google/wiki40b huggingface dataset:
Toivo Maimets

Haridus

Maimets õppis Tartu 2. Keskkoolis ja Tartu 5. Keskkoolis (lõpetas aastal 1975). Pärast keskkooli lõpetamist asus ta õppima bioloogiat Tartu Ülikooli, mille lõpetas 1980. 1984. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis teaduste kandidaadi kraadi molekulaarbioloogia erialal. 1985–1989 oli ta Briti Nõukogu saatel õpilane ja teadlane Marie Curie Uuringute Instituudis Suurbritannias.
1991. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi molekulaarbioloogia erialal. Tema doktoritöö kannab pealkirja "Studies of human oncoprotein p53" ("Inimese onkovalgu p53 uuringud").

Töökäik

Aastail 1978–1986 oli Maimets õpingute kõrvalt tööl Tartu Ülikoolis tehniku ja teadurina, aastail 1986–1992 oli ta Eesti Biokeskuse teadussekretär.
Alates 1992. aastast on Maimets Tartu Ülikooli rakubioloogia professor. Seejuures oli ta 1993–1995 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna dekaan ning 1995–1998 Tartu Ülikool teadus- ja arendusprorektor.
Toivo Maimets oli 1999–2003 ja on taas alates 2008. aastast TÜ Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi juhataja. Vahemikus 2001–2007 oli ta ka Geeni- ja Keskkonnatehnoloogia Tippkeskuse direktor.
Oma teadustöös on ta uurinud bakteriaalse valgusünteesi molekulaarseid mehhanisme (eelkõige ribosoomivalkude osa peptidüültransferaasses reaktsioonis), rakkude normaalset arengut võimaldavaid ning kasvajaid tekitavate häirete molekulaarseid protsesse.
2003–2005 oli Maimets Eesti Vabariigi haridus- ja teadusminister Juhan Partsi valitsuses.
2006–2007 oli ta külalisprofessor Newcastle'i Ülikoolis Suurbritannias.
2012 kandideeris ta Tartu Ülikooli rektoriks.

Ühiskondlik tegevus

Alates 2001. aastast on Maimets seotud Tartu Ülikooli Eetikakeskuse tööga ning 2009. aastast alates on ta eetikakeskuse nõukogu esimees. 2004–2011 oli ta UNESCO Rahvusvahelise Bioeetika Komitee aseesimees.
Alates 2005. aastast on Maimets Tartu Linnavolikogu liige.
2006–2012 oli ta Eesti Teadusfondi nõukogu liige, 2009–2012 selle esimees. Alates 2012. aastast on ta Eesti Teadusagentuuri) nõukogu liige. 2006. aastast on ta Euroopa Molekulaarbioloogia Konverentsi liige (alates 2008 asepresident ja alates 2010 president). Eesti Vabariigi Innovatsioonipoliitika Nõukogu liige alates 2007. aastast ning Eesti Biotehnoloogia Liidu nõukogu liige ja Euroopa Teadusfondi Nõukogu liige alates 2009. aastast. Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli nõukogu liige. 
Maimets on ka Academia Europaea, Euroopa Vähiuuringute Assotsiatsiooni ja Ameerika Vähiuuringute Assotsiatsiooni liige.
Maimets kuulub Kaitseliidu Tartu maleva Akadeemilisse malevkonda.

Isiklikku

Tema isa Olev Maimets oli Tartu Ülikooli anatoomia õppejõud. Tema vend, Matti Maimets, on Tartu Ülikooli Kliinikumi nakkusosakonna juhataja. 
Toivo Maimets on abielus ja tal on kolm last (Andri Maimets, Kaire Maimets-Volt ja Martti Maimets).
Käbschütztal

Vallaosad

Barnitz, Canitz, Deila, Gasern, Görna, Großkagen, Jesseritz, Käbschütz, Kaisitz, Kleinkagen, Kleinprausitz, Krögis, Leutewitz, Löbschütz, Löthain, Luga, Mauna, Mehren, Mohlis, Neumohlis, Niederjahna, Niederstößwitz, Nimtitz, Nössige, Oberjahna, Pauschütz, Planitz, Porschnitz, Priesa, Pröda, Schletta, Schönnewitz, Sieglitz, Soppen, Sornitz, Stroischen, Tronitz
Ago-Livius Kerge

Lapsepõlv ja haridus

Kerge sündis Virumaal Tudulinnas Võsumõisas Otilie Kerge ja Jaan Kerge esimese pojana. 1941. aastal astus ta Tudulinna algkooli (mis 1944. aastal nimetati Tudulinna mittetäielikuks keskkooliks). 1946. aastal lõpetas ta sama kooli 6. klassi. Aastatel 1946–1952 õppis ta Tartu 1. keskkoolis. Aastatel 1954–1960 omandas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis kõrghariduse arhitektuuri alal. Tema diplomitööks oli etnograafia- ja kunstimuuseumi hoone Tartus, mis oli Eesti Rahva Muuseumi nõukogudeaegne variant.

