google/wiki40b huggingface dataset:
Üle-eestiline neidudekoor Leelo

Üle-eestiline neidudekoor Leelo asutati 1996. aasta märtsis Eesti Naislaulu Seltsi (tollane esinaine Maret Hurt) ja Eesti Muusikaõpetajate Liidu (Ene Kangron) toetusel ja eestvedamisel; alates 26. juulist 1999 on koor MTÜ.  
Leelo eesmärkideks on olla hea noortekoor, et innustada tütarlapsi laulma neidude- ja hiljem naiskooride ridades, esindada vabariiki kodus ja rahvusvahelistel konkurssidel, tutvustada uut repertuaari, sealhulgas töötada parimate Eesti ja välismaiste dirigentide käe all ning osaleda põnevates muusikaprojektides. Leelo patroon oli Aleksander Einseln. 
Koori üks asutajaid ja peadirigente oli Toomas Voll, kelle kõrval oli kuni aastani 2001 dirigent Lennart Jõela. Aastatel 2006–2013 oli koori peadirigent Raul Talmar ja 2006–2008 teine dirigent Aivar Leštšinski, seejärel kuni 2013. aastani Anne Kann. Aastal 2013 võttis peadirigendi ameti üle Külli Kiivet. Koori hääleseadja oli aastatel 1996–2013 Leelo Talvik, aastatel 2013–2017 Teele Jõks. Alates 2017. aastast on koori hääleseadjaks Kädy Plaas-Kala.  
Töö kooriga toimub enamasti kolmepäevaste laululaagrite vormis Eesti eri paigus, hooaja alguses augustis toimub traditsiooniline 4-5-päevane Vana-Vigala seminarlaager. Esinetud on näiteks Tartu Ülikooli ajaloomuuseumis, Tartu Ülikooli aulas, Pärnu Vanalinna Koolis, sealses Agape kirikus, Pärnu kontserdimajas, Tartus Vanemuise kontserdimajas, Tallinnas Niguliste muuseumi kontserdisaalis, Riia Toomkirikus, Kuldses Saalis jne. Osa on võetud koolinoorte laulupidudest, üldlaulupidudest, naiskooride laulupäevadest Viljandis, Narvas ja Haapsalus, esinetud on Salzburgi kirikutes. Koori 10. aastapäevaks anti välja CD "Kelle pärast nad on loodud", 20. aastapäevaks juubeliplaat "Leelo 20". Mitmel korral on esinetud isadepäeva pidulikul kontsertaktusel Estonia Kontserdisaalis.
Surrender (Billy Talenti laul)

Muusikavideo

Bänd esineb korterelamus. Taust, varjundid ja eriefektid kulgevad aeglasemalt kui laulja ja bändikaaslased. Sellega püüti anda dramaatilist efekti. Kuid kui video edasi areneb, hakkavad korterelamus esemed (nt vaasid, taldrikud, pildiraamid, aknad jms.) plahvatama, mis sobib muusikalise tooniga ja pingelisusega. Video lõpus langeb Benjamin laastatud korterelamus põrandale. Enamik muusikakanaleid lõikas selle koha välja, sest originaalvideos lastakse talle kuul pähe, mis seletab ka eelnevaid plahvatusi.
Louise (Taani ja Norra kuninganna)

Louise, Suurbritannia printsess, Taani ja Norra kuninganna (saksa keeles Louisa; 7. detsember 1724 Leicester House, London – 19. detsember 1751 Christiansborgi palee, Taani) oli George II ja Ansbachi Caroline'i noorim tütar. Ta oli Frederik V esimene abikaasa ning 1746. aastast kuni surmani Taani ja Norra kuninganna.

Lapsepõlv

Printsess Louise sündis 7. detsembril 1724 Londonis Leicester House'is Walesi printsi viienda tütrena ning ta ristiti 22. detsembril oma kodus.
Kui 11. juunil 1727 sai tema isast kuningas George II, anti Louisele tiitel "Tema Kuninglik Kõrgus printsess".

Abielu

11. detsembril 1743 abiellus Louise Kopenhaagenis Taani ja Norra printsi Frederikuga ning sai tiitli "Tema Kuninglik Kõrgus Taani ja Norra printsess". Kui 6. augustil 1746 prints Frederik troonile tõusis, sai Louisest konsort-kuninganna ja ta hakkas kandma tiitlit "Tema Majesteet Taani ja Norra kuninganna".

