Abhedananda

Swami Abhedananda (2. oktoober 1866 Kolkata – 8. september 1939 Darjeeling) oli bengali päritolu hinduistlik vaimne õpetaja, Ramakrishna õpilane. Ta rajas New Yorgi Vedaantaühingu.

Elulugu

Ta sündis Kolkata põhjaosas Kaliprasad Chandra (Kali Prasad Chandra) nime all. Tema vanemad olid Rasiklal Chandra, kes oli inglise keele õpetaja õppeasutuses Oriental Seminary of Calcutta ja Nayantara Devi.
Teismelisena huvitus ta joogast, sanskritist, filosoofiast ja religioonist. Aastal 1884, kui ta oli 18-aastane, läks ta kooli lõpueksamiks valmistudes Ramakrishna juurde Dakshineswari, et joogat õppida. Ramakrishna võttis ta kohe oma siseringi, nõustudes õpetama talle joogat ja initsieerides ta mantraga. Ta ütles, et Kaliprasad oli eelmises elus suur joogi ning see on tema viimane elu. Kokkupuude Ramakrishnaga viis Kaliprasadi sügavasse samādhi'sse. Hilisemas elus oli tal palju nägemusi. Kaliprasad ei astunud kolledžisse, vaid lahkus aprillis 1895 kodust, et elada Ramakrishna juures. Ta oli koos Ramakrishnaga tema haiguse ajal algul Shyampukuris ja hiljem Cossipore'i aiamajas Kolkata lähedal. Seal sai ta koos Ramakrishna teiste õpilaste Nareni (Vivekananda), Rakhali (Brahmananda), Baburami (Premananda), Shashi (Ramakrishnananda), Taraki (Shivananda), Latu (Adbhutananda), Niranjani (Niranjanananda), Buro Gopali (Advaitananda), Sarati (Saradananda) ja Yoginiga (Yogananda) gerua. 
Ramakrishna suri 16. aprillil 1886. Kaliprasad võttis endale raske tapasya vastasutatud Baranagore'i kloostris (Baranagar Math). Samal aastal andis ta koos Nareni ja mõne teise kaasõpilasega saṃnyāsin'i vanded ning võttis nimeks Abhedananda. Ta sai tuntuks kui Kali Tapasvi, sest ta uuris oma toas luku taga intensiivselt hinduistlikke pühakirju ja mediteeris. Ta kirjutas luuletusi Ramakrishnast ja Sarada Devist. Tema hümn "Prakritim paramam abhayam varadam", on tänini populaarne. Sarada Devi õnnistas teda sõnadega: "Elagu Õpetuse Jumalanna alati sinu keelel." 
Abhedananda rändas kümme aastat paljajalu mööda Indiat ringi, elatudes täielikult almustest ja puudutamata raha. Ta kandis ainult niudekatet. Ta kõndis 20 kuni 25 miili päevas. Ghāzīpuris kohtus ta Pavhari Babaga, Vārānasis Trailanga Swami ja Bhaskaranandaga. Ta kõndis Gangese ja Jamuna lätte juurde ning veetis kolm kuud Himaalaja koobastes, kus ta mediteeris. Ta peatus ka Rishikeshis, kus ta õppis Kailash Mathi mungalt  Dhanaraj Girilt vedaantat. Too ütles, et Abhedanandal on taevalik tarkus (aloukiki prajna). 
Aastal 1893 suundus üks tema kaasmunkadest Vivekananda Chicagosse, et esineda Maailma Usundite Parlamendis. Abhedananda korraldas Kolkatas Vivekananda austamise eduka esinemise puhul. Aastal 1896 kutsus Vivekananda Abhedananda kaasa läände, et ta aitaks Inglismaal vedaantat jutlustada. Abhedananda sõitis augustis 1896 Londonisse. Oma esimese loengu pidas ta Kristoteosoofilise Ühingu ees "Pañcadaśī" advaitast. Ühe aasta tegutses Abhedananda Londonis, pidades kõnesid ja leides Vedaantaühingule järgijaid. Vivekananda tutvustas teda Max Müllerile ja Paul Deussenile. 1897. aastal Indiasse naastes jättis Vivekananda vedaanta ja rājayoga õpetamise täielikult Abhedananda õlule. 
Aastast 1897 tegutses Abhedananda Vivekananda palvel Ameerika Ühendriikides. New Yorgis õnnestus tal luua Vedaantaühing (Vivekanandal ei olnud see õnnestunud) ning kujundada see küllaltki tugevaks organisatsiooniks. Kuue esimese kuuga pidas ta 90 avalikku loengut suure publiku ees vedaantast ja Patandžali joogast. Ta liikus intellektuaalide ringkondades ning esines kutsutud külalisena kolledžites ja ülikoolides. Vedaantaühingus olid tal kursused "Bhagavadgītāst", upanišadidest, vaimust ja mateeriast, eneserealisatsioonist, enese surematusest, saankhjast ja joogast ning muust. Ta tegi ka 17 loengureisi Euroopasse. Aastal 1906 tuli ta seitsmeks kuuks Indiasse, kus teda võeti vastu suurte austusavaldustega. 
Novembris 1921 pöördus ta lõplikult Indiasse tagasi. Tagasiteel külastas ta Honolulut (Pan-Pacific Education Conference), Jaapanit, Shanghaid, Hongkongi, Guangzhoud, Manilat, Singapuri ja Kuala Lumpurit. Igal pool pidas ta loenguid. Indias võeti teda vastu kui kuulsust.
Aastal 1922 ületas ta jalgsi Himaalaja ning uuris Tiibetis Tiibeti budismi. Ta käis ka Hemisi kloostris, kus ta tutvus käsikirjaga Jeesuse elust (Jeesuse kadunud aastad). Ta sai selle katkendite tõlke, mis ilmus raamatus "Swami Abhedananda's Journey Into Kashmir & Tibet" (Ramakrishna Vedanta Math, Kolkata).
Aastal 1923 rajas ta Kolkatas Vedaantaühingu (praegu Ramakrishna Vedanta Math). Aastal 1924 rajas ta Darjeelingis Ramakrishna Vedanta Ashrama. 
Aastal 1926, kui Abhedananda oli Darjeelingis, tuli Mohandas Karamchand Gandhi vaatama Chittaranjan Dasi, kes oli raskelt haige, ning kohtus Abhedanandaga. Nad vahetasid mõtteid. Aastal 1932 külastas Darjeelingis Abhedanandat Chandrasekhara Venkata Raman. 
Aastal 1927 hakkas Abhedananda välja andma bengalikeelset Kolkata Ramakrishna Vedaantaühingu kuukirja Visvavani.
Aastal 1937 korraldati Kolkata raekojas Ramakrishna 100. sünniaastapäeva puhul Religioonide Parlament. Abhedananda kui Ramakrishna ainus elus olev õpilane oli selle eesistuja. 
2. märtsil 1937 pühendati Ramakrishnale uus tempel Kolkatas. 
Mais 1937 külastas Abhedananda Darjeelingit Sri Ramakrishna Vedanta Ashrama templisse jumaluse paigutamise puhul. Seal tegutses juba kaks kolledžit, koolid, raamatukogu ja heategevuslik haigla. Tagasiteel Kolkatasse sai Abhedananda südamest haavata  rongiõnnetuses Batasia Loopis. Tema tervis hakkas halvenema. Ta registreeris Kolkata Ramakrishna Vedaantaühingu debottar'ina Ramakrishna nimele. Ta suri 8. septembril 1939.