google/wiki40b huggingface dataset:
Tee ise

Tee ise-eetika

Tee ise-eetika lähtub eneseusaldusest, põhimõttest teha asju ise ja mitte minna kaasa massiga. Inimene, kes elab Tee ise-põhimõtete järgi, võib teha ise kõike, alates ravikuuridest ja riietusest, lõpetades majaehitamise, sisustamise, kujundamisega. Tee ise-mõtteviis vastandub tihti heaoluühiskonnas levinud isiksuse mandumisele ning inimese arengu ühekülgusele.
Tänapäeval on Tee ise-eetika tihedalt (kuid mitte alati) seotud punkideoloogiaga, mis esindab individualismi, autoritaarsusevastasust, vaba mõtlemist ja moraali ning anarhismi.

Tee ise-kultuur

Tee ise-kultuur on põhiliselt levinud punk- ja indie rock'i muusikaga seotud subkultuurides. Neid muusikastiile ja Tee ise-eluviisi viljelevad bändid ei seo ennast tihti kommertsiaalsete heliplaadifirmadega, vaid rahastavad ise oma bändi tegevust. Näiteks Michael W. Dean tegi 2002. aastal dokumentaalfilmi "D.I.Y. or Die: How to Survive as an Independent Artist", mis räägib artistidest, kes üritavad jääda sõltumatuks ja Tee ise-kunstnikeks.
Muusikas on Tee ise ilmselt levinud ka seetõttu, et kunstilisele eneseväljendusele viidatakse kui Tee ise osale. Näiteks on inimeste omaloomingut tasuta eksponeerivatele veebisaitidele DeviantArt.com ja Newgrounds.com viidatud sageli kui Tee ise-kultuuri väljundile internetis.
Tee ise-kultuur on tihti seotud ka poliitilise aktivismiga. Tee ise-vaadetega inimesed õhutavad sageli vähemusgruppe valima ja oma õiguste eest seisma. Seda tehakse, et muuta arusaama, et üks inimene ei suuda midagi muuta ning protesteerimine on kasutu ja tulemusetu. Tee ise-kultuuri osadeks võib pidada ka skvottimist, loomakaitseaktiviste ja rohelisi.
Ralf Tõnurist

Ralf Leonid Tõnurist (kuni 1938. aastani Ralf Leonid Tennorist, 18. oktoober 1899 Jõhvi vald, Virumaa – 1. november 1964 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major).
Ajapaik

Ajapaik (inglise keeles Timepatch) on ühisloomeplatvorm, mille eesmärk on koguda lisainfot Eestiga seotud ajaloolisele vaatelisele pildimaterjalile (eeskätt fotodele, aga ka maalidele, graafikale, filmidele). Lisainfo all peetakse silmas näiteks pildimaterjali sidumist konkreetsete kohtadega kaardil (geokodeerimine ehk asukohamärgendamine) ja pildimaterjalile nüüdisajal tehtud fotode lisamine (refotografeerimine ehk ülepildistamine), et enne ja nüüd tehtud pildimaterjali kõrvutamisel näidata elukeskkonna muutusi ajas. Ajapaiga looja ja haldaja on MTÜ Eesti Fotopärand.
2015. aasta kevadel sai Ajapaik EV 100 sünnipäevakingituse staatuse.
Ajapaik sai alguse 2011 veebruaris toimunud üritusel Garage48 Public Services. Meeskonda kuulusid Ahti Heinla, Jaen Saul, Kristjan Heinaste, Leen Videnski, Kaupo Kõrv, Jelena Savinen, Sven Tiirusson ja idee autor Vahur Puik. 
2016. aastal külastati Ajapaika kesmiselt 13 500 korda kuus. 
2016. aasta detsembri seisuga oli Ajapaika lisatud üle 90 000 pildi ja neist kaardistatud (geokodeeritud) oli üle 51 000.
2017. aastal tunnustati Ajapaika (MTÜ Eesti Fotopärand) ettevõttenime võistlusel "Ehe Eesti 2017", kus Ajapaik sai võidu vabaühenduste kategoorias.
Viini rahvusvaheline lennujaam