Surm

Louise suri 19. detsembril 1751 Christiansborgi palees nurisünnitusest põhjustatud komplikatsioonide tõttu. Surres oli ta vaid 27-aastane. Kuninganna Louise maeti Roskilde katedraali.
Taani julgeoleku- ja luureteenistus

Tegevus

PETi kolm peamist ülesannet on terrorismitõrje, vastuluure ja äärmuslastevastane võitlus. 
PET ei tegele terrorismitõrjel ainult Taani ja tema huvide vastu korraldatud terrorirünnakute toimumise takistamisega, vaid jälgib ka, et Taanit ei kasutataks teise riigi vastu korraldatavate rünnakute baasina. Lisaks nõustab asutus vajadusel firmasid, et vältida tööstusluuret.
PET vastutab ka Taani kuningapere ja poliitikute ihukaitse eest.

Organisatsioon

Taani julgeoleku- ja luureteenistus kuulub Taani politsei koosseisu, aga kannab oma tegevusest ette otse justiitsministrile.
Peakorter asub Kopenhaagenis ning kaks piirkonnakontorit asuvad Århusi ja Odense kohalikes politseijaoskondades. Kuna PET on seotud Taani politseiga, on asutusel esindajad kõigis piirkondades.
Afanassi Ossipov

Afanassi Nikolajevitš Ossipov (vene keeles Афанасий Николаевич Осипов; 28. veebruar 1928 Gornõi uluss, Jakuudi ANSV – 11. september 2017) oli jakuudi maalikunstnik ja õppejõud, professor, NSV Liidu rahvakunstnik.
Ta oli Sahha teaduste akadeemia auliige ja 1996. aastast  Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia president.

Haridustee ja töökäik

Ta lõpetas 1945. aastal Jakutskis tehnikumi, 1947. aastal Moskvas  Surikovi-nimelise instituudi juures asuva kunstikeskkooli ja 1955. aastal  Surikovi-nimelise Moskva Kunstiinstituudi maalikunsti teaduskonna.
Ta oli aastatel 1955–1957 õppejõud Jakutski kunstikoolis. 1957. aastal läks ta üle loomingulisele tööle. Aastatel 1994–2000 töötas ta  Krasnojarski Riikliku Kunstiinstituudi Jakutski filiaali maalikunsti kateedri juhatajana ja 2000–2004  Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi maalikunsti kateedri juhatajana ja professorina. 2004. aastast oli ta taas loomingulisel tööl.
Indigolapsed

Kriitika

Ükski teaduslik uuring pole indigolaste ja nende "võimete" olemasolu tõestanud.
Ameerika Ühendriikide filosoof, akadeemik ja skeptik Robert Todd Carroll kritiseerib raamatu "The Indigo Children" autorite seisukohta, et paljud aktiivsus- ja tähelepanuhäire (ADHD) diagnoosiga lapsed ei vaja tegelikult arstlikku ravi, sest nende näol on tegemist järgmise sammuga inimkonna evolutsioonis ja nad vajavad ravimite asemel hoopis erikohtlemist ja -õpet. Ta ütleb, et ADHD-ga laste ravi on ühiskonnas kirgi küttev teema, milles võtavad sageli sõna massimeedia, juristid, vestlussaadete juhid, kolumnistid ja teised teadusliku ja meditsiinilise kompetentsita osalised; paljud neist ründavad ravimitööstust ja psühhiaatreid, süüdistades neid laste mürgitamises. Peamiseks rünnakuobjektiks on ravim Ritalin ja selle tootja Novartis. Carroll ütleb, et kuna ADHD diagnoosi saanud laste hulk on tänapäeval suur – umbes 3–5% kõigist kooliealistest lastest, mõnedel andmetel aga 10%, mõnes USA piirkonnas on ADHD diagnoositud 50% lastest –, siis olevat lihtne leida näiteid valesti pandud diagnoosidest, väärast ravist või ravimite kõrvaltoimetest. Carroll ütleb, et sellised üksikjuhtumid ei saa asendada teaduslikke uuringuid ja arstide kliinilisi vaatlusi. Samas möönab ta, et ühtegi pikaajalise kestusega teaduslikku uuringut Ritalini ohutuse või tõhususe suhtes pole tehtud, ehkki ravim on kasutusel juba aastast 1950. Toetus Ritalini kasutamisele tuleb tema sõnul peamiselt arstidelt, kes seda miljonitele ADHD diagnoosiga lastele ja täiskasvanutele on välja kirjutanud. Ka Novartis kinnitab, et Ritalin on tõhus ja ohutu, ehkki Novartist ei saa Carrolli meelest lugeda selles küsimuses erapooletuks. Carrolli hinnangul on Ritalini ümber tekkinud "hüsteeria" aidanud kaasa taoliste raamatute nagu "The Indigo Children" populaarsusele. Carroll küsib retooriliselt: milline lapsevanem ei eelistaks uskuda, et tema laps on eriline ja kõrgema missiooniga, selle asemel et aktsepteerida, et tal on ajuhäire.
Sama arvamust – et vanemad ei taha uskuda, et nende lapse käitumisprobleemide allikaks on ADHD ja eelistavad selle asemele mõelda, et nende laps on indigolaps – on väljendanud ka mitmed teised vaimse tervise eksperdid.
Ameerika Ühendriikide psühholoog, aktiivsus- ja tähelepanuhäirete uurija Russell Barkley on öelnud, et tema arvates on tegu teadusliku tõestuseta võltsdiagnoosiga, ja on indigolaste omaduste leidmist lastel seletanud Barnumi efektiga (inimesed kalduvad iseenda kohta käivateks pidama väiteid, mis on tegelikult üsna üldised ja kehtivad väga paljude kohta).
Jõetaguse mõis (Kadrina)

