google/wiki40b huggingface dataset:
Pühajõe lahing

Sündmuste käik

Rootsist Pärnu saabunud, varem Ruhja piirkonnas asunud ja lõunasuunal Saksi vägede tõkestamiseks dislotseerunud Rootsi väed koondati Rakvere piirkonda, kus nad majutati ümberkaudsetesse küladesse ja määrati ka nende varustamise eest vastutavad mõisad.
13. novembril liikusid Rootsi eelväed Aa mõisa, kust Vene salgad taganesid nende lähenemisel ning jõudsid seejärel Pühajõeni. Tee kulges sellel ajal kohast, kus kõrged jõekaldad moodustasid kitsastee, mis sõjaliselt oli väga soodne kaitsjaile. Kitsastee kaitseks oli Vene vägedest eraldatud Boriss Šeremetevi juhtimisel 6000 kaitsjat.
Rootsi vägi aga suundus aga mitte mööda teed, mis viis Aa mõisast Jõhvile, vaid mööda teed, mis kulges Aa mõisast Reite kõrtsi lähedalt ranna äärest Toila peale. Tänapäevaks on tee Ontika ja Valaste vahel osaliselt langenud sisse ja rannikuga ühes nihkunud merest kaugemale. Tee viis enne Pühajõe kirikut ja kirikuaeda üle jõe ning jõudis hilisema Voka koolimaja juures tagasi suurele teele.
Rootsi väed jõudsid Pühajõele 17. novembri õhtul kella 5 paiku ning põrkasid seal kokku umbes 800 Vene ratsaväelasega, kes seal piirkonnas rüüstasid ja moona varusid. Rootsi väed asusid kohe lahingusse ning avasid ka tule 10 kahurist, mille tulemusena Vene väed põgenesid ja jätsid maha ka kaitsepositsioonid teel.
18. novembril jõudsid Rootsi eelväed Sillamäele ja 19. novembril Laagna mõisa. Vene väed taganesid nende eest ilma võitlusteta Narva suunas.
Euroskeptitsism

Euroskeptitsism on kriitiline suhtumine Euroopa Liidusse ja vastumeelsus Euroopa tiheda integratsiooni suhtes. Seda esineb nii parem- kui vasakpoolsete poliitiliste jõudude hulgas. Euroskeptikud leiavad, et Euroopa Liit nõrgestab riikide iseseisvust ja suveräänsust ning võib muutuda liitriigiks. Esineb ka arvamusi, et Euroopa Liit on liiga bürokraatlik ja ebademokraatlik. Euroskeptitsism on levinum Põhja-Euroopa riikides.

Euroskeptsismi liigid

Euroskeptitsismi on jagatud kahte liiki, nn. "pehmeks" ja "rangeks" euroskeptsismiks.
Pehme euroskeptismi esindajad pooldavad riigi kuulumist Euroopa Liitu ja selle olemasolu, kuid on vastu osadele Euroopa Liidu poliitikatele ja Euroopa Liidu liitriigiks muutumisele. Sellesse gruppi kuuluvaks võiks lugeda Euroopa Parlamendi fraktsiooni Euroopa Konservatiivid ja Reformistid.
Teise, nn. range euroskeptsismi esindajad on vastu Euroopa Liitu kuulumisele ja ei poolda Euroopa Liidu olemasolu üldse. Tinglikult võiks selle grupi esindajate hulka arvata näiteks Euroopa Parlamendi fraktsiooni Vaba ja Demokraatlik Euroopa ja Eesti Iseseisvuspartei.

