google/wiki40b huggingface dataset:
Tarmo Vahter

Tarmo Vahter (sündinud 1970) on eesti ajakirjanik, ajalehe Eesti Ekspress peatoimetaja asetäitja. Ta on avaldanud raamatuid Eesti lähiajaloost. 
1994. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.
1996. aastal koostas Vahter koos Pekka Ereltiga brošüüri "Meie Lennart. President Lennart Meri mitteametlik elulugu anekdootides, karikatuurides, fotodes ja ütlustes". Teos ilmus vahetult enne presidendivalimisi. Lennart Meri 70. juubeliks märtsis 1999 ilmus sellest ümbertöötatud ja täiendatud väljaanne "Meie Lennart" (Tänapäev).
2009. aastal avaldas Vahter raamatu "Lennart Meri. Kolmat põlve poliitik" (Eesti Ekspressi Kirjastus), mis jutustas presidendi suguvõsa elust alates 20. sajandi algusest kuni Stalini aja lõpuni. Teos tõi päevavalgele, et presidendi vanaisa Otto Meri valiti 1904. aastal Konstantin Pätsi kaasvõitlejana Tallinna linnavolikogusse. 
2010. aastal sai Vahter ajakirjanike liidult ja kultuurkapitalilt Juhan Peegli stipiendiumi raamatu kirjutamiseks Eesti taasiseseisvumisest. "Vaba riigi tulek. 1991. Kuus otsustavat kuud" (Eesti Ekspressi Kirjastus) ilmus 2011. Teos põhineb Eesti välisministeeriumi, politsei jt riigiasutuste, aga ka USA arhiivide seni avaldamata materjalidel. Eesti piirikaitse korrapidaja päevaraamatu kannete põhjal taastab raamat augustiputši käigu Eestis. 
2012. aastal ilmus "Vaba riigi tulek" vene keeles pealkirjaga "Эстония: жаркое лето 91-го. Августовский путч и возрождение независимости" (Hea Lugu). 
Augustis 2015 avaldas Vahter dokumentaalteose ""Karuks istus vangitornis..." 1980 – aasta, mis raputas Eestit" (Hea Lugu). Raamat algab Karl Vaino võimuletulekuga 1978 ja tipneb kooliõpilaste rahutustega sügisel 1980. Teos põhineb suuresti seni kasutamata arhiivimaterjalidel, samuti 150 intervjuul, sealhulgas endiste EKP Keskkomitee parteiametnike, miilitsatöötajate, prokuröride ja KGB ohvitseridega. 
Vahter on pälvinud mitu ajakirjandusauhinda. Ta sai Bonnieri uuriva ajakirjanduse preemia 1996. aastal lindiskandaali ja 2008. aastal maadevahetuse kajastamise eest Eesti Ekspressis. 
Ajalehtede liidu aasta olemusloo preemia on Vahter saanud neljal korral: 2001 – artikliga Lennart Meri 1930. aastate Berliini kooli klassivenna ülesleidmisest; 2002 – Arnold Rüütli presidendivalimiste võidukast kampaaniast; 2003 – välisminister Kristiina Ojulandi ja kantsler Indrek Tarandi konfliktist; 2014. pälvis ta olemusloo preemia haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovskist kirjutatud portreelooga. 
2009. aastal kuulus Vahter koos Janar Filippovi ja Madis Jürgeniga Eesti Ekspressi tiimi, mis võitis ajalehtede liidu aasta uudisloo preemia. 
1995. aastal avaldasid Vahter, Karlo Funk ja Janno Toots Eesti Ekspressis artikli, kus tõid käibele sõna "pintsaklipslane". 
Tema vend Tauno Vahter on kirjastuse Tänapäev peatoimetaja.
Teele

Teele on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 244. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Teele 676 naisel.
Mõrv sai teoks

"Mõrv sai teoks" (originaalpealkiri "Murder, She Wrote") on USA krimisari, mille peategelasena lahendab krimilugusid kirjanik Jessica Fletcherist. 
Sarja toodeti aastatel 1984–1996 kokku 264 osa. 
Eestis on seda sarja näidanud TV3.
I Eesti meeste tantsupidu

I Eesti meeste tantsupidu oli tantsupidu 11. juunil 2006 Rakvere staadionil.
Nuubia ulukeesel

Nuubia eesel (Equus africanus africanus) on Equus africanuse alamliik ning üks 6000 aastat tagasi kodustatud eesli esivanem. Nuubia eeslit peetakse väljasurnud liigiks, kuigi kaks populatsiooni on arvatavasti säilinud:  Kariibi mere Bonaire saarel ja Elba mäel Egiptuses.