Jõetaguse mõis (saksa keeles Jöhntack) oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal.
Mõis rajati 1709 Neeruti mõisast eraldatud alast.
Albaania Teaduste Akadeemia

Akadeemia liikmeskond

Akadeemia liikmeskonda kuulub 25 tegevliiget, 18 üle 75 aasta vanust liiget, 10 assotsieerunud liiget ja 26 välisliiget.
EMK Ruusmäe kogudus

EMK Ruusmäe kogudus on Võru maakonnas Haanja vallas Ruusmäe külas tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Kogudus registreeriti ametlikult alles 1979, ehkki kooskäimist alustati juba Eesti esimesel iseseisvusperioodil.
Heinrich Struve

Heinrich Struve (vene keeles Генрих Васильевич Струве; 10. juuli 1822 Tartu – 28. märts 1908) oli vene keemik. Ta oli Struve suguvõsa esindaja.
Ta lõpetas Tartu ülikooli 1845 ja töötas seal 1849. aastani.

Isiklikku

Tema isa oli astronoom ja geodeet Friedrich Georg Wilhelm Struve.
Aleksandr Vojeikov (meteoroloog)

Aleksandr Ivanovitš Vojeikov (vene keeles Александр Иванович Воейков; 20. mai 1842 Moskva – 22. veebruar 1916 Petrograd) oli vene meteoroloog ja geograaf, põllumajandusliku meteoroloogia rajaja.
Vojeikov leidis 20. sajandi alguses selgituse probleemile, miks on kõige soolasem merevesi Atlandi ookeanis. Suurem soolsus on seletatav sellega, et Atlandi ookeani ei piira mäed ja suurem osa ookeanist auruvast niiskusest kannavad läänetuuled eemale ja see langeb sademetena maha ookeani jõgikondadest väljaspool - Sahara ja Kaspia äravooluta aladel. Esmakordselt tehti Atlandi ookeani suurem soolsus kindlaks Johann Krusensterni poolt tema ümbermaailmareisi käigus.
Ta oli luuletaja Aleksandr Fjodorovitš Vojeikovi vennapoeg.
Merceri maakond (Missouri)

Ajalugu

Maakond moodustati 1845. aastal.
Carlo Goldoni

Carlo Goldoni (25. veebruar 1707 Veneetsia – 6. veebruar 1793 Pariis) oli itaalia dramaturg, kirjanik ja ooperilibretist.
Junior Achievement Eesti

SA Junior Achievement Eesti (varem Junior Achievementi Arengufond) on ettevõtlus- ja majandusõpet edendav organisatsioon, mille tegevusvaldkondade hulka kuuluvad ettevõtlus- ja majandusalaste õppeprogrammide väljatöötamine üldharidus- ja kutsekoolide tarbeks, õppekirjanduse loomine,õpetajaskonna koolitamine ning ettevõtlusharidusalaste õpilassündmuste korraldamine.