Algusaastad

1938 ehitatud lennujaam oli algselt militaarne ning seda kasutati teise maailmasõja ajal Heinkeli firma militaarlennukite disaini- ja tootmiskompleksina. Aastal 1954 asutati Betriebsgesellschaft ning lennujaamast sai Viini ja kogu Austria peamine lennuväli. Seal oli ainult üks rada, mida 1959. aastal laiendati. 1959. aastal alustati uue lennujaamahoone ehitamist.
1972 ehitati lisaks üks lennurada. 1982 ühendati lennujaam natsionaalse kiirteevõrgustikuga (Ostautobahn). 1986 avati suuremaks ehitatud saabuvate lendude hall, 1988 avati 8 maabumissilda.
27. detsembril 1985 ründasid Palestiina terroristid lennujaama piletimüügipunkte.

Arendus 1990. aastatel

Flughafen Wien AG erastati 1992. aastal. Samal aastal avati uus Terminal 1, aasta hiljem ostuala. 2006 alustati tööd 109 m kõrguses lennujuhtimistornis, millest ulatus nägema kogu lennujaama. Samal aastal avati VIP-ala.
5. juunil 2012 avati 3. terminal (algse nimega Austrian Star Alliance Terminal, ehituse käigus sai uue nime Skylink), millega suurendati lennujaama läbilaskevõimet 30 miljoni reisijani aastas.

Planeeritud laienemine

Seoses reisijate arvu pideva kasvuga on alates aastast 2004 rajatud uusi objekte, sh sellised suurprojektid nagu 109 m kõrgune lennujuhtimistorn ja terminal 3.

Renoveerimine

Jaanuariks 2013 renoveeriti terminal 1. B- ja C-väravad on saanud keskse turvakontrolli juunis 2012. Lennujaama juhtkond otsustas, et terminal 2 renoveerimist ei alustata enne 2017. aastat.

Laiendatud raudteejaam

Allmaaraudteejaama on kohandatud, et mahutada kaugsõiduronge. Aastast 2015, kui valmis uus Wien Hauptbahnhof, lisandus liin lennujaama ja uue linnas asetseva raudteejaama vahel.

Kolmas lennurada

Kolmas, 3680 meetri pikkune lennurada ehitati lõunasse, suunda 11L/29R. Neljandat lennurada ei vajata enne 2025. aastat.

Rong

Viini S-Bahni (linnalähirong) liin S7 pakub võimalust soodsalt linna saada. S-Bahni piletid võimaldavad reisida edasi metroo, bussi või trammiga.
Iga poole tunni tagant väljuv S-Bahnist kallim rong, City Airport Train (CAT), jõuab linnast lennujaama 16 minutiga.

Auto

Lennujaama vahetus läheduses on kiirtee A4, mis suundub Viinist Budapesti. Teel on mahasõit Flughafen Wien-Schwechat, mida mööda saab lennujaama.
Lennujaamas on ka taksod ja autorenditeenused.

Buss

Lennujaamast suunduvad bussid Viini, Bratislavasse, Budapesti, Brnosse ja teistesse linnadesse mitukümmend korda päevas.
Orest Reis

Orest Reis (22. juuni 1911 Laimjala vald, Saaremaa – 4. juuli 1997 Laimjala vald, Saare maakond) oli eesti õpetaja ja õigeusu vaimulik (preester).
Ta õppis 1930–1931 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja lõpetas 1937 Petseri vaimuliku seminari. Üliõpilasselts Concordia liige.
Ta pühitseti diakoniks ja preestriks 1938, Laanemetsa Peetruse ja Pauluse koguduse preester 1938–1939, 1941–1944 oli Salme ja Roobaka algkoolide õpetaja Saaremaal. 1944 teenis Saksa sõjaväes, 1944–1945 Piila Peaingel Miikaeli koguduse preester, 1944–1946 Eikla algkooli juhataja, 1946–1950 Kahtla algkooli õpetaja, 1950–1955 tööline, seejärel kooliõpetaja Saaremaal.
Puškini-nimeline vene draamateater

