google/wiki40b huggingface dataset:
Dunni maakond

Ajalugu

Dunni maakond moodustati 3. veebruaril 1854. aastal Chippewa maakonna osast. Maakond sai nime Wisconsini osariigi senaatori Charles Dunni järgi.
Kelba-Ohulepa vald

Kelba-Ohulepa vald (saksa keeles Kelp-Erlenfeld) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kirna-Kohatu vallaga.
Sigrid Orusaar

Sigrid Orusaar (sündinud 30. oktoobril 1944 Tallinnas) on eesti flötist.
1963. aastal lõpetas flöödi erialal Tallinna Muusikakooli, kus tema õpetajaks oli Kaljo West.
1968. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Elmar Peäske flöödiklassi.
Aastatel 1962–2014 oli ta Estonia teatri orkestri flöödimängija, olnud ka flöödirühma kontsertmeister.

Isiklikku

Trompetist ja dirigent Helmut Orusaar on tema isa. Tema abikaasa oli klarnetist Roland Kriit.
IPTV

IPTV (Internet Protocol TeleVision) on selline digitaaltelevisiooni edastamise liik, kus televisioonisignaali kandev andmevoog liigub läbi interneti ja kohtvõrgu andmepakettidena telerisse internetiprotokolli ehk -reeglistiku alusel. Andmevoog liigub võrgus multiedastusena, s.t võib jõuda korraga mitmesse sihtkohta.
Internetiühendus vaskkaabli (telefonikaabli ja keerdpaarkaabli)  kaudu võimaldab ADSL-ühenduse kasutamisel kiirust üleslaadimisel kuni 16 Mbit/s ja allalaadimisel 1 Mbit/s. Seega on peale tavalahutusega televisiooni võimalik levitada ka kõrglahutusega televisiooni signaali, mis vajab vähemalt 10 Mbit/s.
Vaskkaablivõrkudes minnakse üle kiirema lairibaühenduse tehnikale VDSL2, mis võimaldab edastuskiirusi 40/10 Mbit/s või ka enam. Perspektiivsed tehnoloogiad (nt G.fast) lubavad tulevikus kiirusi kuni 400 Mbit/s.
Kui signaal jõuab vastuvõtukoha terminali läbi valguskaabli, on võimalik valida Elioni pakutavaid kiirusi kuni 300 Mbit/s üles/alla (2015. a).
Vastuvõtukoha terminalist läheb signaal telerisse läbi spetsiaalse ruuteri ja digiboksi, mille juurde kuulub eraldi pult.
IPTV võimaldab mitmeid interaktiivseid teenuseid, nt saadete järelvaatamist, teleprogrammide (kanalite) tellimist ja videolaenutust teleri ekraanilt.
Veelauasõit

Veelauasõit (ka veelauatamine ehk veelauaga sõitmine; inglise keeles wakeboarding) on lumelauaga sõitmisega sarnanev spordiala, kus sõidetakse veepinnal kaatri slepis kiiludega veelauaga.
Ines Maidre

Ines Maidre (sündinud 22. detsembril 1958 Pärnus) on eesti organist. Ta elab Norras ja töötab Bergeni Griegi Akadeemia õppejõuna.

Õpingud

Tema muusikaline haridustee sai alguse klaveriõpingutest Tallinna Muusikakeskkoolis ja jätkus klaveri ja oreli erialal Eesti Muusikaakadeemias professorite Bruno Luki ja Hugo Lepnurme käe all (diplom cum laude mõlemal erialal). Aastatel 1989–1991 jätkas ta õpinguid Prantsusmaal Daniel Rothi juures (diplom Prix d’Excellence). Lisaks sellele on ta täiendanud end arvukatel meistrikursustel.