Taust

Junior Achievement (JA) loodi 1919. aastal Ameerikas kui ettevõtlusalast ja majandusõpet andev mittetulundusorganisatsioon. Järgnevate aastate jooksul on JA programmi läbinud üle 87 miljoni õpilase enam kui sajas riigis. 
Eestisse jõudis Junior Achievement 1992. aastal, kui esimeste eestlastena omandasid Mari Suurväli ja Ida Tšekulajeva JA õpetaja tunnistuse. 1994. aastal registreeriti SA Junior Achievementi Arengufond (JAA) äriregistris. 1996. aastal ühines JAA Euroopa õpilasfirmade liikumist koordineeriva organisatsiooniga Junior Achievement - Young Enterprise Europe. Praegu kannab organisatsioon nime Junior Achievement Eesti (JA Eesti).
Bahia Föderaalülikool

Bahia Föderaalülikool (Universidade Federal da Bahia, UFBA) on ülikool Brasiilias Bahia osariigis.
Philologia Estonica Tallinnensis

Philologia Estonica Tallinnensis on Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi väljaanne (endise nimega Tallinna Ülikooli Eesti Keele ja Kultuuri Instituudi Toimetised).
Ajakirjas avaldatakse kaastöid lingvistika ja kirjandusteaduse kõikidest valdkondadest. Samuti on väljaandesse teretulnud kirjutised eesti keele ja kirjanduse õpetamise ning keelelise kommunikatsiooni alalt. Väljaande artiklid on eesti, soome ja inglise keeles.
Philologia Estonica Tallinnensise eelkäija Tallinna Ülikooli Eesti Keele ja Kultuuri Instituudi Toimetised ilmus alates 2004. aastast (esimene väljaanne ilmus Tallinna Pedagoogikaülikooli Eesti Filoloogia Osakonna Toimetiste nime all, kirjandusalased uurimused ilmusid esialgu instituudi eraldi kogumikena).
Ajakiri ilmub kord aastas oktoobris, artiklite toimetusele saatmise tähtaeg on 1. mai. Kõik artiklid läbivad pimeretsenseerimise: iga artiklit hindab anonüümselt kaks retsensenti (nii väljaande kolleegiumist kui ka väljastpoolt). Väljaande peatoimetaja on Reili Argus, tegevtoimetaja on igal numbril erinev.
Philologia Estonica Tallinnensise artiklitele on toimetiste kodulehel vaba juurdepääs. Lugejad võivad artikleid alla laadida, lugeda, kopeerida või välja trükkida ilma toimetuselt või autorilt selleks luba küsimata.

Kolleegium

Ajakirja toimetuskolleegiumi kuuluvad Lars Gunnar Larsson (Uppsala Ülikool), Maisa Martin (Jyväskylä Ülikool), Kaili Müürisepp (Tartu Ülikool), Helle Metslang (Tartu Ülikool / Tallinna Ülikool), Meelis Mihkla (Eesti Keele Instituut), Renate Pajusalu (Tartu Ülikool), Helena Sulkala (Oulu Ülikool), Urmas Sutrop (Tartu Ülikool / Eesti Kirjandusmuuseum), Marija Vojeikova (Moskva Riiklik Ülikool), Cornelius Hasselblatt (Groningeni Ülikool), Epp Annus (Eesti Kirjandusmuuseum /Ohio State University).
Lembitu park (Tartu)

Lembitu park on park Tartus, Maarjamõisa kliinikute juures.
Park asub Riia tänava, Ludvig Puusepa tänava ja Lembitu tänava ääres.
Park rajati 1930ndail aastail. Pargis kasvab palju kaski.
Leonid Ševtsov

Leonid Ševtsov (sündinud 6. jaanuaril 1938 Bakuus) on Eesti näitleja.
1960. aastast on ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri (2005. aastast Vene Teatri) näitleja.
Ta oli 1987. aastal Teatri Viadukti Juures üks asutajaid.
Ta on mänginud filmis "Lurich".
Stackelberg

