google/wiki40b huggingface dataset:
Sipa maa-alune kalmistu

Kirjeldus

Matusepaik asub ida-lääne suunalise kõrgendiku põhjanõlval. Kalmistu täpseid piire pole võimalik ilma kaevamisteta selgitada. Seetõttu on tema tinglikuks suuruseks loetud umbes 100 m läbimõõduga ala. Kultuurkiht kalmistu alal on suurema tumedusega. Matusekoht on kaetud väheste raudkividega.

Arheoloogilised leiud

Esimesed hauapanused koguti 1974. aastal, kui põllu kündmise ajal tulid päevavalgele umbes 10. sajandi hauapanused. Hauapanus koosnes kolmest pronkstraadist kaelavõrust, hoburaudsõlest, odaotsast, sõrmusest ja pronksspiraalist. 1999. aastal sooritatud arheoloogilistel kaevamistel leiti aga 12. sajandist pärinev läätsekujuline mõõgapideme nupp.
Taavi Peterson & Üdi

Taavi Peterson & Üdi on Eesti ansambel, mida juhib Taavi Peterson.
Ansambel asutati 2000. aastate lõpus.
Kaisa Oja-Mehine

Isiklikku

Ta on abielus tantsutreener Marko Mehisega. Nad abiellusid 7. juulil 2013 Taagepera lossis.
Initsieerimisreaktsioon

Initsieerimisreaktsioon ehk keemilise reaktsiooni initsieerimine on esmane keemiline reaktsioon, mis reaktsiooni keskkonnas moodustab aktiivsed osakesed. Tavaliselt initsieerimisreaktsioonis genereeritakse stabiilsest molekulist aktiivne intermediaat, mis alustab edasist reaktsiooni. Enamasti aktiivsed intermediaadid panevad aluse reaktsioonide ahelale (ahelreaktsioonile).

Polümerisatsiooni initsiaator vs katalüsaator

Aineid, mis monomeeri keskkonnas moodustavad aktiivseid osakesi ja alustavad ahela kasvu reaktsiooni, nimetatakse initsiaatoriteks või katalüsaatoriteks.
Radikaalpolümerisatsiooni initsiaatoriteks on ained, mis kergesti moodustavad vabu radikaale. Iga moodustunud radikaal võib ühineda monomeeri molekuliga ja alustada üht reaktsiooniahelat, seega üht polümeerset molekuli. Seejuures initsiaatoriks olnud osake jääb seotuks ahela „algusega” ja ei osale järgnevates reaktsioonietappides. Initsiaator reaktsiooni käigus kasutatakse ära pöördumatult,kuid selle asemele tekib uus aktiivne radikaal.
Ioonse polümerisatsiooni katalüsaatoriteks on ained, mis reaktsiooni keskkonnas moodustavad ioonipaare või oluliselt polariseeritud komplekse, mis alustavad polümerisatsiooniahelat. Need ioonipaarid või polaarsed molekulid (erinevalt vabadest radikaalidest) osalevad igas järgnevas ahela kasvu etapis, s.t. elementaarreaktsioonis järgmise monomeeri molekuliga. Katalüsaatorit protsessi käigus ära ei kasutata ja see regenereerub.
Tõlgendamine (õigusteadus)

Tõlgendamise vajalikkus

Tartu Ülikooli võrdleva õigusteaduse professor Raul Narits on tõlgendamise vajalikkust põhjendanud järgmiselt: "Enne abstraktse õigusnormi rakendamist konkreetsetele elulistele asjaoludele peab õiguse rakendaja endale selgeks tegema õigusnormi sisu ja mõtte. Õigusnormi looja võib eksida terminite valikus või kasutada formuleeringutes ebatäpseid termineid. Taoline olukord muudab õiguse tõlgendamise tema rakendamisel hädavajalikuks." Õigusakti keel on spetsiifiline formaliseeritud keel, kus igal mõistel on talle omane juriidiliselt eriline ja kindel tähendus. Seetõttu võivad sõnad ja terved lausekonstruktsioonid õigustekstis omada tavakeelest oluliselt erinevat tähendust.
"Klassikalise" tõlgenduskriteeriumide käsitluse autor Friedrich Carl von Savigny on öelnud tõlgendamise mõtte kohta, et seaduse tõlgendamise ülesanne on asetada ennast mõtetes seadusandja kohale ja korrata kunstlikult tema tegevust. Nii on tõlgendus seaduse sees oleva mõtte rekonstruktsioon.