Tegevus

Ta on esinenud paljude soolokontsertidega nii kodu- kui ka välismaal, sealhulgas kuulsates katedraalides nagu Westminster Abbey Londonis ja Notre-Dame Pariisis.
Tema repertuaar on ulatuslik ja mitmekesine, sisaldades muusikat eri aegadest ja stiilidest. Lemmikvaldkonnaks on prantsuse muusika. Põnevaks on peetud Ines Maidre nüüdismuusikatõlgendusi, samuti on ta olnud mitmete eesti oreliteoste esmaesitaja. Ines Maidre esituses on kõlanud ka paljude orkestriteoste (sealhulgas Poulenci, Jongeni, Artur Kapi orelikontserdid) orelipartiid.
Ines Maidre on salvestanud orelimuusikat raadiotele ja firmadele Forte ja Antes. 1994. aasta Eesti Televisiooni dokumentaalfilmis eesti oreliheliloojast Peeter Südast esitas ta enamiku helilooja oreliteostest.

Preemiad

1991. aastal saavutas Ines Maidre esikoha konkursil "Concours Musicale d'Ile de Fance'il Versailles" (Premier Prix Unanimite).
Omanäoliste kontserdikavade (“Luigelaulud orelile”, “Katedraali aknad”, “Hümnimuusika läbi aegade” jt) ning eesti orelimuusika helisalvestiste eest pälvis Ines Maidre 1995. aastal Eesti Kultuurkapitali aastapreemia.
Mäemari keel

Mäemari keel (varem ka läänemari keel; Мары йӹлмӹ) on soomeugri keel, mida kõneldakse Venemaa Föderatsioonis, Marimaal Mäemari, Jurino ja Kilemarõ rajoonis. Selle lähim sugulane on niidumari keel, ehkki need kaks ei ole vastastikku mõistetavad.
Mäemari kirjakeeles kasutatakse mäemari kirillitsat. Marimaal kuulub mäemari keel ametlike keelte hulka koos vene ja niidumari keelega. ISO standardis on mäemari keelekood mrj.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli mäemari keele kõnelejaid 36 822, neist Marimaal 18 056 (49%). 2010. aastal oli neid 23 062.
Mäemari keeles ilmuvad ajalehed Жерӓ ja Йӓмдӹ ли! ning kirjandusajakiri У сем. Mäemari raadio edastab programmi kohaliku aja järgi 14.00-15.00 ja 18.00-19.00.
Uurali keelkonna kõigile keeltele omaselt on mäemari keel soovõrdne, selles puudub grammatiliselt sugu.
Altai Vabariigi lipp

Lipu kirjeldus

Altai Vabariigi plagu on ristkülikukujuline. Sellel on kujutatud neli horisontaalset laidu: ülemine laid on valge, alumine on helesinine ning nende vahel on veel kaks kitsast triipu, millest üks on helesinine ja teine valge. Laidude laiuste vahekord lipul on järgmine: kitsas sinine ja valge triip kumbki 1:25, alumine sinine laid 1:4 ja ülemine valge 2:3 lipu kõrgusest.
Lipu kõrguse ja laiuse suhe on alates 29. juunist 1994 2:3.

Sümbolite tähendused

Sinised laiud sümboliseerivad puhtust, taevast, mägesid, jõgesid ja järvi Altais. Valge tähistab igavikku, edasipürgimist, armastust ja rahvaste üksmeelt. Sinine ja valge pärinevad Venemaa lipult ja rõhutavad seda, et Altai Vabariik kuulub Venemaa Föderatsiooni.
Esimene Puunia sõda

Sõja tulemused

Kartaago palus rahu ning Rooma sai endale Sitsiilia lääneosa. 241. aastal eKr sõja lõpetanud rahulepinguga jäi Ibeeria poolsaar kuni Ebro jõeni Kartaago võimu alla, aga Kartaago pidi maksma Roomale tribuuti. Rahu kestis 22 aastat.
227 eKr sai Sitsiilia Rooma vabariigi esimeseks provintsiks, välja arvatud Sürakuusa kuninga valitsusalad, millest sai Rooma liitlane. Liit Roomaga püsis Hieron II (214 eKr) surmani. Sisuliselt oli aga terve Sitsiilia roomlaste kontrolli all ja merevõim Vahemere lääneosas oli kindlalt Rooma käes. Järgnevalt hõivasid roomlased ka Sardiinia ja Korsika ning moodustasid neist (231 eKr) teise Rooma provintsi Sitsiilia järel.
11. öölahingulennugrupp