Puškini-nimeline Riiklik Akadeemiline Vene Draamateater (jakuudi keeles А.С. Пушкин аатынан Ил Академическай Нуучча Театра; vene keeles Государственный академический Русский драматический театр им. А. С. Пушкина) on vanim teater Sahha pealinnas Jakutskis.
Puškini-nimeline vene draamateater on vanim teater Kirde-Venemaal. 1891. aastat loetakse Vene draamateatri Jakuutias sünniaastaks. Toona oli see asjaarmastajateater.
Uue teatrihoone sai Vene draamateater 1957. aastal – Jakutskis aadressil Lenini prospekt 21.
1998. aastal sai teater akadeemiliseks (riikliku staatuse sai teater varem – enne 1945. aastat). Alates 1999. aastast kannab teater Aleksandr Puškini nime.

Näitlejaid

Teatris on mänginud tuntud näitlejad Aleksandr Kuznetsov, Nina Konstantinova ja Valentin Antonov.
Tiina Randus

Tiina Randus (sündinud 2. novembril 1975) on eesti tõlkija, toimetaja ja ettevõtja.
Tiina Randus on lõpetanud kirjaliku tõlke magistriõppe inglise keele suunal Tartu Ülikoolis 2004. aastal magistriprojektiga "Fantaasia-rollimängude sõnavara Dungeons & Dragonsi põhjal koos inglise-eesti sõnastikuga" (juhendaja Berk Vaher). Ta on tõlkinud inglise keelest eesti keelde arvukalt ilukirjandust ja aimeteoseid, kuid teinud tõlkeid ka eesti keelest inglise keelde.
2017. aastal nomineeriti Tiina Randus Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastaauhinnale võõrkeelse ilukirjanduse tõlke kategoorias Kurt Vonneguti teose "Isemängiv klaver" tõlkega.
Ta on Eesti Tõlkemagistrite Liidu liige.
Wangersheim

Wangersheim oli aadlisuguvõsa. 
Suguvõsa esimestest esindajatest on teada Georg von Wangersen, kes oli 1611–1654 Tallinna raehärra ja bürgermeister. 1634. aastal sai Georg Rootsilt aadlistaatuse ja nime Wangersheim.
Suguvõsale kuulus Eesti alal Aa mõis.
Fabian Reinhold von Stackelberg

Fabian Reinhold von Stackelberg (? – ?) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), Taagepera mõisnik, 1690. aastatel Pärnu ja Tartu majandusasehaldur.
Ta sündis Otto von Stackelbergi (suri 1689) peres.
Ta oli Stackelbergide Taagepera haru esiisa.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Justina Elisabeth von Patkul. Abielust sündis Fabian Adam von Stackelberg.
Petr Pavel

Petr Pavel (sündinud 1. novembril 1961) on Tšehhi sõjaväelane, kes teenis vahemikus 2015–2018 NATO sõjaväelise komitee esimehena.
2012–2015 oli ta Tšehhi sõjaväe peastaabi ülem.
Alates 8. maist 2014 on tal armeekindrali auaste (neljatärnikindral).
Tšehh Pavel on kõrgeimas auastmes keskeurooplane NATO ajaloos.
Andrei Arjev

Andrei Jurjevitš Arjev (vene keeles Андрей Юрьевич Арьев; sündinud 18. jaanuaril 1940 Leningradis) on vene kirjandusteadlane, proosakirjanik ja kirjanduskriitik.
Ta lõpetas aastal 1964 Leningradi Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse erialal.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Arhangelskis Loode kirjastuses (в Северо-Западном издательстве), seejärel kirjastuses "Lenizdat". Ta on käinud ekspeditsioonidel Sahhalinil, Kuriilidel ja Tadžikistanis. Ta on töötanud ka giidina Mihhailovskoje muuseum-looduskaitsealal.
Pärast seda töötas ta ajakirjas Zvezda. Alguses proosaosakonna konsultandina, seejärel peatoimetaja asetäitjana. Aastal publitseeris ta esimesed proosateosed, teda on avaldatud nii Nõukogude perioodikas, samizdatis kui ka piiri taga. Ta võeti aastal 1984 NSV Liidu Kirjanike Liidu liige. Teda on kui kirjandusteadlast ja kirjanduskriitikut avaldatud ajakirjades  Voprossõ Literaturõ, Zvezda, Znamja, Novõi Mir ja mujal.
Aastast 1991 on ta koos Jakov Gordiniga ajakirja Zvezda kaastoimetaja. Ta on uurinud Vladimir Nabokovi, Georgi Ivanovi ja Sergei Dovlatovi loomingut. Sergei Dovlatovi alaseid uurimusi on tõlgitud ka eesti keelde.
Andres Kotsar