Stackelberg on Liivimaa, Eestimaa, Saaremaa ja Kuramaa aadlisuguvõsa
Stackelberge on esmakordselt märgitud Riia võlaraamatus 1306. aastal Henrikus de Stakilbergi isikus. 1341 on mainitud rüütel Arnold Stakelbergi, kes elas Tartus. 1389 läänistas Tartu piiskop Dietrich III Damerow Arnold Stakelbergi pojale Johannile Zelgeli mõisa. Stackelbergide vapi kohta pärineb esmane info aastast 1394 kui Peter Stackelberchi pitser leidub ühel Lübeckis allkirjastatud dokumendil. 15. sajandil elas Arnt Stackelberg, kelle poeg Peter pani aluse Stackelbergide kõrgele positsioonile kohalikus aadlihierarhias. 
Peter Stackelberg osales noore mehena Wolter von Plettenbergi sõjakäikudes venelaste vastu.
Hiljem sai ta Tartu piiskopkonna stiftifoogtiks. Peter Stackelberg suri 1545. aasta sügisel ja tema poegadest põlvnesid suguvõsa peamised liinid: Vanimast pojast Reinholdist põlvnes Kaagri liin, Johannist põlvnes Kambja liin, Peterist Pidula liin ja Johann nooremast Haljava liin.
Gustav Friedrich Wilhelm Eduard Pundt

Gustav Friedrich Wilhelm Eduard Pundt (15. märts/27. märts 1872 Suure-Kõpu Kõpu kihelkond – 5. jaanuar 1947 Schleswig) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1879–1890 Viljandi maagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1891–1895. Töötas aastatel 1895–1896 Viljandi maagümnaasiumis. Prooviaastal oli ta Audru Püha Risti koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse Tallinna toomkirikus 1. novembril/13. novembril 1898.
Oli aastatel 1898–1901 Järva-Madise koguduses Franz Johann Nerlingi adjunktiks. Teenis aastatel 1901–1935 Valjala Martini koguduse õpetajana. Aastal 1915 saadeti ta Vene sõjaväe ülemuse käsul Saaremaalt välja, õnneks sai ta mandril ise elukohta valida. Ta asus elama Viljandisse, oli aastal 1915 vikaariks Viljandi Pauluse koguduses, ca 2 aastat (1915 kuni kevadeni 1917) vikaariks Paistu Maarja koguduses ja seejärel (kuni 1918 aasta alguseni) vikaariks Kolga-Jaani Johannese koguduses. Aastal 1918 avanes tal võimalus Saaremaale tagasi pääsemiseks. Lisaks hooldas ta aastatel 1911–1915 ja 1921–1926 Püha Jakobi kogudust. Jäi 21. märtsil 1935 emerituuri, elas seejärel Kuressaares.
Oktoobris 1939 lahkus umbes 200 inimese seas aurikul "Adler" Roomassaare sadamast Saksamaale. Elas aastatel 1939–1945 Schwetzis (praegu Świecie, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), alates 1945 Schleswigis (Schleswig-Flensburgi kreisis, Schleswig-Holsteini liidumaal. Schleswigis ta ka suri.
Seitsmes rahukevad

Retseptsioon

Joel Sang võrdles romaani ilmumise järel Friedebert Tuglase "Väikese Illimariga" (1937), kuid tegu on vastandlike teostega: erinevalt Tuglase teose peategelasest on Luige romaanis kujutatud lapsepõlve, kuhu lugejal pole soovi naasta.
Common Lisp

Hello, world

Hello world programm Common Lispis:
 (format t "Hello, World!~%")
Sumneri maakond (Kansas)

Sumneri maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
2010. aastal elas maakonnas 23 787 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Wellington (8277 elanikku). Suuremad asulad on veel Mulvane (5755) ja Belle Plaine (1649).
Maakonna pindala on 2614 km². Veepindala on 193 km²
Türannosaurus

Türannosaurus (Tyrannosaurus) on hiliskriidi ajastul elanud dinosauruste perekond türannosauruslaste sugukonnast. Selle ainuke üldtunnustatud liik on Tyrannosaurus rex. 
Türannosaurused elasid umbes 70 miljonit aastat tagasi. Üle 12 meetri pikkuse ning kolme inimese kõrgusena oli see üks suurimaid ja surmavaid olendeid, kes kunagi maamunal elanud. Türannosauruse esijäsemed olid liiga väikesed, et nendega saaki püüda. Tema pea ja hambad olid aga nii tugevad, et ta saagi püüdmisel esijalgade abi ei vajanudki.
Sten-Hans Vihmar