Kirjeldus

Nuubia eeslil olid pikemad kõrvad kui somaalia eeslil, ulatudes 182-245mm pikkuseni. Nuubia eeslitel puuduvad somaalia eeslitele iseloomulikud sebratriibulise mustriga jalad.

Elupaik ja levik

Nuubia eeslid elasid Sudaanis Nuubia kõrbes ja põhja-Eritreas.

Väljasuremine ja võimalik ellujäämine

Nuubia eeslit ei ole nähtud alates 1950ndates-70ndatest ja eeldatakse, et liik on välja surnud Viimased looduseses märkamises olid Eritreas Barka orus ja Eritrea-Sudaani piiril 1970. aastatel õhulendude ajal. Nuubia eesli väljasuremine võib suuresti olla tingitud küttimisest, konkurentsist kariloomadega piiratud kõrberessursside pärast ning ristumisest kodustatud eesliga.
2014/2015 viidi läbi mitokondriaalse DNA analüüs Kariibi mere Bonaire saare metsikute eeslite seas. Uuring hõlmas DNA-proove Bonaire loomadelt, muuseumimaterjali nuubia eeslitelt, proove neljalt somaalia eesli liinilt ja ühelt kodustatud eesli liinilt. Tulemustest selgus, et Bonaire loomad olid väga lähedased teadaolevalt puhtale nuubia eeslile ja väga erinevad teistest eeslitest. Kuigi 2010. aastal avaldatud uuringus leiti, et kaasaegsed eeslid pärinevad kahest metsiku eesli liinist (üks on nuubia eesel, aga teine liin on teadmata). See asjaolu tähendab, et kuna 2014/2015. aasta uuringus kasutati ainult ühte kodustatud eesli liini, siis ei olnud tulemused täpsed. Veenvate tulemuste jaoks tuleb viia läbi testimisi rohkemate eeslitega. Lisaks oli 2014/2015. aasta analüüs ka appikarje Bonaire valitsuse hüljatud loomade sh eeslite tapmise plaani vastu, mistõttu on olemas teatud võimalus, et tulemused on veidi kallutatud.
Elba mäe rahvusparki, Egiptuse ja Sudaani piiril peetakse nuubia eeslite koduks. Siiski on seal elavate loomade tõupuhtus küsitav ja vajab veel uurimist.
Sõreste vald

Sõreste vald (saksa keeles Serrist) oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Sõreste vald Põlgaste vallaga.
Valla alal asus Sõreste mõis.
Illuminaadid

Ameerika Illuminaatide Ühing

Ameerika Illuminaatide Ühing kujutas endast lõhenenud mormoonide salaühingut, kes laenas Weishaupti ordu nime, omamata selget ettekujutust traditsioonist, millele ta pretendeeris. Ordu asutas umbes 1850. aasta paiku James G. Strang. Tavalisel mormooni moel võtsid nad vaid mehi vastu, kuigi oli Lepinguks (Covenant) nimetatav abiorganisatsioon, mis võttis vastu mõlemast soost isikuid. Peaordust ei ole palju teada, aga Leping võttis lihaselise ehk sõjalise mormonismi näo ning andis vande kaitsta kirikut kuni verevalamiseni välja.
Strang oli innukas polügaamia pooldaja ja ilmselt naiste aluspükste imetleja; üks tema järgija, keda oli avalikult piitsutatud, kuna ta keeldus sundimast oma naist sellist riietuseset kandma, tulistas ja tappis ta. Tema surma järel hävitasid kalurid, kes elasid Koprasaarel Michigani järve põhjaosas, palvemaja (mõlema organisatsiooni peakorteri) ja järelejäänud poolehoidjad läksid laiali.
Tuiu kurisud

Tuiu kurisud (ka: Nõmme kurisud) on kurisud Saare maakonnas Saaremaa vallas. Tuiu kurisud koos Poka kurisuga võeti 1973. aastal kaitse alla (Tuiu-Paka kurisute kaitseala; 10 ha).
Päris Meie Mats