Euroopa Liidu riikide kodanike ja poliitikute arvamusest

Toetus Euroopa Liidule erineb oluliselt riigiti. Kõrgeima toetajaskonnaga on Luksemburg ja Holland. Euroopa Liidu suhtes negatiivseimalt on meelestatud Läti, Suurbritannia ja Ungari kodanikud.
Soomes on 2011. aastal märkimisväärselt tõusnud toetus eurovastasele erakonnale Perussuomalaiset ehk Põlissoomlased. Eurotsooni võlakriisi ajal on paljude riikide, eesotsas Saksamaa ja Parantsusmaa kodanike, seas tekkinud arusaam, et eurotsoon ja koguni terve Euroopa Liit ei ole jätkusuutlik ja tuleks tagasi võtta oma rahvusvaluuta. 2010. aasta märtsis ütle Prantsusmaa president Nicolas Sarkozy, et kui Kreeka majandus kukub kokku, siis on ka euro mõttetu.  Prantsusmaa suunalt on tulnud teisigi negatiivseid arvamusi eurotsooni kohta. Näiteks avaldas 2010. aastal Prantsuse üks juhtivamaid panku Société Générale arvamust, et euro kollaps on vältimatu.  Kirjas investoritele teatas analüütik Albert Edwards: "Mulle näib, et peale ajutise paikamise saavad teised eurotsooni liikmed pakkuda Kreekale väga vähe abi, mille mõju on lühiajaline, kuid lõpuks laguneb eurotsoon vältimatult."
23.novembril 2010 tõdes Saksamaa liidukantsler Angela Merkel, et euro olukord on erakordselt tõsine.  Viiendal detsembril 2010 kirjutas Briti ajaleht et Saksamaa kantsler Angela Merkel ütles pärast kohtumist Iiri peaministriga, et Saksamaa kaalub eurost loobumist. Samuti on Poola liidrid avaldanud, et praegu ei ole neil kasulik euroga liituda, kuna see raha on ebastabiilne.
Ferdinand Saukas

Ferdinand Saukas (29. jaanuar 1908 Riia – 29. detsember 1976 Sao Paulo) oli Eesti diplomaat ja konsul.
Ta õppis aastail 1925–1932 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica liige.
Ferdinand Saukas oli 1932. aastal Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1932–1933 Kohtuministeeriumi assistent, 1934. aastal Tartu vangla abidirektor, 1934–1936 Valga vangla direktor. 1936–1940 oli ta Moskva saatkonna atašee, alates jaanuarist 1940 konsul Sao Paulos. 
Abikaasa Lili Saukas (sündinud Muna; 17. juuni 1904 – 10. november 1976), poeg Olev Valentin Saukas (30. august 1944 – 11. september 2011).
Rapla Selveri Suurjooks

Rapla Selveri Suurjooks on Rapla maakonnas Raplas igal aastal toimuv jooksuvõistlus. Võistlus kuulub jooksuürituste sarja Eesti Linnajooksud.
2018 toimus 6. jooks.
Põldkannike

Juur

Põldkannikene on kaheiduleheline rohttaim ja seetõttu on tal sammasjuurestik, kus peajuurest haruneb rohkesti lisajuuri.

Vars

Varred on nõrgad, on tõusvas kuni püstises asendis ja kaetud lühikeste karvadega. Varsi on nii harunenud kui harunemata.

Leht

Lehed on õrnalt karvased lihtlehed, mille serv võib olla nii täkiline kui peaaegu terve. Leht on umbes 6 cm pikk ja 2 cm lai. Alumistel lehtedel on pikemad rootsud kui ülemistel. Põldkannikese võib hõlpsasti ära tunda selle järgi, et tal on tavaliste lehtede all abilehed, mis on kuni poole väiksemad ja ilma rootsuta. Need on sulgjalt lõhestunud ja täkilise servaga.

Õis

Õied on ühekojalised ja kahesugulised, sügomorfsed ning tagasihoidliku välimusega. Nad sarnanevad ehituselt aedkannikese õiega, erinedes vaid suuruse ja värvi poolest. Põldkannikese õied on 1–1,5 cm suurused kahvatukollased kuni valged, varieerudes lillakate kannusega. Tupplehed on süstjad ja teritunud, olles õielehtedega samas suuruses.