Elutöö

Ago-Livius Kerge esimeseks mahukamaks tööks projekti arhitektina oli Tudulinna uus kultuurimaja (1959). Järgnevatel aastatel töötas ta Tallinnas mitmesugustel ametikohal, sealhulgas aastatel 1976–1989 Eesti Maaehitusprojekti projekti peaarhitektina ning 1989–1991 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi arhitektuurijaoskonna juhina. 1991. aastal oli  AS-i Aale tegevdirektor. 
Kerge on tegelenud ka perspektiivplaneerimisega. Ta on osalenud ka Jõhvi–Ahtme generaalplaani korrigeerimises, Eesti asustuse skeemi (1978) ja Eesti puhkepiirkondade generaalplaani (1980) koostamises. Mahukaim projekt, mille koostajate hulgas ta oli, on "Eesti NSV kompleksne territoriaalplaneerimise skeem" (1970), mis koosneb 14–15 köitest ja sisaldab kõikide majandusharude arenguprognoose.
Kerge on projekteerinud ka paarkümmend eramut, näiteks Saeveski 5A ja elamu Viru-Nigula lähedal, üle saja suvila/aiamaja ja paarkümmend detailplaneeringut. Ta on kujundanud ka interjööre, kuid need ei ole kunagi realiseerunud.

Huvitavat

Kerge oli üks 1987. aasta veebruaris asutatud Eesti Gladioolikasvatajate Klubi mõtte algatajaid ja 1989–1994 selle president.
Desinsektsioon

Desinsektsioon (inglise disinsection) on parasiit- ja kahjurputukate hävitamine keemiliste, füüsikaliste, bioloogiliste või mehaaniliste vahenditega.
Jaan Krossi kirjandusauhind

Jaan Krossi kirjandusauhind on auhind, mille annab Jaan Krossi Sihtasutus iga aasta veebruaris viimase kolme aasta jooksul ilmunud väljapaistva teose eest proosa, luule, draama, esseistika, kultuuriloo või tõlke vallas.
Esimene auhind anti 2010. aastal.
Aastal 2011 oli auhinna suurus 1500 eurot.
Obani destilleerimiskoda

Obani destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1794 asutatud viski destilleerimiskoda.
See asub Obani sadamalinnas ja rajati enne, kui selle kõrvale arenes linn. See on üks väiksematest destilleerimiskodadest Šotimaal.
Laasirahu

Laasirahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Vilsandi lähedal 6,6 hektari suurune saar (rahu). Rahu rannajoone pikkus on 1,9 kilomeetrit.
Rahu asub 800 meetri kaugusel Vilsandi edelarannikust. Rahu on pikliku kujuga, seal kasvab põõsaid.
Rahu kuulub Vilsandi rahvusparki ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on 58° 22′ N, 21° 51′ E.
Tiefenbachi vald (Saksimaa)

Vallaosad

Arnsdorf, Böhrigen, Dittersdorf, Etzdorf, Gersdorf, Kummersheim, Marbach ja Naundorf.
Ene Kaups

Ene Kaups (sündinud 13. veebruaril 1963 Kärdlas) on Eesti poliitik.

Haridus

Ene Kaups on lõpetanud Kärdla Keskkooli 1981, Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna 1985 ning Estonian Business School'i rahvusvaheline ärijuhtimise erialal 1999.

Töökäik ja tegevus ühingutes

Kaups on töötanud Hiiumaa Tarbijate Ühistus pearaamatupidaja asetäitjana, peaökonomistina, rahandusdirektorina ja kaubandusjuhina 1985–2003 ning SA Tuuru konsultandina 2003–2005.
Ta on ASi Eesti Loots nõukogu liige ning Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsiooni Hiiumaa klubi liige.