11. öölahingulennugrupp (saksa keeles Nachtschlahtgruppe 11, lühemalt NSGr 11) oli Saksamaa õhujõudude Luftwaffe koosseisu kuulunud eestlaste poolt mehitatud üksus, mis loodi 127. luurelennugrupi baasil.

Ajalugu

11. öölahingulennugrupp formeeriti 28. novembril 1943 Idritsa lennuväljal senise eestlastega mehitatud 127. luurelennugrupi kahe salga baasil. Grupi ülemaks jäi senine 127. luurelennugrupi ülem kapten (Hauptmann) Paul Lehmann. Uue üksuse formeerimisel säilitas senine 127. luurelennugrupi 2. salk oma numbri ning endine 3. salk sai uues grupis esimeseks. Tallinnas asunud 127. luurelennugrupi 1. salk jäi nüüdsest tegutsema üksiku mereluurelennusalgana (1./SAGr 127), mille ülemaks jäi ülemleitnant William Laanekõrb.
Öölahingulennugrupp sooritas (nagu nimigi viitab) öiseid pommituslende vastase lähitagalasse. 1944. aasta jaanuari keskel alanud Leningradi rinde vägede pealetung tõi veebruari alguseks sõja jälle Eesti piiridele. Seetõttu soovis Venemaal viibinud lennugrupp Eestisse tagasi pöörduda, et osaleda otseselt kodumaa kaitselahingutes. Veebruari alguses jõudsidki 1. ja 2. salga lennukid Jõhvi Tammiku lennuväljale. Lennuüksuse maapealne koosseis sõitis Idritsast Jõhvi rongiga ja jõudis pärale alles 20. veebruari paiku. Järgnevail kuudel pommitati Narva rinde taguseid sihtmärke.
Juuni alguses kolisid 1. ja 2. salk Rahkla lennuväljale, veidi enne jaanipäeva saabus Tammiku lennuväljale 25 värskelt Liibavi lennukooli lõpetanud lendurit. Neist kuus meest saadeti vanade salkade täienduseks, ülejäänutest moodustati uus 3. lennusalk, mille lennukiteks saadi Liepājast varem lennukoolile kuulunud Arado Ar 66 õppelennukid. 3. salk sooritas esimese lahingulennu 9. juulil 1944.
Kuni augusti keskpaigani pommitati sihtmärke Narva rinde tagalas, siis aga jõudis rinne ka Tartu alla ning üha rohkem lende tehti Tartu rindele. Augusti lõpul kolisid salgad Tartule lähemale – 1. ja 2. salk Adavere ning 3. salk Kärevere lennuväljale. Sealt jätkusid lennud kuni üksuse lahkumiseni Eestist septembris.
Eesti mahajätmine 1944. aasta septembris viis lennuväelaste võitlustahte alla. Öölahingulennugrupist lendas Liepājast väljalennul Rootsi üks He 50 ja üks Fokker CVE. Seetõttu otsustati Eesti lennuüksused laiali saata, otsus tehti meestele teatavaks 12. oktoobril 1944 Ida-Preisimaal Heiligenbeilis. Seejärel põgenesid veel neli meest ühel Fokkeril Rootsi. 11. öölahingulennugrupp likvideeriti Oderi-äärses Frankfurdis Kunersdorfi lennubaasis 21. oktoobril 1944.
Poinsetti maakond

Ajalugu

Maakond moodustati 1838. aastal.
Külmaseen

Levila

Levinud kogu maailmas.