Vili

Vili on munajas ja karvadeta kupar, umbes 1 cm suurune. Seemnete valmides lähevad järsu krõpsatusega viljad lahti ja seemned paisatakse laiali. Seemnete valmimisaeg on juunis-juulis.

Kasutamine

Põldkannikest saab kasutada ka ravimtaimena. Droogina kasutatakse juurt – seda kogutakse siis, kui bioloogiliselt aktiivsete ainete sisaldus on suurim. Kuivamise soodustamiseks tükeldatakse juured ja jäetakse need seisma varjulisse, sooja ja hea õhuvahetusega kohta. Manustatakse nii sees- kui ka välispidiselt. Tee soodustab köha korral röga eritumist, samuti on tal organismi puhastav toime. Välispidiselt määritakse põldkannikesest tehtud teed või salvi haavadele, et vähendada paistetust.
Vedu mõis

Vedu mõis (varem Marivere) (saksa keeles Fehtenhof või Fetenhof, varem Marifer) oli rüütlimõis Äksi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Tartu valda.

Ajalugu

Mõisat mainiti esimest korda 1489. Mõisa nimi tuleb suguvõsalt Fehte (kirjutatud ka Vethen, Fet), kelle esindajad olid 16. sajandil mõisa omanikud.
Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis

Tegevus

Aja jooksul on selts korraldanud teaduskonverentse ja näitusi, muretsenud Eesti koolidesse uuemat saksa kirjandust jms. 1989. aastal baltisakslaste ümberasumise aastapäeva puhul koostöös Eesti Ajaloomuuseumiga korraldatud näitus "Umsiedlung 50" pälvis suurt meediahuvi ning 1991. aastal avati Tallinna Linnaarhiivi ruumes Saksa Kultuuriinstituut.
Seltsi peamiseks tegevusvormiks on kord kuus peetavad ettekandekoosolekud. Lisaks korraldatakse vähemalt kord aastas ekskursioone. Enamasti koostöös mõne teise institutsiooniga korraldatakse ebaregulaarselt ka suuremaid seminare ja on antud välja kogumikke.
Barbagia di Ollolai

Barbagia di Ollolai (sardi keeles Barbàgia 'e Ollolài) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas.
Piirkonnas on üheksa Nuoro provintsi valda: Fonni, Gavoi, Lodine, Mamoiada, Ollolai, Ovodda, Olzai, Teti ja Tiana. Barbagia di Ollolai piirneb Mandrolisai, Barigadu, Marghine, Barbagia di Nuoro ja Ogliastra piirkonnaga.
Sardiinia ajaloolised piirkonnad (subregioni) 
Anglona · Barbagia di Belvì ·  Barbagia di Nuoro · Barbagia di Ollolai · Barbagia di Seùlo · Barigadu · Baronie · Campidano di Cagliari · Campidano di Oristano · Gallura · Goceano · Guilcer  · Guspinese · Iglesiente  · Logudoro · Mandrolisai · Marghine · Marmilla · Meilogu · Monreale · Monteacuto · Montiferru · Nurra · Ogliastra · Parteòlla · Planargia · Quirra · Romangia · Sarcidano · Sarrabus-Gerrei · Sassarese · Sulcis · Sulcis-Iglesiente · Trexenta
Petropavlovsk-Kamtšatski