Ühiskondlik-poliitiline tegevus

Sten-Hans Vihmar kuulus aastatel 2005–2006 Isamaaliitu ja 2006–2011 Isamaa ja Res Publica Liitu. Ta osales IRL-i haridus-, põllumajandus- ja kaitsepoliitika väljatöötamisel. 22. mail 2007 valiti ta täishäältega IRL-i noorteühenduse esimeheks. 2010. aasta hiliskevadel astus ta IRL-i noorteühenduse esimehe kohalt omal soovil tagasi ja lahkus erakonnast.
2006. aastal tegutses Vihmar poliitilise survegrupi Alati Ustav eestvedajana. Poliitiline survegrupp Alati Ustav moodustus 2006. aasta mai lõpus inimestest, kes osalesid Sten-Hans Vihmari ja Siim Abroi korraldatud pronkssõdurivastasel piknikul. Selle üldisem eesmärk oli koondada erinevaid poliitilisi jõude koostööle, et pronkssõdur Tõnismäelt eemaldada. Vihmari algatusel koguti pärast pronksiöid allkirju Tallinna linnapea Edgar Savisaare vastu. Selle põhjuseks olid Savisaare sõnavõtud pronksiööde ajal, mis Vihmari hinnangul üritasid lõhestada Eesti ühiskonda. 29. aprillist 9. maini 2007 internetis toimunud allkirjade kogumise kampaania käigus saadi 98 200 toetusavaldust.
Vihmar oli Eesti Rahvusliku Liikumise juhatuse liige. 
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ühena nn ühinenud üksikkandidaatidest Tartu linnas ja sai 155 häält. 
Vihmar kuulus EKRE-sse aastatel 2012–2014. Ta oli Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna üks asutajaliikmeid ning on olnud ka erakonna juhatuse ja volikogu liige. Ta oli ka EKRE Harju-Raplamaa ringkonna aseesimees. 
2018. aasta veebruarist oktoobrini oli Vihmar Vabaerakonna liige.
Vihmar on üks MTÜ Vaba Ukraina algatajatest. MTÜ Vaba Ukraina toetab vaba ja demokraatliku Ukraina arengut ja võitlust oma iseseisvuse eest. MTÜ Vaba Ukraina on saatnud Ukraina relvajõududele poole miljoni euro eest meditsiinivahendeid ning õpetanud ukrainlastele sõjameditsiini.
Vihmar on Kaitseliidu Harku Rannikukaitse Üksikkompanii üks asutajaliikmeid. On teeninud Kaitseliidus nii jao- kui ka rühmapealikuna ning olnud ka kompanii operatiivülem.

Isiklikku

Sten-Hans Vihmar on abielus ja kahe lapse isa. Ta kuulub EELK Tallinna Toompea Kaarli kogudusse ja on Kaitseliidu Toompea malevkonna liige.
Valve Janov

Elulugu

Valve Janov omandas kunstihariduse aastatel 1938–1948 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Tema peamised õppejõud olid Johannes Võerahansu, Elmar Kits ja Ado Vabbe. Aastatel 1948–1972 töötas ta Tartus Askoli laboratooriumis arveametnikuna ja veterinaarbakterioloogia laboratooriumis laborandina. 
Kuulus 1960. aasta rühmitisse.
Janov oli üks Kunstiühingu Pallas (1999. aastani Tartu Kunstiühing) taastajaid 1988. aastal ja kauaaegne juhatuse liige.

Looming

Valve Janov on loonud maastiku- ja linnavaateid, lillemaale, mängulisi fantaasiapilte. Ta alustas näitustel esinemist 1959. aastal. Esimene isikunäitus toimus koos Kaja Kärneriga 1971. aastal Tartu Kunstimuuseumis.
Ta oli alates 1969. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ja alates 1992. aastast Tartu Kunstnike Liidu liige.

Tunnustus

2001. aastal tunnustas Eesti riik Valve Janovit Valgetähe IV klassi teenetemärgiga. Samal aastal anti talle ka Ado Vabbe nimeline visuaalse kunsti aastapreemia.
Ninasi leprosoorium

Hoone

Leprosooriumi 1824. aastal püstitatud peahoone on kivist. Koridor jagas allumise korruse kaheks osaks - ühel pool olid mehed, teisel naised. Teisel korrusel oli apteek, arsti kabinet ja teised tööruumid. Asutusse mahtus 80–100 haiget.