Tõlgendusvõtted

Von Savigny eristas nelja peamist tõlgendusvõtet: grammatiline, loogiline, süstemaatiline ja ajalooline tõlgendamine.

Grammatiline tõlgendamine

Grammatiline tõlgendamine selgitab õigusakti sõnastust keeleliselt, määrates kindlaks sõnade ja lausete tähenduse. Suure tähendusega on keele üldmõistete ja juriidiliste mõistete eristamine. Grammatiline tõlgendamine võib hõlmata sõnaraamatute ja entsüklopeediate kasutamist, samuti sõnade ja fraaside vaheliste süntaktiliste seoste analüüsi.

Loogiline tõlgendamine

Loogiline tõlgendamine kasutab õigusakti sisu kindlakstegemiseks formaalloogika reegleid.

Süstemaatiline tõlgendamine

Süstemaatilisel tõlgendamisel võetakse mõistete tähenduse kindlakstegemisel arvesse kõiki asjassepuutuvaid õigusakte, mitte ainult seda, mida tõlgendatakse. Seaduses defineeritud mõistele võib olla tehtud täpsustusi ja kitsendusi mitmetes teistes seadustes.

Ajalooline tõlgendamine

Ajalooline tõlgendamine selgitab välja õigusakti väljaandmise ajal valitsenud ning õigusakti loomiseni viinud tingimused, olukorrad ja põhjused. Siin saab kasutada õigusakti ettevalmistusmaterjale (nn travaux preparatoires, näiteks seaduseelnõude seletuskirjad, parlamendiarutelude stenogrammid).

Teleoloogiline tõlgendamine

Teleoloogiline tõlgendamine püüab õigusakti mõtet tuvastada selle vastuvõtmise eesmärgi ja autorite kavatsuste kaudu. Siin kasutatakse ühe allikane õigusakti preambulit.
Costa Crociere

Ajalugu

Costa Crociere' kui Giacomo Costa fu Andrea' asutas 1854. aastal  Itaalia ettevõtja Giacomo Costa.

Praegune laevastik

Nimekiri pole täielik
Masinpsühholoogia

Masinpsühholoogia (machine psychology) on Aladdin Ayeshi määratluse kohaselt distsipliin, mis tegeleb uurimisega, kuidas oleks võimalik luua võimalikult inimsarnaseid masinaid. Inimliku masina all peab Aladdin Ayesh silmas tunnetuse, intelligentsuse ja tundmuste olemasolu masinatel.
On avaldatud arvamust, et masinpsühholoogia võiks kuuluda psühholoogia aladistsipliinide hulka.
Richard Tomberg

Elulugu

Richard Tomberg sündis 1897. aastal Mõisamaa külas,  Salla vallas, Simuna kihelkonnas Virumaal. Richard Tomberg õppis Simuna Noorsoo Kasvatuse Seltsi koolis. Ta kandideeris Salla valda Mõisamaa külla külakooliõpetajaks, kuid kuna tema vend oli juba kooliõpetaja, siis teda valla volikogu poolt ei valitud.

Eesti Vabariigi aastail

R. Tomberg osales 1918. aastal alanud Vabadussõjas 8. jalaväepolgu rooduülemana Lõuna- ja Viru rindeil. Pärast Vabadussõda õppis Tomberg Kindralstaabi Kursustel (tulevane Kõrgem Sõjakool) ja Prantsuse kõrgemas sõjakoolis ning sai 1928. aastal formeeritava Õhukaitse Staabi ülemaks; 1. juulist 1930 aga määrati ta Õhukaitse ülemaks. Aastail 1930–1940 oli ta Õhukaitse ülem. 
Viimasel Eesti ohvitseride ülendamisel 24. veebruaril 1940 ülendati kindralmajoriks.