Vaata lisaks

"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)
Vårdö vald

Külad

Bergö, Bussö, Grundsunda, Listersby, Lövö,Mickelsö, Sandö, Simskäla-Västerö, 
Simskäla-Österö, Töftö, Vargata, Vårdö, Ängö
Richard Heuberger

Elukäik

Sidemevabrikandi poeg. Õppis esialgu Grazis inseneriks, kuid loobus ja alustas muusikaõpinguid Grazi konservatooriumis Robert Fuchsi juhendamisel. Võttis ka helilooja Wilhelm Mayerilt (töid avaldas W. A. Rémy nime all) komponeerimise eratunde. 1876. aastal sai Viini Academischer Gesangvereini koormeistri ja 1878 Singakademie dirigendi koha. 1902. aastast oli Viini konservatooriumi õpetaja. Tema õpilaste hulgas olid ka hilisem mainekas dirigent ja ooperi impressaario Clemens Krauss ning gruusia-prantsuse päritolu pianist ja helilooja Héraclius Djabadary. 1902–1909 juhatas Viinis meeskoori Wiener Männergesang-Verein. 
Kirjutas muusikaartikleid Müncheni ajalehtedele Allgemeine Zeitung ja Neue Wiener Tagblatt ning toimetas 1896–1901 mõjukat ajalehte Neue Freie Presse. Andis 1904–1906 välja teose "Musikbuch aus Österreich". Avaldas 1902 Schuberti biograafia. 
Komponeeris muusika kahele balletile, kirjutas neli ooperit (edukaim "Manuel Venegas"), kuus operetti ning koori- ja orkestrimuusikat. Operetiloomingust on konkurentsitult parim ja suurima rahvusvahelise tunnustusega "Der Opernball" ("Ooperiball"), mis toodi Estonias lavale 1959. aastal. Ülejäänud lavateoste edu on olnud tagasihoidlik. Rohkem tuntakse teda muusikakriitiku ja dirigendina. 
Talle pakuti ka "Die lustige Witwe" ("Lõbus lesk") libretot, kuid ei suutnud Viini teatri (Theater an der Wien) juhtide soove rahuldada ning libreto anti teostamiseks noorele Ferenc Lehárile. Oli vabamüürlane.
Oskar Ruut

Elulugu

Oskar Ruut õppis Valga Algkoolis ja aastatel 1932–1935 Valga Gümnaasiumis. 
Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Ruut kohustusliku ajateenistuse läbimiseks sõjaväkke, kus teenis 3. Üksikus Jalaväepataljonis noorteaega. Pärast noorteaja läbimist ülendati ta kapraliks ja viidi üle 7. Jalaväerügementi. Ta lõpetas 1936. aastal sõjakooli aspirantide klassi. 
Ta õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1936-1943, kuid ei lõpetanud stuudiumi. 
Ta ülendati 24. veebruaril 1937 lipnikuks.
Ta töötas Raudteevalitsuses.

Teises maailmasõjas

1941. aastal organiseeris ta Tallinnas põrandaaluse relvastatud rühma võitluseks nõukogude võimu vastu ning osales oma rühmaga linna vabastamisel Punaarmeest.
1942. aasta algul astus ta politseipataljoni ning saadeti 3. märtsil 1942 Leningradi rinde tagalasse. Suvel 1942 autasustati teda vapruse eest Idarindel Idarahvaste medaliga.
Eesti Leegioni moodustamisel astus leegionisse ning saadeti Bad Tölzi ohvitseride kooli. Ohvitseride kooli lõpetas ta väga heade eksamitulemustega ja ülendati kohe obersturmführeriks (leitnandiks) ning saadeti Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljoni "Narva" (Estnisches SS-Freiwilligen Panzergrenadier Bataillon "Narva") 4. kompanii ülemaks Dnepri äärde.
Ta tegi kaasa kõik Pataljon "Narva" lahingud Harkovi piirkonnas, mille eest teda 8. veebruaril 1944 autasustati II klassi Raudristiga ning jäi koos väeosaga Tšerkassõ kotti. Kotist väljamurdmisel näidatud vapruse eest autasustati Ruutu I klassi Raudristi ning jalaväerünnaku märgiga, samuti esitati ta Hauptsturmführeri auastme saamiseks, kuid auastme kinnitus saabus pärast tema surma.
Oskar Ruut, olles pataljoniülema kohustes, tõi Pataljoni "Narva" Ukrainast Tallinna paraadile ja viis sealt Kehrasse ümberformeerimisele.
1. augustil hävitas Ruut kaks vaenlase tanki saades seejuures kolm haava pähe ja paremasse õlga, kuid kahe päeva pärast oli ta jälle rivis.
Oskar Ruut langes 3. augustil 1944 Sinimägede lahingus, olles hävitanud kolm vaenlase tanki, kui neljas T-34 sõitis talle peale.