Poliitiline tegevus

Ene Kaups oli Kärdla Linnavolikogu liige 1999–2005, Kärdla linnapea 2005–2007 ning ta on XI Riigikogu liige. Ta on Eesti Reformierakonna liige alates 1997. Kaups kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel. Ta sai 307 häält ja valituks ei osutunud.
Rainer Kerge

Rainer Kerge (sündinud 1977) on eesti ajakirjanik.
Ta on õppinud bioloogiat.
Ta töötab ajalehes Õhtuleht.
Metsamajand

Metsamajand on metsa majandav ettevõte.
Metsamajandit juhtis direktor, koosseisu kuulusid ka peametsaülem (vanemmetsaülem), direktori asetäitja, metsapunkti juhataja, raamatupidajad, metsakasutuse insener, metsakasvatuse insener, metsavalve insener, melioratsiooni insener ja looduskaitse inspektor. Metsavalvetöötajate kohustused ja õigused olid seadustega sätestatud, Eesti NSV ajal kanti vormiriietust.
Metsamajandi allüksus oli metskond, mis jagunes vahtkondadeks.
Eesti NSV-s moodustati metsamajandid 1947. aastal ja senise haldusüksusena likvideeriti 1992. aastal Eesti Vabariigi Riikliku Metsaameti käskkirjaga nr. 15 (10.01.1992). Eesti metsamajandus korraldati ümber ja ülesanded läksid Riikliku Metsaameti kätte. Aastast 1999 on ülesanded Riigimetsa Majandamise Keskuse käes.
Hirase Sakugorō

Hirase Sakugorō (jaapani keeles 平瀬作五郎; 12. veebruar 1856 – 4. jaanuar 1925) oli Jaapani kunstnik, kunstiõpetaja ja harrastusbotaanik. 
Ta sündis Fukui samurai pojana. 
Jaanuaris 1894 avastas ta hõlmikpuu preparaati uurides õietolmu torus liikuva flagellidega hõlmikpuuspermatosoidi, teise allika kohaselt 1896. aastal. Hirase töötas sel ajal Tokyo Ülikooli Botaanikaaia laboratooriumis kunstnikuna. Hiiglaslik hõlmikpuu, kellelt Hirase uurimismaterjali sai, kasvab seal siiani. Selle juurde on paigaldatud mälestustahvel.
Kuressaare Eesti Selts

Kuressaare Eesti Selts oli 8. märtsil (vkj 24. veebruaril) 1817 Kuressaares asutatud eesti selts. Selts tegutses aastani 1842. Selts taasasutati 1886. Seltsi põhikirja kinnitas 30. juunil 1886 Venemaa siseministri asetäitja. Selts pani aluse Kuressaare Linnateatrile.
2006. aasta Austria parlamendivalimised

Olukord enne valimisi

Enne valimisi oli võimul Austria Rahvapartei (saksa lühend: ÖVP) ja Alliansi Tuleviku Austria Eest (BZÖ) koalitsioonivalitsus.
Austria liberaale esindav Liberaalne Foorum (LIF) otsustas mitte osaleda valimistel, viidates finantsraskustele. Seevastu avalikustas Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei (SPÖ) 3. septembril 2006. aastal valimisliidu Liberaalse Foorumiga (LIF) (tagamaks liberaalide liidri Alexander Zachi valimist parlamenti).

Uued parteid valimistel

Uue jõuna esineb valimistel Dr. Martini Nimekiri – Demokraatia, Kontrolli ja Õigluse Eest. Samuti esineb esimest korda oma nime all Allianss Tuleviku Austria Eest.

Pärast valimisi

ÖVP-BZÖ valitsus kaotas valimistel parlamendienamuse. Seejärel toimunud SPÖ ja ÖVP läbirääkimiste tulemusel moodustati 11. jaanuaril SPÖ-ÖVP valitsus.
Pilistvere Andrease kogudus

EELK Pilistvere Andrease kogudus on luterlik kogudus Pilistveres.
Kogudus kuulub Viljandi praostkonda.
Koguduse hooldajaõpetaja on Markus Haamer, diakon Hermann Kalmus, organist Kalev Rajangu. Juhatuse esimees on Jaanus Lohur.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 13.00 Pilistvere kirikus, talvel Pilistvere pastoraadis.
Pada

Ajaloost

Malmpada tuli eesti talus kasutusele 17. või 18. sajandil. 19. sajandil oli taludes harilikult mitu pada. Väiksemad, 2–5 toobised või kuni 3–ämbrised pajad olid toidu valmistamiseks.    
5–ämbrised ja suuremad olid loomajoogi-, pesu-, õlle, sauna- jms vee soojendamiseks, aga ka kangaste, pesu jm keetmiseks. Neid kasutati ka pulmatoitude valmistamiseks.