Kirjeldus

Külmaseened on üheaastased kuni 15 cm pika jala ja kuni 10 cm läbimõõduga pruunika või kollaka kübaraga seened. Kübara keskel on tavaliselt soomused. Külmaseene kübara all võib näha valkjaid eoslehekesi ja jalgadel rõngast. Kasvavad sageli põõsasjas kogumikus puude kändudel, juurtel, tüve- ja koorepragudes.

Söögiseenena

Külmaseene perekonda liigitatud seened on värskelt mürgised. Kupatatult loetakse näiteks mesi-külmaseent heaks söögiseeneks. Vesi-külmaseen on jäävalt viha maitsega.

Metsapuude haigustekitajana

Seeneliikide patogeensus on varieeruv ja mõned liigid nakatavad üksnes stressis puid, kuid seen on võimeline risomorfidega nakatama valgemädanikuga või surmama peaaegu kõiki puit- ja osasid rohttaimi.

Külmaseene tundlikud taimed

Kui lähedal teatakse külmaseent elunevat ei soovitata seene läheduses kasvatada külmaseene suhtes tundlike taimi nagu: mänd, õunapuu, kask, seeder, tuhkpuu, küpress, ebaküpress, forsüütia, hortensia, sirel, rododendron, sõstar, roos, elupuu, pähklipuu, paju jt.
Võisiku hooldekodu kalmistu

Võisiku hooldekodu kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuningamäe külas Põltsamaa vallas.
Kalmistu asub Põltsamaa uuest õigeusu kalmistust läänes ning seda on käsitletud ka uue õigeusu kalmistu hilisema osana. Kuna uus õigeusu kalmistu on kultuurimälestis, siis on selle mälestise koosseisus praegu ka hooldekodu kalmistu.
Kalmistule on maetud Võisiku hooldekodu inimesi, kalmud on üldjuhul ühesuguse tähistusega. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada.
Tondirahu

Tondirahu on 1,5 hektari suurune saar (rahu) Lääne maakonnas Haapsalu linna alal Väinameres Matsalu rahvuspargis Kumari laiust põhjas ja 1 km Valgerahust lõunas. Saare suurim kõrgus on 3 m üle merepinna. Saare rannajoone pikkus on 760 meetrit.

Linnustik

Saarel asus perioodil 1986–2010 Eesti suurim kormoranide koloonia. Nende väljaheidete tõttu kadus saare rohelus: türnpuud, pihlakad ja kibuvitsad on pleekinud ja raagu läinud. Suviti on saar kormoranide väljaheidetest valge. Võib-olla ongi saar nime saanud tontlike lindude järgi.
Enne kormoranide invasiooni on Tondirahul pesitsenud kuni 700 paari hahkasid. 1990. aastal nähti seal pesitsemas alki.
Esimesed kormoranid asusid Tondirahul pesitsema 1986. aastal. Suurim oli kormoranide arvukus sel saarel 2000. aastal, mil seal pesitses 2911 paari. 2011. aastal fikseerisid TÜ Mereinstituudi ihtüoloogid, et kormoranid on saare hüljanud ja asunud kaugematele saartele.

Looduskaitse

Linnustiku ja taimestiku tõttu kaitstakse saart loodusreservaadina. Inimeste viibimine saarel ning 500 m laiuses veevööndis selle ümber on keelatud, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks ning järelevalve- ja päästetöödeks.
Matthias Siegmann

