Buddha

Etümoloogia

Sõna "buddha" tuleneb verbijuurest bodhi (paali k.), budh (sanskrit k.), mis tähendab "virguma, ärkama".
Ṭhitañāṇo raamatus "Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha" on toodud, et sõna "buddha" tuleneb verbijuurest bujjh – "see, kes on mõistnud" (bujjhati), "see, kes on saavutanud teadmised" (st teostanud neli aarialikku tõde), "see, kes on saavutanud virgumise", "virgunu", "tark".

Buddha mõiste varases budismis ja theravaadas

Theravaadas ehk orginaalõpetuses kasutatakse iseseisvalt virgumiseni jõudnud buddhade kohta, kes õpetavad ka teisi (nagu Gotama) epiteeti sammāsambuddha (paali k. "täielikult ise virgunud"). Tema virgumine on samal tasemel paccekabuddha (virgub iseseisvalt, kuid ei õpeta teisi) ja arahandiga (virgub tänu juba olemas olevale õpetusele)virgumisega.
Varastes budismi tekstides tähistab buddha eelkõige budismi rajajat Buddha Gothama ja on tihti pärisnime staatuses. Algselt nimetatigi buddhaks ilmselt vaid Gotamat, kuid buddhasid on olnud ka varem ja tuleb ka tulevikus. Tipitaka varasemates tekstides mainitakse kuut buddhat, kes on ilmunud enne Gotamat (Vipassī, Sikhī, Vessabhū, Kakusandha, Konāgamana, Kassapa and Gotama), hilisemates tekstides aga mainitakse kahtekümmend nelja (Dīpankara, Kondañña, Mangala, Sumana, Revata, Sobhita, Anomadassī, Paduma, Narada, Padumuttara, Sumedha, Sujāta, Piyadassī, Atthadassī, Dhammadassī, Siddhattha, Tissa, Phussa). Paali kaanonis ehk Tipitakas on mainitud ka tulevast buddhat Maitrejat (paali k. Metteyya, sanskriti k. Maitreya).
Buddha elas enne virgumist hulga elusid bodhisattvana oma meelt järk-järgult puhastades. Selles elus, mil ta sai buddhaks, avaldusid tal 32 suurmehe tunnust (paali: mahāpurisa-lakkhaṇāni). Vastavalt Mahāparinibbāna sutta'le vaibus Buddha tema enda ennustuse kohaselt parinirvaanasse ehk täielikku nirvaanasse (paali: nibbāna) ning ta ei sünni enam tagasi olemasollu. Tipitaka Buddhavaṃsa's on toodud 25. buddha lood, mille kommentaarid on toodud Jātakaṭṭhakathā sissejuhatavas peatükis.

Buddha mõiste mahajaanas

Mahajaana kohaselt on buddha virgumine arhati ja pratjekabuddha teadvuse tasemest kõrgem, kuigi Buddha pole seda ise kinnitanud. Arvatakse, et Buddha vaibumine parinirvaanasse ei tähenda seda, et buddha kaotaks kontakti mittevirgunud olenditega. Kuigi algõpetus selle välistab, usutakse mahajaanas, et kaastundest kannatavate olendite vastu võib buddha aeg-ajalt võtab inimkuju, et näidata olenditele teed virgumisele. Šākjamuni kõrval austatakse mahajaanas ka teisi buddhasid; Hiinas ja Jaapanis on oluline buddha Amitābha. Mahajaanas loodi hiljem ka buddha kolme ihu (sanskriti k. trikāya) kontseptsioon.
Erinevalt theravaadast, kus harjutaja eesmärgiks on saada arhatiks, nähakse mahajaanas vaimse eesmärgina buddha seisundi saavutamist, mis eeldab bodhisattvatee järgimist. Kui theravaada kohaselt on arahandiks on võimalik saada juba selles elus, siis mahajaanas väljaarendatud uue bodisatta ideaali realiseerimine võtab mõõtmatu igaviku.

Buddha mõiste vadžrajaanas

Vadžrajaanas kasutatakse buddhasid antropomorfsete sümbolitena kujustamisel ja neid nimetatakse dhjaanibudadeks. Dhjaanibudad on Vairotšana, Akšobhja, Ratnasambhava, Amitābha ja Amoghasiddhi.