Ajalugu

Petropavlovsk-Kamtšatski asutas Vitus Bering 1740. aastal itelmeeni küla Autšini kohale. Ta andis sellele nimeks Petropavlovsk oma laevade järgi.
1779 külastasid sadamat James Cooki kolmanda ümbermaailmareisi ajal tema laevad "Discovery" ja "Resolution". Augustis maeti sinna Charles Clark, kes oli pärast Cooki hukkumist ekspeditsiooni juhtimise üle võtnud.
1812 nimetati asula linnaks (esialgse nimetusega Petropavlovski sadam) ja Kamtšatka poolsaare halduskeskuseks. 2. detsembril 1849 moodustati Kamtšatka oblast ja selle pealinna nimetati seekord Petropavlovski Port.
1913 kehtestati linna vapp, mis üldjoontes langes kokku oblasti vapiga, ainult sellele oli üles lisatud kolmest tornist koosnev kroon ja alla kaks ankrut, mis olid kokku seotud Aleksandri lindiga. Linnavalitsuse algatusel taastati vapp 1993. aastal.
1924 nimetati linn ümber Petropavlovsk-Kamtšatskiks, et eristada linna Kasahstanis asuvast Petropavlovskist.
21. aprillil 1933 alustas linnas tööd elukutseline teater. 6. novembril 1936 valmis esimene laevaehitustehas. 31. augustil 1958 avati Kamtšatka esimene kõrgkool, Kamtšatka Pedagoogiline Instituut, mis 31. oktoobril 2000 nimetati ümber Kamtšatka Riiklikuks Pedagoogiliseks Ülikooliks, see 15. juulil 2005 omakorda Kamtšatka Riiklikuks Ülikooliks ja 6. märtsil 2006 Vitus Beringi nimeliseks Kamtšatka Riiklikuks Ülikooliks.
31. oktoobril 1972 autasustati Petropavlovsk-Kamtšatskit Tööpunalipu ordeniga.
1. juulil 2007 valiti Petropavlovsk-Kamtšatski rahvahääletuse tulemusel Kamtšatka krai administratiivkeskuseks.

Transport

Raudteesid Kamtšatkal ei ole.
Nõukogude ajal toimus reisilaevaühendus Vladivostokiga. 1980. aastate lõpus see lõpetati kahjumlikkuse tõttu.
Seetõttu toimub peamine ühendus välismaailmaga Jelizovo lennujaama kaudu. Sealt toimuvad regulaarsed reisid paljudesse Venemaa linnadesse, näiteks Habarovskisse, Krasnojarskisse, Moskvasse, Novosibirskisse, Peterburi ja Vladivostokki ning isegi USA-s Alaskal olevasse Anchorage'isse. Lisaks korraldatakse mitmesse paika nii Kamtšatka krais, mujal Venemaal kui välismaal (Tai) tšarterlende.
Karl Leman

Karl Leman (1. oktoober 1907 Sablino, Peterburi kubermang – 6. detsember 1991 Tallinn) oli Eesti poksitreener ja spordipedagoog.
1962–1966 oli ta Eesti poksikoondise vanemtreener.
Barsebäcki loss

Barsebäcki loss on loss Rootsis Skåne läänis Kävlinge vallas Barsebäcki külas. 
Praeguses asupaigas on juba 12. sajandil asunud linnus.
Pärast Skåne sõda (1675–1679) kuulus linnus Thottide aadlisoole, kuid Rootsi riik konfiskeeris linnuse koos kogu ülejäänud Thottidele kuulunud kinnisvaraga ja see läks Rootsi monarhi omandusse. 
Aastal 1743 ostis linnuse Rootsi kolonel ja rügemendiülem Gustaf David Hamilton, praeguse omaniku esiisa.
Praeguse välisilme sai loss aastail 1889–1940. Tegemist on Hollandi renessanss-stiilis rekonstrueeritud kolmekorruselise hoonega, mis sarnaneb Skåne läänis asuvate renessansslossidega.
Loss ei ole avalikkusele avatud.
Canterbury peapiiskop

Canterbury peapiiskop (inglise keeles Archbishop of Canterbury) on Inglismaa Kiriku pea ja kõrgeim piiskop, Anglikaani Ühenduse sümboolne pea ja Canterbury piiskopkonna piiskop.
Praegune peapiiskop on Justin Welby, ta seati ametisse Canterbury katedraalis 21. märtsil 2013. Welby on 105. üle 1400-aastase ajalooga piiskoppide liinis, mis ulatub Canterbury Augustinuseni.
Barista (kohvikukett)