Andres Kotsar (sündinud 20. jaanuaril 1974 Tartus) on eesti arst ja tervishoiujuht. 
Ta lõpetas Tartu ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal 1998. aastal, seejärel internatuuri ning uroloogia eriala residentuuri 2004. aastal. 
Aastatel 2004–2014 töötas ta uroloogina Tampere haiglas ning aastatel 2004–2009 läbis ta Tampere ülikoolis doktorantuuri, mille lõppedes 2009. aastal kaitses doktoridissertatsiooni teemal A Biodegradable Urethral Stent with New Braided Configuration and Drug-eluting Properties.
Dr Andres Kotsar töötab alates 2015. aastast Tartu ülikooli kliinikumi kirurgiakliiniku uroloogia ja neerusiirdamise osakonna juhatajana ning samast ajast ka Tartu ülikooli kliinilise meditsiini instituudi uroloogia dotsendina. 
2018. aasta 1. oktoobrist on ta TÜ Kliinikumi juhatuse liige - ravijuht. 
Dr Kotsar on avaldanud 14 teadusartiklit uroloogia valdkonnast.
SHA

Secure Hash Algorithm ehk SHA on krüptograafiliste räsifunktsioonide perekond, mis arendati välja Ameerika Ühendriikide Riiklikus Standardite ja Tehnoloogia Instituudis koostöös Riikliku julgeolekuagentuuriga. 
SHA algoritmide perekonda kuuluvad SHA-0, SHA-1, SHA-2 ja SHA-3.

SHA-0 ja SHA-1

SHA-0 algoritmi esialgne nimi oli lihtsalt SHA, aga hiljem lisandus uuemaid sarnase põhimõttega algoritme, mistõttu võeti kasutusele nimi SHA-0. Aastal 1993 avaldati SHA-1, mis oli esialgse algoritmi edasiarendus. Uues algoritmis oli parandatud varem leitud turvaauk, kusjuures SHA-0 ja SHA-1 erinevad ainult ühe tehte võrra. Praeguseks on SHA-1 algoritm kuulutatud ebaturvaliseks ning NIST soovitab riigiorganisatsioonidel kasutada uuemaid SHA räsifunktsioone.
Microsoft, Google ja Mozilla lõpetavad alates 2017. aastast brauserites SHA-1 SSL sertifikaatide aktsepteerimise.
SHA-1 on kasutusel Git ja Mercurial versioonihaldustarkvaras andmete terviklikuse kontrollimise eesmärgil.

SHA-2

SHA-2 perekonda kuuluvad räsifunktsioonid SHA-256 ja SHA-512. SHA-256 kasutab 32-bitiseid sõnu ning SHA-512 64-bitiseid sõnu.

Rakendused

SHA-2 räsifunktsioon on kasutusel mitmetes rakendustes ja protokollides, näiteks TLS, SSL, PGP, SSH, S/MIME ja IPsec.
SHA-256 funktsiooni kasutatakse Debian GNU ja Linuxi tarkvarapakettide autentimisel ja DKIM sõnumite allkirjastamise standardis. SHA-512 on kasutusel süsteemis, mis autendib arhiveeritud videoid Rwanda genotsiidi tribunalist. Linuxi ja UNIXi arendajatel on kavas paroolide räsimiseks võtta kasutusele SHA-256 ja SHA-512.
Bitcoin kasutab SHA-256 funktsiooni tehingute verifitseerimiseks ja toimingutõestuse arvutamisel.