Kasutus

Suurem pada riputati tule kohale katlakoogu abil, väiksemad asetati kolmjalale. Lõuna-Eestis hakati 19. sajandi teisel poolel katlaid tulekolde kohale, reheahju ette või pliidi sisse müürima. Vee soojendamiseks kasutatakse suuri katlaid tänaseni.
Kevad-ristmadar

Kevad-ristmadar (Cruciata glabra) on madaraliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Juta Tints

Juta Tints (kodanikunimi alates 1981. aastast Juta Ild; sündinud 26. märtsil 1959 Surjus) on eesti näitleja ja joogatreener.
Ta lõpetas 1977. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Ülikooli kunstiajaloo alal.
Ta töötas aastatel 1977–1979 Pärnus sekretärina ja õppis samal ajal Pärnu Teatri Õppestuudios. Oli aastatel 1979–1993 Endla Teatri näitleja.

Isiklikku

Juta Tints on abielus näitleja Andres Ildiga.
Takashi Inui

Klubikarjäär

Inui alustas klubikarjääri kodumaa klubis Yokohama F. Marinos. Pärast seda mängis ta aastatel 2008–2011 Cerezo Osakas. Seejärel suundus ta Saksamaale, mängides hooajal 2011–12 2. Bundesliga klubis VfL Bochum ning 2012–2016 Bundesliga klubis Eintracht Frankfurt. 2015. aasta augustis sõlmis ta Hispaania kõrgliiga klubiga SD Eibar lepingu kolmeks aastaks. 21. mail 2017 Hispaania kõrgliigas peetud mängus sai ta esimeseks jaapanlaseks, kes on Barcelona vastu värava löönud.
2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu teise Hispaania kõrgliiga klubiga, Real Betis. 2019. aasta jaanuaris suundus ta hooaja lõpuks laenule Deportivo Alavési. 2019. aasta juulis naasis ta Eibari, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu.
Reet Naber

Reet Naber (1972. aastani Reet Jaaniste; sündinud 27. märtsil 1952 Tartus) on Eesti ajaloolane ja etnoloog.

Elulugu

Reet Naber on teenistuja tütar.
1970. aastal lõpetas Naber Märjamaa Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Ülikooli ajaloo-osakonna.
Reet Naber oli aastail 1975–1977 õpetaja, aastail 1977–1993 töötas ta Eesti Riiklikus Meremuuseumis (teadurist teadusdirektorini) ja aastail 1993–1995 Eesti Laevaomanike Liidu sekretärina. 1995. aastal oli ta Veeteede Ameti avalike ja rahvusvaheliste suhete spetsialist, aastail 1995–1996 Teede- ja Sideministeeriumi merenduse peaspetsialist, aastail 1996–1998 Piirivalveameti avalike suhete osakonna juhataja ning alates 1998. aastast Eesti Mereväe ajaloo ja suhtekorralduse konsultant.

Teadustöö

Reet Naber on uurinud Eesti merenduse, Eesti merejõudude ja kalanduse ajalugu, samuti etnoloogiat. Ta on üks "Mereleksikoni" (1996) ning "Inglise-eesti meresõnaraamatu" koostamise algatajaid ja kaasautor, samuti Tallinna leksikoni kaasautor. Ta on avaldanud üle 20 teadustrükise ja üle 100 aimeartikli.
Reet Naber oli aastail 1978-1998 mereterminoloogia komisjoni sekretär, seejärel merekeele nõukoja liige. 2000. aastast kuulub ta Sõjaajaloo Seltsi.
Valgamaalane

Valgamaalane oli Eesti kohalik ajaleht, mis ilmus Valgamaal.
Ajalehe Valgamaalane juured ulatusid tagasi 1907. aasta jaanuari, kui ilmus lehe eelkäija, ajaleht Sõna. Leht on pika aja jooksul korduvalt nime vahetanud ning kandis alates aastast 1988 nime Valgamaalane. Valga maakonna ajaleht tõi oma lugejateni põhiliselt Valgamaa uudiseid, kuid kirjutas ka mujal Eestis toimuvast. Valgamaalane ilmus kolm korda nädalas.
Ajalehe toimetus asus Valgas. Ajalehe peatoimetaja oli Sirli Homuha. Väljaandja oli AS Eesti Meedia.
Viimase Valgamaalase ￼number ilmus 31. oktoobril 2017. aastal
Alates 3. novembrist 2017 ilmub Valgamaalase asemel Lõuna-Eesti Postimees.
Austraalia händpart

Taksonoomia

Esimest korda kirjeldas austraalia händparti aastal 1836 ornitoloog John Gould.