Isiklikku

Tema isa Krisch Rosenstock sündis Härgmäel 4. mail 1876 ja oli Valga jaamaülem, ema Grete Hendrik sündis 23. novembril 1880 Lukes (Lugaži).
Oskar Ruut on maetud Toila Saksa sõdurite kalmistule.
Kanarbiku tänav (Kärdla)

Kanarbiku tänav on tänav Kärdla lõunaosas.
Tänav on 500 meetri pikkune. Ta algab Liiva tänavalt ja kulgeb valdavalt edela suunas, ületab Lodju tänava ja kulgeb mõnda aega Liivaoja paremal kaldal, teeb lõpus käänaku lõunasse ja lõpeb tupikuna. Tänava algus, 200 meetrit kuni Lodju tänavani, asfalteeriti 1990. aasta paiku, lõpuosa on kruusatee.

Sild üle Liivaoja

1970. aastatel ei keeranud Kanarbiku tänav lõpus lõunasse, vaid selle asemel jätkus loode suunas, ületas puusilla abil Liivaoja ning lõppes Kabeli (tollal Säde) tänaval. Sild lagunes, taastati, kuid lagunes uuesti, põhjuseks asjaolu, et seda ületati korduvalt silla kandevõime jaoks ebakohaste sõidukitega.
2000. aasta paiku rajati Kabeli tänavale uuselamu, mis blokeerib ruumi läbimurde jaoks. Seetõttu Kanarbiku tänava silda arvatavasti ei taastatagi, vähemalt mitte autodele ületatavana.
Pärast silla lagunemist muutus Kanarbiku tänava lõpp tupikuks ja teda jätkati lõuna suunas kuni linna piirini. Tänava kunagist kulgemist meenutab asjaolu, et maja number 9 ei asu tänavast vasakul nagu paaritu numbriga majad harilikult, vaid paremal.
Google'i kaart annab käänukohast lõunasse jääva osa nimeks Luige tänav ja seetõttu Kanarbiku tänava pikkuseks umbes 350 meetrit.

Liiva tänava ristmik

Kanarbiku tänav algab T-kujuliselt ristmikult, kus Liiva tänav on peatänav. Enne ristmikku Kanarbiku tänav hargneb ja jätab ristmikule väikese kolmnurga, millel kasvab mitu suurt kuuske ja väiksemaid puid. See on Kärdla ainus ristmik, mille keskel kasvab suuri puid.
Puud varjavad vaadet põhja, kesklinna poolt tulevatele sõidukitele, kuid see ei vähenda oluliselt liiklusohutust, sest Kanarbiku tänavalt tulevad sõidukid peavad nagunii ristmikul kiirust oluliselt vähendama.

Lodju tänava ristmik

Enamik liiklusvahendeid, mis Kanarbiku ja Lodju tänava ristmikule idast lähenevad, keerab paremale, põhja poole, sest nii otse kui vasakule viiv tee lõpeb tupikus. Pöördel on vaja olla ettevaatlik, sest kes kurvi välja ei võta, sõidab otse Liivaojja, mille kallas on selle koha peal harilikust kõrgem ja erandlikult kivine. Liivaoja ei ole Lodju tänavast eraldatud piirde ega mururibaga ega muudmoodi.
Olukorra teeb raskemaks asjaolu, et ristmikust ida poole jääb sirge ja hästi sõidetav asfalttee, mis ahvatleb kiirust lisama. Vahetult enne ristmikku on väike küngas, mis varjab vaate: ristmikku pole peaaegu näha ja Liivaoja ei paista üldse. Pööre tuleb teha laskumise pealt ja võtta tuleb mitte täisnurk, vaid natuke rohkem. Lisaks kõigele on Lodju tänav sellel kohal kitsas, nii et pööre tuleb teha täpselt. Ristmik on tähistatud liiklusmärkidega "Anna teed", mis jätab mulje, et suurim oht ristmikul on mööda peateed, Lodju tänavat tulevad sõidukid.
Õnnetusi juhtub ristmikul siiski harvem kui võiks arvata. Ristmiku liiklustihedus on väga väike ning enamik liiklejatest on ümberkaudsed elanikud, kes teavad ristmiku ohtlikkust ja on sellega harjunud.
Raudteelane