SHA-3

SHA-3 loodi Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt peetud avaliku konkursi käigus. Konkursi komisjoni poolt väljavalituks osutunud räsialgoritmi Keccak loojateks on Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. SHA-3 loomise eesmärgiks ei olnud SHA-2 välja vahetamine, vaid pakkuda sellele alternatiivi juhul kui SHA-2 algoritmis avastatakse turvaauke.
SHA-3 perekonda kuuluvad laiendatava väljundiga räsifunktsioonid (ingl extendable-output function, XOF) SHAKE128 ja SHAKE256, mille väljundi suurust on vabalt muudetav. SHAKE-funktsioonid on esimesed Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt standardiseeritud XOF funktsioonid.
Olev Siinmaa

Olev Siinmaa (kuni aastani 1936 Oskar Siiman; 12. november 1881 Pärnu – 29. märts 1948 Norrköping, Rootsi) oli eesti arhitekt, sisekujundaja ja mööblikunstnik, pikaajaline Pärnu linnaarhitekt.

Õpingud

Olev Siinmaa õppis aastatel 1890–1894 Pärnu Ülejõe Algkoolis ja erakoolides. Seejärel töötas ta oma isa juures, kes oli Pärnus tisleritöökoja omanik. 1911. aastal läks ta Saksamaale Wismarisse arhitektuuri õppima, aastatel 1912–1914 õppis tehnikumis Konstanzis. Pärast seda töötas ta Lübeckis mööblikujundaja ja sisearhitektina.

Töö arhitektina

1925. aastal sai Olev Siinmaast Pärnu linnaarhitekt. Tema esimeseks tööks sellel ametikohal oli Pärnu tenniseklubi mänguplatside ja piirdeaia projekteerimine Ringi tänaval. See aed on säilinud tänaseni. Järgnesid Pärnu mudaravila (1927), Pärnu staadioni esimene tribüün (1928; põles 1932. aastal) ja Pärnu kõlakoda (1936).
Olev Siinmaa linnaarhitektiks oleku ajal omandas Pärnu kuurort kaasaegse ilme, linna uusehitised sulasid hästi kokku ümbritseva loodusega. Ehitustegevus oli Pärnus eriti intensiivne 1930. aastate teisel poolel, majandusliku tõusu ajal.
A. Adamsoni kaubamaja (Kuninga tänav 25) kohandati 1928. aastal Siinmaa kavandite järgi hotelliks. 1929. aastal projekteeris Siinmaa suvekasiinoks ümber ehitatud Ammende villa sisekujunduse, kuid seda projekti ei kasutatud.
Siinmaa projekteeritud on funktsionalistlik villa Tallinnas aadressil Roosikrantsi tänav 4B (valmis 1932. aastal) Balti Puuvillavabriku direktorile Mark van Jungile. Siinmaa enda eramu (1931–33) on üks kõige funktsionalistlikumaid kodu reformivaid eramuid Eestis.
Üheks õnnestunumaks funktsionalistlikuks hooneks Eestis on Olev Siinmaa ja Anton Soansi koostöös projekteeritud Pärnu rannahotell, mida ehitati 1935. aasta septembrist kuni 1937. aasta juunini. Ka rannahotelli söögisaalimööbel oli Siinmaa kavandatud ja valmistati Pärnu Puidutööstuse Artellis.
1937. aastal projekteeris Siinmaa Pärnu ranna kõlakoja, mis valmis sama aasta suveks.
Siinmaa oli ka Oru lossi interjööride kujundaja, mis valmis 1936. aastal, kuid hävis II maailmasõjas, ja Konstantin Pätsi ausammast ümbritseva pargi kavandaja Tahkurannas.
1944. aastal põgenes Siinmaa Rootsi, kus töötas Norrköpingi abiarhitektina.
Krüoonika

Krüoonika on surnud inimese või looma keha säilitamine madalal temperatuuril eesmärgiga oodata ära elluäratamise ja ravimise võimalus.
Skano Group AS

Skano Group AS (varem AS Viisnurk) on Eesti puidutöötlemisettevõte.
Ettevõte ajalugu ulatub aastasse 1945, mil asutati riiklik ettevõte Pärnumaa Tööstuskombinaat. Aastal 1962 sai ettevõtte nimeks Puidutöötlemiskombinaat "Viisnurk". Aastal 1990 algas ettevõte erastamine: algul müüdi 27,4% ettevõte aktsiatest eraaktsionäridele, aastal 1994 omandas ülejäänud aktsiad (72,6%) AS VN Holding.
Aastal 1997 noteeriti ettevõtte aktsiad NASDAQ OMX Tallinna börsil.
Aastal 2012 sai ettevõte nimeks Skano Group AS.