Matthias Siegmann (1607 Altenhaus Magdeburgi lähedal, Brandenburgi mark – 1696 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Siegmann immatrikuleeriti 2. mail 1629 Wittenbergi ülikooli. Oli 4. oktoobrini 1635 Salzwedeli (asub praeguse haldusjaotuse järgi Saksi-Anhalti liidumaal).
Oli arvatavasti juba aastast 1636–1640 Haapsalu Püha Johannese koguduse adjunktõpetaja (Heinrich Lindemanni abiline vaimulikus ametis), aastal 1641 (andis ametivande 11. mail 1641) sama koguduse abiõpetaja, aastatel 1641–1657 sama koguduse õpetaja. Piiskopi visitatsioonil aastal 1639 nõuti hingekarjaselt, et ta õpetaks Stahli manuaali alusel katekismuse viit peatükki, palveid ja pihisõnu ning kuidas neid hiljem palvetes kasutada. Kõrvaldati 12. veebruaril 1657 ametist kui fanaatik ja impos mentis (aru kaotanud). Tema sooviks oli kõik rahvad ühte usku liita, oli tugevalt mõjutatud sünkretismi ideoloogiast. Läks Saksamaale, kus kulutas ära kogu oma varanduse ja pöördus seejärel Eestimaale tagasi. Kutsuti aastal 1667 Anna koguduse abiõpetajaks tingimusel, et ei jutlusta enam oma usulisi vaateid. Oli Anna koguduse abiõpetaja aastatel 1667–1680. Andis seejärel vanaduse tõttu koguduse teenimise üle väimehele Johannes Victorinus Boretiusele ning elas ise Tallinnas. Ta maeti 9. juulil 1696 Tallinna Niguliste kirikusse.

Isiklikku

Tema väimees Johannes Victorinus Boretius oli Anna koguduse adjunktõpetaja, Saarde Katariina koguduse õpetaja, Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hooldades ka Vastseliina Katariina kogudust.
Jacob Finkelstein

Harrastajana

Finkelstein võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Elukutselisena

Finkelstein poksis oktoobrist 1924 kuni veebruarini 1933 elukutselisena. Ta osales kokku 84 kohtumisel ning võitis neist 72 (neist 31 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 2 kohtumist jäi viiki.
Kazimierz III

Kazimierz III Suur (poola keeles Kazimierz III Wielki); (30. aprill 1310 – 5. november 1370) oli Poola kuningas aastail 1333–1370, viimane Poola kuningas Piastide dünastiast.
Kazimierz III püüdis riiki tsentraliseerida, suurendas linnade õigusi. Kehtestas riigis Saksa õiguse, moodustas kõrgema kohtu. Aastatel 1446–1447 andis välja Poola seadustekogu. Kazimierz III valitsusajal kestis sõda Tšehhi ja Saksa orduga. 1343. aastal sõlmiti Kaliszi rahu Tšehhi ja Saksa orduga, millega Poola kaotas Saksa ordule Ida-Pommeri ja Tšehhile Sileesia, Masoovia ja Tšelmno, sai Saksa ordult Kujavia ja Dobryzni.
1346. aastal sõdis Kazimierz III Tšehhiga. 1351. aastal sai Masoovia oma vasalliks. Aastatel 1340–1366 sõdis Kazimierz III Leeduga, vallutas Galiitsia, osa Volõõniat ja Podoolia. Sõdades Leedu suurvürstiriigiga toetas Kazimierz III-t Ungari (troonil oli Kazimierzi õepoeg ja troonipärija Lajos I Suur).
1364. aastal asutas Kazimierz III Krakówi ülikooli, mis on Poola vanim ülikool.

Isiklikku ja järglased

Kazimierz III oli Poola kuningas Władysław I Łokieteki ja Kaliszi hertsoginna Jadwiga poeg.
Kazimierz III õde oli 1320. aastast abielus Ungari kuninga, Anjou dünastia esindaja Károly I-ga ning nende poeg Lajos I oli järglasteta Kazimerz II surma järel Ungari kuningas alates 1342 ning Poola kuningas Ludwik I nime all alates 1370 kuni oma surmani.
Ludwik I dünastia ei jäänud püsima, sest tal polnud meessoost järeltulijaid, ning Poola ja Ungari troonid pärisid ta tütred Jadwiga ja Maria.
Ülahuul