Raudteelane on raudteede kasutamise ja korrashoiu alal tegutsev isik . Raudteelased on nt jaamakorraldajad, pöörmeseadjad, rongikoostajad, teetöölised, vedurijuhid.
Gisela Stuart

Isiklikku

Ta oli aastatel 1980–2000 abielus Robert Stuartiga, neil sündis kaks poega; abielu lahutati. Aastatel 2010–2012 oli ta abielus Derek Scottiga, abielu lõppes Derek Scotti surmaga.
Lasnamäe lennuväli

Esimeses maailmasõjas

Sellel alalisena rajatud lennuväljal algasid lennud 1916. aastal.

Eesti NSV aeg

Pärast Teist  maailmasõda lendasid lennuväljal Nõukogude lennuväe lennukid MiG-15, mis tõusid õhku ja maandusid sinna paigaldatud perforeeritud terasplaatidest matt rajalt kuni 1959. aastani, seejärel koliti lennutegevus vastvalminud lennuväljale, paar kilomeetrit vanast sõjaväelennuväljast ida poole (Maardu poole) betoonist lennu- ja ruleerimisradadele. 
MiG-19-tega relvastatud NSV Liidu Eestis asunud õhukaitsevägede 425. hävituslennuväepolk kasutas vana lennuvälja kõiki hooneid 1970. aastani.
Vana, murukattega lennuvälja hakkas 1960. aastast alates haldama ALMAVÜ Tallinna Aeroklubi. Seoses uute elamurajoonide rajamisega Lasnamäele kolis Tallinna Aeroklubi 1978. aastal oma lennutegevuse 1970. aastast sõjaväest vabaks jäänud betoonradade kõrvale. 
Elamurajoonide laieneva ehituse tõttu lakkas lennutegevus 1982. aastaks Lasnamäe lennuväljal lõplikult.
Ökoväli

Ökoväli (inglise ecofield) on laik maastikus, mis on looma jaoks tähenduslik siis kui sellele vastav käitumisfunktsioon on aktiivne. Näiteks on pesitsusaja alguses suluspesitsejast linnule tähenduslikud pesapaigaks sobivad puuõõnsused. Ökoväli seob omailma ja sobimuse mõisted. Ökovälja mõiste autoriks on Itaalia ökoloog Almo Farina.
Brugg

Vaatamisväärsused

Linnas on naisõpetajate seminar ja ülemkohus.

Muuseumid

Linnas on linnamuuseum ja Vindonissa muuseum.
Valitsusside Peakorter

Ajalugu

Suurbritannia side ja signaalluure moodustati algselt Suurbritannia Sõjamerelaevastiku Ministeeriumi Admiraliteedi Luureosakonna dešifreerimisteenistusena, nn Kabinet 40-na, mille juht oli Sir James Alfred Ewing.
Omar El Kaddouri

Koondisekarjäär

El Kaddouri mängis Belgia noortekoondistes, kuid seejärel otsustas hakata esindama Maroko rahvuskoondist. 
Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 23. mail 2014 sõprusmängus Mosambiigi vastu.
Ta kuulus Maroko koondisse 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Ta pääses platsile kahes alagrupimängus ja veerandfinaalis, mille Maroko kaotas Egiptusele tulemusega 0:1.
Ta kuulus Maroko meeskonda ka 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.
Pilvi Üllaste

Pilvi Üllaste (sünniperekonnanimi Tõnisson; aastatel 1938–1945 Toomendi; 18. september 1917 Tallinn – 6. juuni 2003) oli eesti raadiohääl, helilooja, kirjanik ja kunstnik.
1935. aastal asus ta tööle Eesti Draamateatris etenduste muusikalise kujundajana. Aastatel 1938–1940 töötas ta Riigi Ringhäälingus lastesaadete tegijana. Sealt sai ta hüüdnime "raadiotädi". Samal eluperioodil mängis ta kannelt taarausuliste ühenduses Taara Hiis, Estonia teatris lavastati tema muusikaetendus "Lamburneid".
1945. aastal asus ta elama Türile ja õpetajana tööle Türi keskkoolis. Alates 1948. aastast elas Üllaste Väätsa vallas.

