpetati 8. detsembril aastal 2018.

Jaamahoone

1926. aastal valminud jaamahoone, mis on tehtud arhitekt Leon Johansoni tüüpkavandi järgi, oli kasutusel kuni 1980ndateni. Praegu on see kasutusel elumajana.
Voldemar Miller

Voldemar Karl Miller (7. veebruar 1911 – 26. aprill 2006) oli eesti ajaloolane, raamatuteadlane, lastekirjanik, arhivaar, kodu-uurija, koolinoorte kodu-uurimise eestvedaja.

Elulugu

Miller sündis Saaremaal Kihelkonna vallas Tagamõisas.
Ta lõpetas 1929. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, õppis aastatel 1930–1950 vaheaegadega Tartu Ülikoolis ning lõpetas selle ajaloo-keeleteaduskonnas 1950. aastal. 
Ta töötas aastatel 1930–1932 ajalehe Meie Maa toimetuses Kuressaares ning 1937–1944 ametnikuna ja 1944–1950 ülemana praeguses Ajalooarhiivis. Siis põgenes ta repressioonide eest Virumaale ja töötas 1950–1952 seal kaevurina Käva kaevanduses. 
Miller alustas 1952. aastal üle viie kümnendi pikkust tööd Eesti teadusraamatukogudes – 1952–1977 ENSV TA Teadusliku Raamatukogu baltika ja haruldaste raamatute osakonnas ning 1978–1996 Eesti NSV Riiklikus Raamatukogus, praeguses Eesti Rahvusraamatukogus.
Miller avaldas 1935. aastast arvukalt teaduslikke ja populaarteaduslikke artikleid ajaloo, kultuuri- ja kirjandusloo, raamatuteaduse ja kodu-uurimise alal. Ta esindas eesti raamatuteadust ja kodu-uurimist konverentsidel Eestis ja välismaal ja osales "Tallinna ajaloo" koostamisel. Ta oli mitmete lasteraamatute ja lühijuttude autor.
Voldemar Miller oli Eesti Kirjanike Liidu vanim liige ning auliige paljudes seltsides ja ühingutes. Tema pikka ja viljakat elutööd tunnustati Riigivapi IV klassi teenetemärgiga (1996) ja teiste autasudega.
Eesti-Moldova suhted

Eesti-Moldova suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Moldova vahel.
Moldova tunnustas Eestit 28. augustil 1991. Eesti tunnustas Moldovat 20. veebruaril 1992. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 10. novembril 1992.
Tegutseb Eesti suursaadik Moldovas, kes resideerib Bukarestis. Tegutseb ka Moldova suursaadik Eestis. 2012. aastal avas Moldova ka oma aukonsulaadi Tartus.
Karin Aasma

Helju Karin Aasma (vahel ekslikult ka Aasmaa; 1950. aastani Isak; 17. märts 1926 Pärnu – 29. jaanuar 2012 Göteborg, Rootsi) oli eesti kunstiajaloolane.

Elulugu

Aasma sündis arhitekti ja joonistusõpetaja perekonnas. 1944. aastal lõpetas ta Pärnu Tütarlastegümnaasiumi ning põgenes Rootsi, kus jätkas 1946–48 õppimist Göteborgi tarbekunstikoolis. Hiljem õppis ta Göteborgi ja Stockholmi ülikoolis kunstiajalugu, etnograafiat ning klassikalist ja Põhjamaade arheoloogiat. 1960. aastal kaitses Aasma Göteborgi ülikoolis filosoofialitsentsiaadi kraadi väitekirjaga, mis käsitles 17. ja 18. sajandi Lääne-Rootsi kirikute sisekujundust.
1964–66 töötas Aasma Göteborgs Historiska Museumis intendandina, 1966–76 Göteborgs Konstmuseumis lektorina, 1976–90 õpetas Göteborgi ülikoolis kunstiajalugu ning 1976–91 oli Röhsska Konstsljödmuseetis lektor ja intendant.
Karin Aasma oli Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) liige. Ta kuulus ka rootsi muuseumitöötajate ühendusse Svenska Museimannafören ning 1951. aastast eesti naiskorporatsiooni Filiae Patriae.
Ta oli kogumiku "Allmogekulturen i Estland" toimetaja ja kaasautor (Nordiska museet, 1980), kirjutades artikleid eesti kultuurist. Raamatus "Ösels kyrkor" andis ta ülevaate Saaremaa keskaegsetest kirikutest. Aasma pidas loenguid ka Eesti kunstist, sealhulgas ehituskunsti ajaloost. Samuti osales ta Rootsi kirikutest rääkiva sariväljaande koostamises.
2005. aastal pälvis Karin Aasma Eesti Komiteelt auhinna eesti kultuuri tutvustamise eest.
Karin Aasma oli abielus tehnikadoktor Felix Aasmaga, neil sündis poeg ja kaks tütart.