Kirjeldus

Partide sabasuled koosnevad paksudest lülisarnastest jätketest ning linnud hoiavad saba tavaliselt veepinnal. Ennast või paarilist kaitstes hoiavad need pardid saba püstiasendis. Isaslinnud hoiavad ka siis saba püsti, kui näevad emaslinnus oma tulevast paarilist. Austraalia händpartidel on jalad tavaliselt väga tugevad, need aitavad ujuda ja ka sukelduda. Võrreldes teiste partidega on see part eriline, kuna ujub pigem madalas vees. Nagu eespool öeldud, muutub isastel händpartide nokk sigimisperioodil helesiniseks. Pea ja kael muutuvad läikivmustaks ning selg ja tiivad kastanivärvi. Väljaspool sigimisperioodi on nende pea ja kael must hallide täppidega ning keha tumehall. Mõned isaslinnud säilitavad oma sulestiku aastaringselt. Emastel partidel sulestik aasta jooksul ei muutu. Nende pea on tumepruun ning selg ja tiivad kaetud mustade sulgedega, millel on helepruunid otsad, andes neile laigulise välimuse. Emase pardi nokk on tume hallikaspruun ning jalad on hallikaspruunid. Isaslindude jalad on aga hallid.
Võrtsjärve madalik

Võrtsjärve madalik on Eesti maastikurajoon. Madaliku pindala on 1747 km² ja sellest üle kolmandiku (37,1%)  on soostunud.
Võrtsjärve madalik hõlmab selle keskmes oleva Võrtsjärve kaldalähedasi alasid ning põhja pool lõikub sügavalt mandrisse, piirnedes Kesk-Eesti lavatasandikuga.
Võrtsjärve madaliku kujunemine algas Holotseeni algul ning see hõlmab suurt osa tollasest Suur-Võrtsjärvest.
Maastikurajooni ilmestavad mitmed loogelised jõed, mille kallastel kasvab haruldane lammimets, samuti jääb siia Emajõe ülemjooks. Suhteliselt ühtlast reljeefi ilmestavad voorestikud.

Loodus

Võrtsjärve madalikul asub Eesti üks suurimaid märgalasid – Alam-Pedja looduskaitseala, ala soostumus on 82%.
Tom Valsberg

Isiklikku

Elab koos näitleja ja laulja Jane Kruusiga (artistinimega Luna Deva). Tal on olnud suhe modell Simona Haritoniga.
Laulja

Laulja ehk vokalist on loovisik, kes kasutab oma häält muusika interpreteerimiseks.
Laulja võib laulda saateta (a cappella) või instrumentide saatel. Laulja võib olla solist või koos teiste lauljatega moodustada vokaalansambli või koori.
Piirkonnaüksus

Piirkonnaüksused (kreeka keeles περιφερειακές ενότητες perifereiakés enótites, ainsuses περιφερειακή ενότητα perifereiakí̱ enótita) on 74 Kreeka 2. järgu haldusüksust alates 2011. aastast Kallikratese programmi kohaselt.
Piirkonnaüksused on jaotatud 13 piirkonna vahel ja jagunevad omakorda valdadeks.
Suuruselt nad on sarnased ja nende territooriumid ühtivad varasemate Kreeka maakondade (nómos) territooriumidega.
Lothar Ahrendt