Ülahuul on ülemine huul.
Põtalovo rajoon

Ajalugu

1920–1944 kuulusid rajooni alad Lätile.
Johann Quirinius Metzhold

Johann Quirinius Metzhold (ka Johannes Quirinius Metzhold; 9. november 1681 Dannheim – 19. mai/30. mai 1737 Kuressaare) oli Eesti vaimulik, notar ja Saaremaa superintendent.
Metzhold sündis Dannheimis (praeguse haldusjaotuse järgi Ilm-Kreisis Tüüringi liidumaal). Immatrikuleerus 7. veebruaril 1704 Jena ülikooli ja 12. märtsil 1707 Academia Gustavo-Carolinasse (Pärnu ülikooli).
Oli aastatel 1710–1737 Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, tegutses aastatel 1713–1732 veel notarina. Aastal 1714 sai assessoriks, aastatel 1726–1731 oli Saaremaa praostkonna praost, aastatel 1731–1737 Saaremaa superintendent.

Isiklikku

Tema vend Heinrich Christian Metzhold oli Saaremaa Jaani koguduse ja Audru Püha Risti koguduse õpetaja.
Butte'i maakond (Idaho)

Ajalugu

Maakond moodustati 1917. aastal.
Krister Klasson Horn af Åminne

Vabahärra Krister Klasson Horn af Åminne (ka Christer Claesson Horn) (13. november 1622 Vikhus, Uppland – 26. mai 1692 Vikhus) oli Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane. 
Ta oli Riia kuberner 1654–1657, Ingerimaa ja Käkisalmi lääni kindralkuberner 1657–1659, riiginõunik (1660), Svea õuekohtu assessor (1661), Karjala laaman (1669), feldmarssal (1672), Värmlandi laaman 1674 ja Liivimaa kindralkuberner 1674–1686.
1678 ostis ta 3000 taalri eest Liivimaa Mazsalaca kihelkonnas (Kirchspiel Salisburg) asunud Mazsalaca ehk Väike-Salatsi (Salisburg) mõisa.
Omski oblasti lipp

Omski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Omski oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 17. juunil 2003.

Lipu kirjeldus

Omski oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, vardapoolne ja lehvipoolne väli on punased, keskmine aga valge. Valget välja läbib sinine vertikaalne laineline laid, mis moodustab 1/3 valge välja laiusest.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

Sümbolite tähendused

Lipuvärvid kattuvad Venemaa lipuvärvidega ning sellega rõhutatakse, et Omski oblast kuulub Venemaa Föderatsiooni koosseisu.
Punane sümboliseerib vaprust, mehisust ja julgust. Punane on ka elu, halastuse ja armastuse värv.
Valge on aga õilsuse, puhtuse, õigluse ning suuremeelsuse sümboliks. Samas tähistab valge ka Siberi kliima iseärasusi (külma ja lund).
Sinine laineline laid sümboliseerib Irtõši jõge, peamist veesoont Omski oblastis. Sinine on ka ilu, uhkuse ja leebuse värv.
Ivo Orav

Ivo Orav (tuntud ka hüüdnime Belka ja ansambel Vennaskonnas mängides ka Ivo Schenkenberg noorem nime all) on eesti muusik ja helilooja. Tõnu Trubetsky andmetel anarhist.
Tegutsenud muude bändide hulgas ka BBBs, PäRaKuKes, Vennaskonnas, The Tuberkuloitedis kitarristi ja trummarina, Imbecillos Clubis. Praegu ansambli The Belka kitarrist, laulja ning loominguline liider.
Matemaatika (õppeaine)

Matemaatika on õppeaine, mis didaktiliselt lähtub matemaatika teadusest ning on aluseks mitmete reaalainete õpetamisel. Paljudes maades on matemaatika kohustuslik õppeaine.
Matemaatika aine eesmärk on arendada suutlikkus opereerida mis tahes objektidega sel viisil, et vaadeldakse nendevahelisi suhteid ja nende mudeleid formaliseeritult. Matemaatikapädevuse kujunemisel tähtsustuvad õppeainetena matemaatika, loodusõpetus, füüsika, keemia, läbiv teema infotehnoloogia ning meedia. 
Matemaatika kuulub ainena kõikidesse Eestis kehtivatesse õppekavadesse.
Villu Päärt