Looming

Ta lõi palju tuntuks saanud lastelaule, millele ta kirjutas ka teksti. Neist paljud jõudsid hiljem helikassettidele ja plaatidele, samuti koolilaulikutesse. Kuid Pilvi Üllaste loomingus on ka laule täiskasvanuile, mille tekstid kirjutas ta samuti ise.
Enne abiellumist valmis tal lasteraamat "Leheritsikas otsib tööd".
1978. aastal andis kirjastus Valgus välja tema taimefüsioloogiasse süüviva lasteraamatu "Avatud pähklipuu". 1988. aastal ilmus raamat "Lugu kahest vereliblest", mis tutvustab inimkeha talitlust.
Pilvi Üllaste mahukaim teos oli 1997. aastal Kultuurkapitali abiga välja antud "Matsi raamat" – tema vanaisa Mats Tõnissoni elulugu.
Üllaste loomingus on ka suur hulk maastikumaale. Samuti illustreeris ta ise oma raamatuid.

Isiklikku

Tema isa Ustus Toomendi oli Mats Tõnissoni poeg.
Europeana

Europeana (ka Euroopa Digitaalraamatukogu; inglise keeles European Digital Library, lühend EDL) on Euroopa Komisjoni algatusel ja toetusel loodud veebipõhine teenus, mille eesmärk on vahendada ühe portaali kaudu avalikkusele Euroopa raamatukogude, muuseumite ja arhiivide digitaalseid kogusid.
Euroopa Digitaalraamatukogu idee kasvas välja Euroopa Komisjoni infoühiskonna strateegia i2010 digitaalraamatukogude alamstrateegiast. Ametlikult teatati Euroopa Digitaalraamatukogu loomise kavast 2. märtsil 2006 avaldatud Euroopa Komisjoni pressiteates. Aastaks 2010 kavandatakse selle vahendusel kättesaadavaks teha vähemalt kuus miljonit digitaalset dokumenti.
Euroopa Digitaalraamatukogu loomisel kasutatakse ära The European Library organisatsiooni ja tehnilist infrastruktuuri, mis on välja arendatud Euroopa Komisjoni toetusel rahvusraamatukogude poolt.
Esimene projekt Euroopa Digitaalraamatukogu arendamiseks kestis juulist 2007 veebruarini 2009 ja kandis nime EDLnet. Tegemist oli üle-euroopalise temaatilise võrgustikuga, mida rahastati Euroopa Liidu eContentplus programmi vahenditest. Projekti raames valmis novembriks 2008 Euroopa Digitaalraamatukogu teenuse esimene prototüüp.
Detsembris 2007 lepiti kokku, et Euroopa digitaalraamatukogu prototüüp hakkab kandma nime Europeana. Selle prototüübi esimest maketti esitleti 1. veebruaril 2008 Frankfurdis toimunud konverentsil "One more step towards the European digital library". Prototüübi avas avalikuks kasutamiseks 20. novembril 2008 Brüsselis Euroopa Komisjoni infoühiskonna- ja meediavolinik Viviane Reding.
Veebruaris 2009 loodud uue temaatilise võrgustiku Europeana v1.0 raames, mida rahastab samuti Euroopa Komisjoni eContentplus programm, luuakse kahe aasta jooksul Europeana täisfunktsionaalne teenus.
Euroopa Digitaalraamatukogu arendamiseks on moodustatud juhtivate mäluasutuste esindajatest koosnev Euroopa Digitaalraamatukogu Sihtasutus (European Digital Library Foundation). Seda juhib Saksa Rahvusraamatukogu direktor Elisabeth Niggemann.
Eestist osaleb Euroopa Digitaalraamatukogu arendamises Eesti Rahvusraamatukogu.
Leisikas

Leisikas ehk leisik (kirderanniku murdes leivisk, lõunaeesti murretes pund) on massiühik, mis võrdub 20 naela = 8,19 kilogrammiga. Üks leisikas on pool puuda.
Põltsamaa saksa kalmistu

Põltsamaa saksa kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põltsamaa linnas Jõgeva maakonnas.