Patsiendid

Haigete vanus kõikus 12–80 aasta vahel. Armulaualiste registri järgi aastatest 1894–1896 oli 74 inimese hulgas haigeid mitmest piirkonnast. Nii on mainitud inimesi, kes pärinesid Ansekülast – 4 korral, Kihelkonnalt – 6 korral, Tallinnast – 6 korral, Tartust – 8 korral. Näiteks 13. märtsil 1910 olid armulaualised haiged pärit Tartust, Hallistest, Laiuselt, Kursist ja mujalt. Haigeid oli ka Eestimaa kubermangust (näiteks Tallinnast).
Saarlastest haiged viidi ära 1904. aastal vastavatud Audaku leprosooriumisse Viidu külas Saaremaal. Haigete liikumise tabel on puudulik ja lünkadega, kuid Ninasil on teadaolevalt leidnud varjupaiga 382 leeprahaiget.

Sulgemine

Aastad 1904–1908 olid majanduslikult rasked. Alates 1915. aastast I maailmasõja tõttu leeprahaigeid Peipsi äärde enam ei toodud ning leprosoorium suleti 1916. aastal. Leprosooriumi arhiiv on suuresti hävinud, mistõttu Eesti meditsiiniajaloos on Ninasi leprosooriumi väga vähe käsitletud.

Kool

1919. aastal asutati sinna kool, kes hooldas aias kasvavaid unikaalseid puid ja põõsaid. 1966. aastal suleti ka kool, mistõttu aed metsistus ja hävis.
Bodeni kindlus

Bodeni kindlus on kindlus Rootsi põhjaosas Norrbotteni läänis Bodeni vallas Bodeni linnas ja selle ümbruses.

Kirjeldus

Kindluse kese asub Põhjalahe rannikust 35 km loode pool Bodeni linnas. 
Kindluse põhiosa moodustavad viis forti (põhjasuunast päripäeva – Degerbergsfortet, Mjösjöfortet, Gammelängsfortet, Södra Åbergsfortet ja Rödbergsfortet) ning seal on arvukalt reduute, suurtükipatareisid ja muid kindlusehitisi.

Ajalugu

Kindluse ehitamine algas 1900. aastal ja see valmis üldiselt 1916. aastal. See pidi tõrjuma Venemaa ja hiljem Nõukogude võimalikku rünnakut Soome suurvürstiriigi ja Soome Vabariigi territooriumi kaudu. Kindluse kogumaksumus oli valmimise ajal umbes 20 miljonit Rootsi krooni ehk ligikaudu 75 miljonit eurot (2008. aasta seisuga). On ka pakutud, et maksumus oli ligikaudu hoopiski 375 miljonit eurot tänapäevases vääringus. 
Kõige enam oli kindluses sõjaväelasi Teise maailmasõja ajal (16 000). Rootsi ei osalenud kummaski maailmasõjas, nii et kindluse osad pole tegelikult võtnud lahingutegevusest osa. 
Kindluse Mjösjöbergeti fort suleti juba 1979. aastal. Pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist 1991. aastal hakati kindluse osasid sulgema suuremahulisemalt. Viimane tulistamine suurtükist viidi Rödbergeti fordis läbi 31. detsember 1997 ja 1. jaanuarist 1998 suleti kogu kindlus.

Hilisem tsiviilkasutus

25. juunil 1998 võeti kindluse kõik viis forti ja kolm patareid (Leåkersberget, Norra Åberget ja Södra Slumpberget) mälestistena riikliku muinsuskaitse alla. Kõikidele neile on kehtestatud kaitsevööndid.
Kaks forti (Rödberget ja Södra Åberget) on kasutusel hooajaliste turismiobjektina (2002. aastal oli külastajate arv neis umbes 10 000) ning seal on võimalik rentida ruume (näiteks koosolekuks).

Rahvajutud kindluse saladustest

Kindlusega seotud rahvajuttudest on leidnud kinnitust, et seal on säilitatud Rootsi riigi kulda. Rootsi kullavarust umbes üks kolmandik (280 tonni) asus Degerbergeti fordis aastatel 1941–1982.
Tõusuallikas

Tõusuallikas ehk limnokreen on survelise põhjaveega alal olev allikas, mille vesi tuleb alt ülespoole maapinnasüvendisse, tekitades sinna väikese veekogu. Tõusuallikatele vastanduvad langeallikad ehk reokreenid.
Eestis on tõusuallikad nt Saula Siniallikad, Suur Siniallik, Äntu Sinijärv.
Janne Fridolin

Janne Fridolin (sündinud 23. juulil 1976 Jõgeval) on eesti koorijuht ja muusikaõpetaja.

Isiklikku

Tal on tütred Inger ja Ita.