Villu Päärt (sündinud 8. aprillil 1972) on eesti ajakirjanik. 
1990. aastal lõpetas ta Puurmani Keskkooli. 1996. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala.
Ta on olnud teadusportaali Novaator toimetaja (2008–2014) ning Tartu Ülikooli ajakirja Universitas Tartuensis kolleegiumi liige. 
Ta on töötanud ajalehe Postimees ajakirjanikuna ja olnud ajakirja Tarkade Klubi toimetaja. 2014. aastast oli ta ajalehe Eesti Ekspress ajakirjanik, 2017. aastast taas ajalehe Postimees ajakirjanik. 
2018. aastal pälvis ta Eesti Ajalehtede Liidu preemia parima arvamusloo eest.
Ta on Eesti Teadusajakirjanike Seltsi liige.
Engevere mõis

Engevere mõis (saksa keeles Engefer) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal.
Kõhunäärme endokriinsed kasvajad

Kõhunäärme endokriinsed kasvajad on kasvajaterühm, mille moodustavad kõhunäärme endokriinsed (Langerhansi saarte rakkude) kasvajad. Kõhunäärme endokriinseid kasvajaid esineb nii loomadel kui ka inimestel.

Hea- või pahaloomulisus

Enamik kõhunäärme endokriinsetest kasvajatest võivad olla kas hea- või pahaloomulised, erandiks on insulinoom (pahaloomulisus 10%).
Enamik kõhunäärme neuroendokriinsetest kasvajatest võivad kas eritada hormoone või olla endokriinselt mitteaktiivsed.
2009. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2009. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 30. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 6.–8. märtsini Torinos Itaalias. Võistlused peeti Oval Lingotto areenil, mis mahutas 6000 pealtvaatajat. Seal selgitati 2006. aasta taliolümpiamängude medalivõitjad kiiruisutamises.

Eestlaste osalemine

400 m jooksus: Maris Mägi
3000 m jooksus: Tiidrek Nurme
60 m tõkkejooksus: Kadri Viigipuu
Kõrgushüppes: Anna Iljuštšenko
Kaugushüppes: Ksenija Balta, Sirkka-Liisa Kivine
Kolmikhüppes: Kaire Leibak, Liane Pintsaar, Jaanus Uudmäe
Kuulitõukes: Raigo Toompuu
Seitsmevõistluses: Mikk Pahapill, Andres Raja
Viievõistlus: Kaie Kand
Guangzhou

Transport

1997 avati Guangzhou metroo. Guangzhou oli Pekingi, Tianjini ja Shanghai järel neljas linn Hiina RV-s, kus hakkas tööle metroo.
Guangzhou Baiyuni rahvusvaheline lennujaam, mis asub Huadu ringkonnas, avati 2004. aastal.

Mootorrattad

1. jaanuarist 2007 on Guangzhou linnalistel aladel mootorrataste kasutamine keelatud.
Lootusring

Lootusring oli Eesti kristlik karskusorganisatsioon. 
Organisatsioonil oli 1930ndate II poolel 15 000 liiget.
2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad

2004. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 61. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 25. jaanuaril 2004. aastal Ameerika Ühendriikides Beverly Hillsis Beverly Hiltoni hotellis.
Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Michael Douglasele.
Nõva Püha Olevi kogudus