Tunnustused

Aastal 2001 andis Eesti Vabariigi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ettevõttele aunimetused "Aasta ettevõte 2000" ja "Piirkonna edendaja 2000".
Valentina Tolkunova

Valentina Vassiljevna Tolkunova (Валентина Васильевна Толкунова; 12. juuli 1946 Armavir – 22. märts 2010 Moskva) oli vene laulja.

Haigus ja surm

2009. augustis avastati lauljataril pahaloomuline ajukasvaja. Pärast 16. veebruaril Valgevenes Mogiljovis toimunud kontserti viidi ta kiirabiga kohaliku haigla reanimatsiooniosakonda. Hiljem viidi ta üle Botkini haiglasse.
22. märtsil 2010 kell 6 hommikul langes ta koomasse ja suri.
Hüvastijätt lauljatariga toimus 24. märtsil ja ta maeti Moskva Trojekurovi kalmistule.
Tolkunova surma puhul avaldasid kaastunnet Venemaa president Dmitri Medvedev ning Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill.

Pereelu

Tolkunova oli abielus kaks korda. Tema esimene abikaasa oli helilooja ja orkestrijuht Juri Saulski, see abielu kestis 5 aastat.
1979. aastal abiellus lauljatar ajakirjaniku ja kirjaniku Juri Paporoviga, sellest abielust on poeg Nikolai.
Lauljatari vend Sergei Tolkunov on samuti laulja; ta esines koos õega kontsertidel.
Kotkanina

Kotkanina on nina Saare maakonnas Saaremaa vallas Ansekülas.
Airi-Alina Allaste

Airi-Alina Allaste (sündinud 1. augustil 1967 Tallinnas) on eesti sotsioloog. 
Ta on Tallinna Ülikooli sotsioloogiaprofessor, samuti TLÜ Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi direktor ning elustiilide uurimise keskuse juhataja. 2006. aastal kaitses ta Helsingi Ülikoolis doktoritöö teemal "Drug Cultures in Estonia – the contexts, meanings and patterns of illicit drug use".
Airi-Alina Allaste peamised uurimisvaldkonnad on noorsoosotsioloogia, uimastitarvitajad Eestis ja subkultuurid.
Hella Haasse

Hélène Serafia Haasse (2. veebruar 1918 – 29. september 2011) oli hollandi kirjanik.
Ta kirjutas palju ajaloolisi romaane, kuid ka luulet, näidendeid, esseesid, autobiograafilisi teoseid ja novelle. Tihti toimub tema teoste tegevus Hollandi Indias, kus ta sündis ja veetis 20 esimest eluaastat. Pärast gümnaasiumi lõpetamist kolis ta Hollandisse. Aastal 1945 ilmus tema esimene luulekogu ja 1948 esimene romaan.
Haasse sai palju auhindu, sealhulgas nii oma esimese kui viimase (2002) romaani eest. Igal aastal korraldatakse Hollandis raamatunädal, mille puhuks tellitakse mõnelt tuntud kirjanikult lugu, tavaliselt lühiromaani mõõtu. Seda nimetatakse raamatunädalakingituseks ning Haasse on ainus, kes kirjutanud kolm raamatunädalakingitust (1948, 1959 ja 1994). 1981 pälvis ta Constantijn Huygensi auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest elavale hollandi kirjanikule. 1983 pälvis ta Cornelius Hoofti auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest vaheldumisi elavale hollandi romaanikirjanikule, esseistile ja luuletajale (sellega kaasnev rahaline auhind on mitu korda suurem Huygensi auhinna omast).
Varstu valla vapp

Varstu valla vapp on Võru maakonnas asnud endise Eesti haldusüksuse Varstu valla vapp.
Vapp kinnitati 5. aprillil 2002.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kilbil ratasrist ja lainelõikeline vapitüvi, mõlemad kuldsed.
Lülisambakanal