Ajalugu

Uus kalmistu võeti arvatavasti kasutusele 1770. aastatel, kuna kihelkonna senine kalmistu oli saamas täis ning oli tekkinud vajadus uute kalmistute järele. Kihelkonna kalmistu jaoks andis Uue-Põltsamaa mõis maad mõisast ida poole praeguse linna kirdeserval. Saksa koguduseliikmete jaoks andis Vana-Põltsamaa mõis aga maa hoopis teise kanti, mõisast edelasse praeguse linna edelaserval. 
Esimene matus oli kalmistul 1771. aastal. 19. sajandi algul püstitati kalmistule Vana-Põltsamaa mõisa klassitsistlikus stiilis Eestis haruldase ümara põhiplaaniga matusekabel. Kalmistule on maetud veel 20. sajandi keskel, praegu on kalmistu kasutamata.
Andres Varik

Andres Varik (sündinud 7. aprillil 1952) on Eesti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1970 Põlva Keskkooli ja aastal 1975 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ta töötas aastatel 1975–1977 Tõstamaa sovhoosis agronoomina ja oli aastatel 1977–1990 Sindi sovhoosi direktoriks. Aastatel 1990–1995 oli ta Eestimaa Põllumajandustootjate Keskliidu esimees.
Ta oli VIII Riigikogu liige Eesti Maarahva Erakonna fraktsiooni esimehena 21. märtsist 1995 kuni 17. märtsini 1997 ning IX Riigikogu liige Eestimaa Rahvaliidu fraktsiooni aseesimehena 1. aprillist 1999 kuni 22. märtsini 2003. Vahepealsel ajal oli ta Mart Siimanni valitsuse põllumajandusminister.
Ta oli aastatel 1978–1989 NLKP liige. 3. augustist 1994 kuni 13. veebruarini 2011 oli ta Eesti Maarahva Erakonna/Eestimaa Rahvaliidu liige. Tema hobideks on sport ja jahindus ning ta on Eesti Jahimeeste Seltsi liige.
Eosloomad

Eosloomad (Sporozoa) oli takson, mis hõlmas kõiki parasiitseid protiste, ning oli seega selgelt polüfüleetiline.
Tänapäeval arvatakse suur osa endistest eosloomade taksonitest hõimkonda Apicomplexa.
Silla ülemine tulepaak

Silla sihi ülemine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 23′ 28″ N, 24° 29′ 18″ E.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 22 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 29 meetrit.
Tulepaak moodustab sihi Silla alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 230 meetrit ja sihi asimuut 26,2°.
Entel-tentel

"Entel-tentel" oli Eesti Televisiooni eetris olnud lastelaulude telesaade. Saate režissöör oli Tiiu Vahi. Saadet juhtis Kalmer Tennosaar.
Saates osales mitmeid hiljem tuntuks saanud muusikuid, näiteks Klarika Kuusk, Kirsti Kuusk, Kadri Hunt, Aet Ratassepp.
1998 anti välja CD "Entel-tenteli parimad laulud", mis sisaldab 50 laulu.
Suur Asalaid

Suur Asalaid on Pärnu maakonnas Kihnu vallas Rootsiküla küla alal Liivi lahes asuv 0,5 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 421 meetrit.
Laid on 2015 seisuga kokku kasvanud Väike Asalaiuga. Laid asub 800 meetrit Ristina ninast kagus. Saar on  liivase pinnamoega, seal kasvab rohttaimestikku.
Laiu koordinaadid on 58° 6′ N, 24° 0′ E.
Mini Zoo

Mini Zoo (täisnimega leedu keeles Gamtininkų centras Mini Zoo) on eraloomaaed Leedus, mis asub Klaipėda maakonnas Klaipėda rajoonis Jonušai külas, kümne kilomeetri kaugusel Klaipėdast mööda Vilniuse–Klaipėda maanteed.
Loomaaia avas 2002. aastal Edvardas Legeckas. 2,5-hektarisel maa-alal elutseb umbes 600 liiki erinevaid loomi.
Loomaaias elab Tallinna Loomaaia amuuri tiigri Bronto järglane Banga.