Barista on kohvikukett, mille keskus on Delhis. 
See hõlmab üle saja kohviku peamiselt Indias, aga ka Sri Lankas ja Lähis-Idas.
Väike entsüklopeedia 2002

Väike entsüklopeedia 2002 on Eesti Entsüklopeediakirjastuses 2001. aastal ilmunud entsüklopeedia, mis on universaalne ja kompaktne teatmeteos. Ta annab lühiinfo peamiste mõistete, inimeste ja kohtade kohta. Kokku on entsüklopeedias üle 30 000 artikli ja üle 5000 illustratsiooni. Väikese entsüklopeedia peatoimetaja on Rein Aro.
Selle Entsüklopeedia eelkäija on "Väike Entsüklopeedia", mis ilmus aastatel 1937.-1939.
2006. aastal ilmus Väikese entsüklopeedia uus täiendatud trükk, kus on 31 650 artiklit.
Aini Oja

Aini Oja (sündinud 24. veebruaril 1941 Kasepää vallas Tartumaal) on Eesti mullateadlane.

Elulugu

Aini Oja on talupidaja tütar.
Lõpetas 1958 Paide Keskkooli, 1964 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna, 1969 samas aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1976, Leningradi Polütehniline Instituut), väitekiri "Микрoморфологический и минералогический состав почв, образованных на красно-бурой морене". Täiendas end 1965–66, 1967 ja 1983 Moskva Ülikoolis. Oli 1964–65 Eesti Põllumajandusprojekti vaneminsener, 1983–84 juhtivinsener, 1985–90 projekti peainsener, 1965–66 EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedri assistent, 1969–71 vanemõpetaja, 1971–83 vanemteadur, 1990–96 maaviljeluse kateedri laborant. Õpetanud mullateadust, muldade mikromorfoloogiat ja mineraloogiat.

Teadustöö

Uurimisvaldkond: muldade mikromorfoloogia ja mineraloogia. Üleliidulise Mullateadlaste Seltsi Eesti Filiaali laekur-sekretär (1965–84). Üle 40 teadustrükise.
Tolkuse raba

Tolkuse raba on Häädemeeste ja Häädemeeste valla maa-alal asuv kõrgsoo. Raba asub Tallinn–Pärnu–Ikla maantee ääres umbes 6 km põhja pool Häädemeestest.
Raba pindala on 55 km². 1856 kaevatud Timmkanal jagab raba kaheks osaks ja lõunapoolset kutsustakse ka Maasika rabaks. Raba keskel on 42 laugast.

Ajalugu

Antsülusjärve ja Litoriinamere ajal oli praeguse raba kohal laht, mida ümbritsesid luitevallid. Kui meretase langes, siis laht soostus. Tolkuse raba koosneb mitmest kokku kasvanud soost. Raba kõige vanemas osas on turbakiht juba 5 m paks. Kunagiste luidete jalamilt väljuva survelise põhjavee mõjul on kohati tekkinud allikasoo, kus kasvab haruldasi taimi. Arvatavasti teeb just veerežiim Tolkuse raba nii eriliseks, et raba põhjaosas on registreeritud Eesti oludes rekordiline turba juurdekasv: 1,6–1,9 mm aastas.
Läbi aegade on Tolkuse rabasse kaevatud palju kraave. Selle tulemusena on mitu raba keskosas olevat laugast tühjaks voolanud. Kohati on kraavide läheduses hakanud raba metsastuma.
Tolkuse rabas on 1,5 km pikkune õpperada ja 2004 rajatud 18 m kõrgune Rannametsa vaatlustorn. Torn asub mere lähedal ja hea ilmaga paistab sellelt Kihnugi ära.
Pärnu linn võttis 1958 Tolkuse raba looduskaitse alla.