Lothar Ahrendt (sündinud 13. märtsil 1936 Erfurdis) on endine Saksa DV politseikindral ja riigitegelane, 1989. aasta novembrist kuni 1990. aasta aprillini Saksa DV siseminister.
Lothar Ahrendt on pärit peenmehaaniku perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1950–1953 autolukksepaks. 1953. aastal asus tööle Saksa Rahvapolitseis, 1957. aastal astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1960. aastal lõpetas ta Ascherslebenis politseikooli. 1960–1964 töötas ta Ida-Berliinis Saksa Rahvapolitsei presiidiumis. 1964–1968 õppis Ahrendt Saksa Rahvapolitsei Kõrgkoolis "Karl Liebknecht". 1968–1970 oli Berliini Köpenicki piirkonna Saksa Rahvapolitsei inspektsiooni asejuhataja. 1970–1978 oli ta Berliini Keskpiirkonna Saksa Rahvapolitsei inspektsiooni juhataja. 1978–1983 oli ta Berliini Saksa Rahvapolitsei asepresident. 
1983. aastal sai ta kindralmajori aukraadi ja 1986. aastal kindralleitnandi aukraadi. 1983. aastal sai ta Saksa DV siseministri asetäitjaks ja 1985. aastal siseministri esimeseks asetäitjaks. 1986–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat.
Alates 18. novembrist 1989 kuni 12. aprillini 1990 oli Lothar Ahrendt Saksa DV siseminister.
Toila Kalakombinaat

Toila Kalakombinaat oli ettevõte Eesti NSV-s, mis tootis kalakonserve ja suitsukala.
Ettevõte asutati 1945. aastal. Ettevõtte nimi 1955. aastani oli Toila Kalakonservitehas, 1970. aastani Toila Kalakonservikombinaat.
Ettevõtte kontor ja põhitootmine asus Toilas, ettevõttel olid tsehhid ka Rakveres ja Narva-Jõesuus.
1969. aasta seisuga oli kombinaadil ligi 700 töölist, olles piirkonna suurim ettevõte.
Toila Kalakonservikombinaat ostis kokku piirkonna kalurikolhooside (Virulane ja Oktjabr) poolt püütud kala. Kombinaadil olid kala vastuvõtupunktid Narva-Jõesuu, Vergi, Kunda ja Toila sadamas. Ettevõttel oli ka oma laevastik, mis 1969. aastal koosnes neljast transpordilaevast, millega võeti merel traallaevadelt ja paatidelt kala vastu, ning kahest varustuslaevast.
1964. aastal toodeti 7,6 miljonit karpi kalakonserve, tuntumad tooted olid sprotid ja vürtsikilu.
Kaks kolmandikku toodangust turustati Moskvas, Ukrainas ja Valgevenes, toodangut eksporditi ka Bulgaariasse, Rumeeniasse, Tšehhoslovakkiasse ja Ühinenud Araabia Vabariiki.
1970. aastatel rajas ettevõte kalakasvatuse. Narvas asuvates tiikides kasvatati vikerforelli ja karpkala.
1978. aastal liideti kalurikolhoosid Virulane ja Oktjabr ning Toila kalakombinaat, moodustades kalurikolhoosi Oktoober.
Heinrich Bergmann

Heinrich Bergmann (24. juuli 1895 Paistu kirikumõis, Aidu vald, Viljandimaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas Tallinna toomkooli 1913, õppis 1913–1917 Peterburi ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ja 1923–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ta oli 1920–1928 Tallinn-Haapsalu rahukogu tsiviilosakonna sekretär, 1928–1929 Tallinna 5. jaoskonna kohtunik ja alates 1932 vandeadvokaat Tallinnas.
STS-9

Ettevalmistused

Pärast missiooni STS-5 lõppu novembris 1982 uuendati ja ehitati ümber mitmed Columbia süsteemid. Enamik muutusi tehti selleks, et Columbia saaks kanda Spacelabi moodulit ja kuueliikmelist meeskonda. Süstikusse ehitati tunnel, mis ühendas Spacelabi Columbia õhulukuga ja lisati magamiskohad meeskonnaliikmetele. Columbia peamootorid vahetati välja võimsamate vastu. Columbialt eemaldatud peamootorid ehitati ümber ja neid kasutas hiljem kosmosesüstik Atlantis, mida sel ajal veel ehitati. Veel lisati Columbiale uued ja paremad kütuseelemendid ja TDRS satelliitite jaoks Ku-riba antenn.
Esimene stardikatse tehti 29. oktoobril 1983, kuid see tühistati, kui ühe stardikiirendiga tekkisid probleemid. Vigase stardikiirendi tõttu tuli Columbia koostehalli tagasi viia ja kiirendi viidi remonti. See oli esimene kord Space Shuttle'i programmi ajaloos, mil kosmosesüstik viidi stardiplatvormilt tagasi koostehalli. Columbia viidi  stardiplatvormile tagasi 8. novembril 1983.