Lülisambakanal (ladina canalis vertebralis) on paljudel kesknärvisüsteemiga selgroogsetel loomadel enamikust lülisambalülide lülimulkudest moodustunud lülisambapikkune kanal. Lülisambakanalis paikneb seljaaju kestadega ümbritsetud seljaaju.
Lülisambakanali areng, anatoomia, asend, morfoloogia ja funktsioonid ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Loomaanatoomias on kasutusel ka termin selgrookanal (canalis vertebralis).
Inimestel võib harva esineda lülisambakanali lipoomi.
Prantsuse arst Jean François Fernel (1497–1558), kes võttis kasutusele termini "füsioloogia", oli esimene, kes kirjeldas lülisambakanalit.
Geenmuundatud organism

Geenmuundatud organism ehk geneetiliselt muundatud organism ehk geneetiliselt modifitseeritud organism ehk geneetiliselt moondatud organism ehk GMO on kunstlikult geenide manipulatsiooni (geneetilise muundamise) teel loodud (parandatud, muudetud) taimesortide, ehk ka loomatõugude, üldnimi.
Tavaliselt on geenmuundatud organismide loomise puhul tegu genoomiosa kunstliku ülekandmisega ühelt liigilt teisele. Nii saadud organisme nimetatakse transgeenseteks organismideks.
Võrreldes tavapäraste sordi- ja tõuaretusmeetoditega on geneetilise muundamise erinevuseks võimalus kombineerida väga kaugete liikide geene.

Kriitika GMO-de vastu

Roheline ideoloogia on GMO-de tootmise ja kasutamise vastu, sest nende kasvatamisega hävitatakse bioloogilist mitmekesisust: GMO-põllud on nii geneetilise kui ka liigilise mitmekesisuse seisukohalt maailma kõige vaesemad agroökosüsteemid. GMO-de keskkonnariskid on seotud ökoloogilise tasakaalu ja elurikkuse võimaliku muutmisega ning selliste muutuste võimaliku pöördumatu iseloomuga.
Sülearvuti dokk

Tüübid

Dokid jagunevad nelja põhikategooriasse.

Portreplikaator

Portreplikaatorid on funktsionaalsuse ja loogika poolest sarnased hulga juhtmetega, mida saab sisse ja välja lülitada dokkimispesa kaudu. Mõni portreplikaator sisaldab adaptereid, millega saab erinevaid kontakte vahetada (näiteks Micro-DVI tavalise DVI vastu). Kõik eriseadmed on ühendatud portreplikaatori külge, ning kui kasutaja soovib ligipääsu ühele või mitmele seadmele tuleb tal selleks sülearvuti ühendada vaid portreplikaatoriga. Portreplikaator on mõeldud vaid notebook-tüüpi sülearvutitele.

Breakout-dokk

Breakout-dokk on üleminek, mis on jagatud mitmeks osaks. Sellel on duplikaadid olemasolevatest pesadest ning täiendavad välised pesad. Osa breakout-doki tootjaid kasutavad adaptereid, millel on ligipääs ühenduses olevatele siinidele ning seega on võimalik kasutada suuremat arvu pesasid.

Konverterdokk

Konverterdokk loob mitu ühendust läbi ühe pesa, kuid sisemise kiibistiku asemel kasutatakse muundureid doki sees. USB baasil sisaldab see muundureid nagu USB-videokaart, -helikaart, -võrgukaart, -modem ja -mälukaardiluger, mis on ühendatud sisemise USB-jaoturi kaudu, et anda arvutile lisaühendusi.

Hübriiddokk

Hübriiddokk on otseselt ühendatud emaplaadi kiibistikuga kasutades suletud ühendust. Mõnel hübriiddokil on laienduskaardid, RAM, VRAM, CPU, cache ja lisaprotsessorid. Hübriiddoki võimalust kasutatakse hübriidarvutitel.

Sülearvuti tugi

Vahel liigitatakse ka sülearvutitoed (stand) dokkide alla, aga tegelikult ei saa neid mitte mingil moel arvutiga ühendada. Tegemist on inertse tarvikuga, mis on disainitud üksnes sülearvuti füüsiliseks toetamiseks, tavaliselt tõstetakse sellega sülearvuti kasutaja jaoks paremale kõrgusele või kasutatakse alust selleks, et parandada sülearvuti jahutamist.