Elustik

Tolkuse raba keskosa laugastes ja älvestes kasvavad toitainerikkale veele viitavad taimed hundinui, mürkputk ja ubaleht. Nende kallastel kasvavad madalsoole iseloomulikud tarnad ja sõnajalad, vaevakask, pajud ja isegi üksikud kidurad kuused. 
Tolkuse rabas pesitsevad lindudest põldrüüt, mudatilder, väikekoovitaja, hallõgija, sookurg ja teder. Rabasaared on metskitsede, põtrade ja metssigade sigimis- ja varjepaigad.
Kalju Jõeväli

Kalju Jõeväli (20. jaanuar 1931 – 19. august 2012) oli eesti alpinist.
Ta on esimesi eesti alpiniste, kes on tõusnud kuuetuhandelise tippu (1960).  
Ta oli erialalt arst.

Alpinism

1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus 30. juulil esmavallutati Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Kalju Jõeväli. See oli eestlaste esimene kõrgtõus.
Jaan Tõnissoni teine valitsus

Jaan Tõnissoni teine valitsus oli Eesti Vabariigi Valitsus 30. juulist 1920 kuni 26. oktoobrini 1920.
Lia Nappa

Lia Nappa (24. juuni 1928 Tallinn – 2. märts 2004 Tallinn) oli eesti keemik, tennisist ja tennisekohtunik.

Elulugu

Lia Nappa oli metsapraakeri tütar.
1945. aastal lõpetas Nappa Tallinna 8. Keskkooli, 1951 TPI keemia-mäe-teaduskonna ja 1959 Keemia Instituudi aspirantuuri. 1964. aastal kaitses ta Keemia Instituudis kandidaadikraadi keemias väitekirjaga "Diktüoneema kiltkivi kerogeeni lämmastiku keemiline loomus"
Nappa oli 1959–1965 Keemia Instituudi nooremteadur ja 1965–1989 vanemteadur.

Teadustöö

Lia Nappa uuris eri leiukohtadest (Bulgaaria, Venemaa, Valgevene, Usbekistan jt) pärit põlevkivi orgaanilise aine keemilist loomust ja geneesi. Ta avaldas üle 70 teadustrükise.
Iisaku valla vapp

Iisaku valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Iisaku valla vapp.
Vapp on kinnitatud 20. detsembril 1994.

Vapi kirjeldus

Rohelisel kilbil on hõbedane alt saehambuline palk. Selle kohal on kaks ja all üks kuldne istuv orav.

Põhjendus

Vapil kajastub mets ja selle töötlemine. 3 oravat sümboliseerivad hoolsust, töökust ja kokkuhoidlikkust ning neil omadustel põhinevad vallarahva tulevikulootused.
Ääsi tules

"Ääsi tules" on aastatel 1908–1910 Peterburi Eesti Üliõpilaste Seltsi poolt välja antud 2-köiteline teos.
Teose sisaldab peamiselt üldpoliitilisi ja kirjanduslikke kirjutisi, mis on sotsiaaldemokraatliku suunitlusega.
Teose kaastööliste seas on Otto Münther ja August Rei.
Positivus

Positivus on iga-aastane suvine muusika- ja kultuurifestival, mida peetakse juulikuu kolmandal nädalavahetusel Salatsis Lätis. Festivaliala paikneb Liivi lahe männimetsasel mererannal.
Positivusel kuuleb indie-, pop-, folk- ja elektroonilist muusikat.
Festivali korraldaja on kontserdiagentuur Positivus Music.
Festivalil on kolm pealava: Lattelecomi lava (kuni 2014. aastani Tele2 lava), Nordea lava ja Red Bull Music Academy lava. Peale selle on festivalialal mõned väiksemad lavad: I Love You lava parimatele Baltimaade artistidele, Palladiumi lava, kunsti ja looduse lava, mis pakub moderntantsuetendusi, akustilisi esinemisi ja luulet, teatri- ja improvisatsioonivaatemänge, tsirkust ja palju muud. Kinotelgis näidatakse uusi filme maailma filmifestivalidelt. 
Kunsti- ja käsitöösõpradele on avatud kunsti- ja käsitööturg. 
Festivali asukoht on ligipääsetav Via Baltica maanteed mööda. Parkla, telkla ja toiduala asuvad festivaliala vahetus läheduses.