Missiooni kokkuvõte

STS-9 startis Kennedy Kosmosekeskusest 28. novembril 1983 kell 11 (EST).
Süstiku meeskond oli jaotatud punaseks ja siniseks meeskonnaks, mis tegid missiooni vältel 12-tunniseid vahetusi. Punasesse meeskonda kuulusid Young, Parker ja Merbold ja sinisesse kuulusid Shaw, Garriott ja Lichtenberg. Young ja Shaw viibisid oma vahetuste ajal tavaliselt süstikus ning ülejäänud meeskonnaliikmed Spacelabis.
Spacelab 1 oli äärmiselt edukas ja missiooni vältel sooritati 72 eksperimenti. Spacelab oli sedavõrd edukas, et NASA pikendas missiooni ühe päeva võrra ja sellest sai tollal pikim kosmosesüstiku missioon. Missiooni ajal kasutati edukalt ka satelliiti TDRS-1, mis kandis missiooni vältel Maale üle märkimisväärse koguse andmeid.
Neli tundi enne atmosfääri sisenemist, jooksis kokku üks kosmosesüstiku lennujuhtimisarvutitest, kui piloodid kasutasid RCS-tõukureid. Mõni minut hiljem juhtus sama veel ühe lennujuhtimisarvutiga, aga see õnnestus restartimisega tööle saada. Young otsustas atmosfääri sisenemisega viivitada ja lasi süstikul triivida. Hiljem selgus, et RCS-tõukurite kasutamisel tekkinud liikumine lõi lahti ühe joodise, mis lühistas CPU. 
Columbia maandus 8. detsembri pärastlõunal Edwardsi õhujõudude baasi 17. maandumisrajal, olles tiirelnud 166 korda ümber Maa. Veidi enne maandumist süttisid hüdrasiini lekke tulemusel põlema kaks kolmest APUst. Süstik maandus sellest hoolimata edukalt. Leke ja põleng avastati hiljem, sest see oli ise kustunud, aga tekitanud ühele sektsioonile suuri kahjustusi. Columbia saadeti pärast seda kaasajastamiseks remonti ja see ei lennanud kaks aastat.
Udu (King)

"Udu" ("The Mist") on Stephen Kingi lühiromaan, mille alusel on tehtud ka samanimeline film.
Teos on stiilipuhas õuduslugu, milles erakordselt tihedas udus tegutsevad näljasevõitu elukad. Esmakordselt ilmus jutt 1980. aastal õudujuttude kogumikus "Dark Forces". Mõnevõrra redigeeritud versioon ilmus 1985. aastal Kingi kogumikus "Skeleton Crew". Eraldi pehmekaanelise raamatuna ilmus teos esmakordselt aastal 2007 seoses filmi linastumisega.
Eesti keeles on teos avaldatud kirjastuse "Fantaasia" väljaandel seerias "Sündmuste horisont" 2008. aastal.
Võru Kreutzwaldi Gümnaasium

Võru Kreutzwaldi Gümnaasium oli üldhariduskool, mis asus Võrus aadressil Kooli 7.
Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi tegevus lõpetati alates 1. juulist 2015 seoses Võru linna koolivõrgu ümberkorraldusega.
Praegu tegutseb hoones Võru Kreutzwaldi Kool.

Ajalugu

Kool kasvas väljas Võrumaa Rahvahariduse Seltsi venekeelsest (Võru) poeglaste gümnaasiumist (mõnedes allikates reaalgümnaasium), mis aastast 1918 tegutses eestikeelsena. Kooli nimeks sai 1918 Võru Töörahva Keskkool. Peale poeglaste gümnaasiumi tegutses ka (Võru) tütarlaste gümnaasium; neil kahel koolil oli üks ülalpidaja, ühised ruumid-töövahendid. 1929 kaks gümnaasiumi ühendati ja moodustati Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasium.
Eesti NSV ajal nimetati kool ümber Võru I Keskkooliks. 1953 sai kool nime Fr. R. Kreutzwaldi keskkool.
Silmaümbrised kilbised

Silmaümbristeks kilbisteks nimetatakse paljudel soomuselistel silma ümber paiknevaid kilbiseid.
Silmade ümber paiknevad soomused on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.