EELK Nõva Püha Olevi kogudus on luterlik kogudus Nõval.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda. 
Kogudust teenib õpetaja Peeter Krall. Juhatuse esimees on Silja Silver.
Jumalateenistused toimuvad kuu 2. ja 4. pühapäeval algusega kell 11.00, suveperioodil aga kõigil pühapäevadel. 
Nõval teeninud luterlikud vaimulikud alates aastast 1525 
Aastal 1525 kuulus Nõva kabel Lääne-Nigula kihelkonda, mida teenisid:
1. pastor Jacob Voss 1525 – 1528 
2. pastor Anton Treiden  1530 – 1558 
3. pastor Andreas Holste  -1566-1567- 
4. pastor Bartholomäus Jenitz 1605 – 1627-?  
5. pastor Friedrich Runge 1633 – 1653 
7. IX 1653 viidi Nõva piirkond  Lääne-Nigula kihelkonnast üle Harju- Risti kihelkonda, mida teenisid: 
6. pastor Laurentius Kylander  1653-1657 
7. pastor Andreas Andreae Tremulander 1659-1669 
8. pastor Gabriel Gabrielis Herlin 1671-1688 
9. diakon Mag. Gustav Johann Laurentius 1688-1697 
10. pastor Johann Jacob Seebach 1697-1709 
11. diakon Mag. Johann Caspar Costerus 1709-1709  
Aastast 1710 -1870 oli Harju Risti kihelkonna vaimulik teenimine ühendatud Harju – Madise teenimisega:
12. pastor Johannes Matthias Arvelius 1712 – 1716
13. pastor Daniel Berthold  - 1716 
14. pastor Samuel Stricker 1717 - ? 
15. pastor Gustav Heinrich Petraeus 1736 – 1752 
16. pastor Christian Heinrich Seelmann 1753-1759 
17. pastor Johann Christoph Henckel 1760 – 1776 
18. pastor Carl Friedrich Strümer 1776 - 1795 
19. pastori adjunk  Carl Gustav Strümer 1795 - ?
20. pastor  Carl August Wehrmann 1822- 1857 
21. pastor Nikolaus Friedrich Hermann Spindler 1857 - 1870
Aastal 1870 eraldati Harju-Risti kogudus uuesti Harju-Madise kogudusest. Harju-Ristil teenisid:
22. pastor Aleksander Assmuth 1870 - 1880
23. pastor Johannes Ernst Mickwitz 1881 – 1893 
24. pastor William Grohmann 1893 – 1896
25. pastor Julius Schmidt 1896 – 1910 
26. õpetaja Hugo Hahn 1910 - 1917
27. õpetaja Roderich Bidder 1917- 1923
24. juulil 1919.a. kinnitati Nõva kogudus iseseisva kogudusena, kuid kuni aastani 1989 oli sellel jätkuvalt Harju-Risti kogudusega ühine vaimulik.
28. diakonõpetaja Wilhelm Reinhold Schwartz /Dunkelmann/ 1924 - 1934
29. õpetaja Kristjan Valdma (Valdmann) 1935 - 1937
30. õpetaja Gerhard Normann 1937 - 1939
31. õpetaja Ernst Puusepp 1939 – 1943
32. õpetaja Martin-Aleksander Terasmaa (Teimann) 1943 - 1949
33. õpetaja Heinrich-Rudolf Laas 1949 - 1960
34. õpetaja Raul Okk (Ok) 1960 - 1981
35. õpetaja Juta Siirak 1981 - 1982 
36. hooldajaõpetaja Urmas Arusoo 1982 - 1989
37. hooldajaõpetaja praost Paul Saar 1989 - 1991
14. juulil 1991 sai Nõva kogudus endale esmakordselt oma vaimuliku:
38. diakon Jaan Kähar 1991-1992
39. hooldajaõpetaja Leevi Reinaru 1992-2006
40. diakon Arvo Orav 1992-2002
41. diakon Indrek Kõiv 2003-2006
42. õpetaja Kaisa Kirikal 2006-2010
43. hooldajaõpetaja praost Tiit Salumäe 2011-2014
44. diakon Peeter Krall 2011 – 2013
45. õpetaja Peeter Krall  2014 -