Arvustused

Festivali ja selle asukohta on kiitnud nii Positivuse külastajad kui ka esinejad. Briti ajaleht Metro lisas 2012. aastal Positivuse oma parimate suvefestivalide nimekirja, iseloomustades seda kui "pretensioonitut üritust tugeva ja mitmekülgse line-up'iga, mis toob kokku umbes 20 000 külastajat". Samal aastal võitis Positivus parima Euroopa festivali auhinna briti väljaandelt Festival Guide, lüües selliseid populaarseid festivale nagu Roskilde festival, Roch Werchter ja Hispaania Benicassim. 2011. ja 2012. aastal kuulus Positivus Filter Magazine'i viie oodatuima rahvusvahelise suvefestivali nimekirja, 2012. aastal ilmus selles ajakirjas ka festivali arvustus.

Ajalugu

Positivus alustas 2007. aastal. Aastate jooksul on festivalil paljude teiste seas esinenud: Editors, Hurts, Imagine Dragons, James, King Charles, Manic Street Preachers, Mark Ronson & The Business Int., Moby and Fatboy Slim, Muse, Noah and the Whale, OK Go, Palma Violets, Röyksopp, Scissor Sisters, Sigur Rós, The xx, Travis, läti Gustavo, Instrumenti ja Prāta Vētra, eesti Animal Drama, Bedwetters, Dave Storm, Elephants From Neptune, Ewert and the Two Dragons, Iiris, Outloudz, Frankie Animal, Lepatriinu, Trad.Attack! ja Sibyl Vane.
Aegviidu vana kalmistu

Aegviidu vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Anija vallas Aegviidu asulas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistul on teiste seas eesti rahvatantsupedagoogi Anna Raudkatsi haud.
Kõrvallause

Täiendkõrvallause asend lauses

Täiendkõrvallause vale asend võib põhjustada vääriti mõistmist või arusaamist. Täiendkõrvallause asub oma põhisõna järel. Et lausetest õigesti aru saada, ei soovitata paigutada kõrvallauset täiendi ja selle põhisõna vahele või nimisõna ja kaassõna vahele.
Rootsi Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei

Partei ideoloogia

Ideoloogiliselt on partei sotsiaaldemokraatlik. Partei on täisliige Sotsialistlikus Internatsionaalis ja seda toetavad sinikraetöötajad, intellektuaalid ja avaliku sektori töötajad. Töölispartei saab palju tuge Rootsi Ametiühingute Föderatsioonilt (rootsi keeles lühend LO), mis esindab umbes 90% Rootsi töölistest. Partei programm kombineerib valitsuse suunatud majanduse ja heaoluriigi põhimõtteid.

Partei liikmeskond

2014. aastal oli parteil umbes 100 000 liiget. Partei ühendab umbes 2500 üle riigi asuvat kohalikku haru.

Partei organisatsiooniline struktuur

Rootsi sotsiaaldemokraatlikus liikumises on eri sihtrühmadele suunatud iseseisvaid organisatsioone. Rahvuslik Föderatsioon Sotsiaaldemokraatlikud Naised Rootsis (rootsi keeles S-kvinnor) koondab sotsiaaldemokraatlikke naisi. Rootsi Sotsiaaldemokraatlike Noorte Liiga (rootsi keeles Sveriges Socialdemokratiska Ungdomsförbund või SSU) koondab noorte liikumist. Sotsiaaldemokraatlikud Üliõpilased (rootsi keeles Socialdemokratiska Studentförbundet) koondab sotsiaaldemokraatidest üliõpilasi. Kristlik Vennaskond (rootsi keeles Broderskap) korraldab kristlikke sotsiaaldemokraate.

RSDTP valimistel

Partei on Euroopa Sotsialistide Partei liige. Euroopa Parlamendi valimistel saadi 5 kohta Rootsile määratud 19st (23,9% häältest). 2006. aasta Rootsi parlamendivalimistel saadi 35,2% häältest (130 kohta 349-st), mis on Töölispartei nõrgim tulemus oma ajaloos. Erakond kaotas võimu Mõõduka Koalitsioonipartei juhitud parem- ja keskparteide blokile Allianss Rootsi Eest. Partei liider Göran Persson teatas valimiskaotuse selgumise järel oma tagasiastumisest liidri kohalt. 17. märtsist 2007 kuni 25. märtsini 2011 oli partei esimees Mona Sahlin, esimene naine partei juhi ametikohal. Pärast teda oli ametis Håkan Juholt, kes astus tagasi jaanuaris 2012.
Jordanes

Jordanes (ka Jordanis või, harvem, Jornandes oli 6. sajandil elanud Rooma ametnik, kes vanemas eas hakkas kirjutama ajaloost.
Kuigi ta kirjutas ka Rooma ajaloo teemalise teose "Romana", on tema tuntuim töö "De origine actibusque Getarum" ehk "Getica", mille ta kirjutas Konstantinoopolis umbes 551 pKr See on ainus säilinud klassikaline teos gootide varasest ajaloost.
Sõber palus Jordanesel kirjutada selle raamatu kokkuvõttena Cassiodoruse mitmeköitelisest gootide ajaloost (mis on nüüdseks kadunud). Jordanes valiti selleks tööks tema tuntud ajaloohuvi (ta töötas Rooma ajaloo kallal), tabava sõnakasutuse ning ta enese goodi päritolu tõttu. Ta oli olnud kõrgema järgu notarius ehk sekretär Rooma väikeses klientriigis Möösias, mis asus tänapäeva Põhja-Bulgaarias.
Säilinud on teiste autorite, nt Prokopiose kirjutatud teoseid gootide hilisemast ajaloost. Ainsa säilinud kirjutisena gootide päritolust on "Getica" pälvinud arvukalt kriitilist tähelepanu. Jordanes kirjutas hilisladina keeles, mitte klassikalises Cicero-aegses ladinas. Tema enda sissejuhatuse järgi oli tal Cassiodoruse teosega tutvumiseks vaid kolm päeva, mis tähendab, et ta pidi suuresti toetuma omaenda teadmistele. Mõnedki ta väited on lakoonilised.
Christensen, Troya ja Kulikowski on tõestanud, et "Geticas" segas Jordanes gootide ja daaklaste tegeliku ajaloo legendidega. Gootide tegelik nimi oli aga Getae.
Walter Reder

Walter Reder (4. veebruar 1915 – 26. aprill 1991) oli Saksa sõjaväelane (Obersturmbannführer).
1951. aastal mõisteti ta väidetavate sõjakuritegude ("Marzabote veresauna") eest eluks ajaks vangi.
"Viimaks, aastal 1977 vaatas Itaalia ülemkohus süüasja taas läbi ja tuvastas, et kogu süüdistus rajanes totaalsel valel. Ei Reder ega tema väeosa polnud kunagi viibinud Marzabotes. "Ohvrite" nimekirja olid kantud kõik inimesed, kes Marzabote ümbruses detsembrist 1943 kuni aprilli lõpuni 1945 (s. t. 17 kuu jooksul) olid surnud loomulikku surma, hukkunud USA-Briti lennuväe pommide läbi, astunud miini otsa, tapetud kommunistlike partisanide poolt kui fašistid või otsa saanud partisanide omavahelises arveteklaarimises."
1985. aastal ta vabanes ja sai naasta Austriasse.