Saatus peale juunipööret

1940. aastal pärast juunipööret, Eesti okupeerimist ja annekteerimist arvati ta Punaarmee koosseisu. 1940. aasta 3. septembrist sai Tombergist 180. Eesti Laskurdiviisi ülem. Formeeritav diviis paiknes Põhja-Eestis ja diviisi juhatus Tallinnas. 
1941. aasta juuni alguses vabastati ta ametikohalt ja komandeeriti Moskvasse "kursustele". Tomberg hakkas Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias tööle üldtaktika lektorina. 
Ta arreteeriti 1944. aasta veebruari viimasel päeval, süüdistatuna Eesti ettevalmistamises inglastele kallaletungiks Venemaale. Peale 8 aastat kestnud eeluurimisvangistust üksikkongis mõisteti talle karistuseks 25+5 (25 aastat vabadusekaotust ja 5 aastat asumist), ta vabanes laagrist amnestia alusel peale 12 aastast kinnipidamist 1956. aastal kui “alusetult süüdimõistetu”.

Elu peale vangist vabanemist

1956. aastal Tomberg vabanes ja tal lubati tulla Tallinna, kus töötas Eesti NSV Kolhoosidevahelise Ehitusorganisatsioonide valitsuses, kaadrite, töö ja palgaarvestuse osakonna juhataja asetäitjana ning Tombergi sunniti oma avalikes esinemistes halvustama Eesti iseseisvusaega ja Eesti sõjaväge.
Kindral Tomberg suri 25. mail 1982 Tallinnas 84-aastaselt ja maeti Metsakalmistule.

Isiklikku

Richard Tombergi isa oli käsitööline Juhan Tomberg ja ema Mari. 
Richard Tomberg abiellus 1918. aastal Olga Seletnikovaga. Abielust sündisid lapsed Claudia ja Ilo.
Stooks

Stooks (tähis St) on kinemaatilise viskoossuse ühik CGS-süsteemis. Tänapäeval seda ühikut ei kasutata.
Ühik nimetati inglise teadlase George Gabriel Stokesi järgi.
Tänapäeva SI-süsteemi ühikutes oleks üks stooks 1 cm²/s ehk 10⁻⁴ m²/s.
Kasutati ka ühikut sentistooks (cSt), kus 1 cSt = 1 mm²/s = 10⁻⁶ m²/s.
Sandra Dee

Sandra Dee (sünninimi Alexandra Zuck; 23. aprill 1942 Bayonne, New Jersey osariik – 20. veebruar 2005 Thousand Oaks, California) oli USA filminäitleja ja modell.
Sandra Dee alustas oma karjääri modellina.
Oma filmidebüüdi tegi Sandra Dee 1957. aasta filmis "Until They Sail". Aastal 1959 võitis ta juba uustulnukana lootustandva näitleja Kuldgloobuse. Sellele järgnesid rollid filmides "The Reluctant Debutante", "Gidget", "Imitation of Life" ja "A Summer Place".
Alates 1970. aastatest osales mängufilmides väga harva, enamasti mängis ta telefilmides.
Aastatel 1960–1967 oli Sandra Dee abielus laulja Bobby Dariniga. Neil oli poeg Dodd Mitchell.
Sandra Dee ja Bobby Darin mängisid koos filmis "Come September" (1961), "If a Man Answers" (1962) ja "That Funny Feeling" (1965).
Aastal 2004 valmis Dee ja Darini elul põhinev film "Beyond the Sea". Filmi lavastas Kevin Spacey, kes mängis ka Bobby Darinit. Sandra Dee osas oli Kate Bosworth.
Paderborn

Ajalugu

799. aastal toimus Paderbornis Riigipäev. Seal kohtusid Karl Suur ja paavst Leo III ning pidasid nõu Karl Suure keisriks kroonimise üle, kuid kokkuleppele ei jõutud.
Teise maailmasõja ajal hävis Briti ja USA õhujõudude pommirünnakute tagajärjel 85% Paderborni kesklinnast. Suurimad pommirünnakud olid 1945. aasta 17. jaanuaril, 22. märtsil ja 27. märtsil.
Vene Föderatsiooni Peakonsulaat Narvas

Venemaa Föderatsiooni Peakonsulaat Narvas on Venemaa Föderatsiooni suursaatkonna diplomaatiline esindus Narvas. See asub aadressil Kiriku tänav 8.
Kohila Koolituskeskus

Kohila Koolituskeskus on Rapla maakonnas Kohila vallas Tohisoo mõisa peahoones tegutsev õppeasutus. Õppeasutus kuulub Kohila vallale.
Õppeasutus asutati 24. septembril 1992 nime all Kohila Koolitus- ja Kultuurikeskus. Aastast 1994 kannab nime Kohila Koolituskeskus. Õppeasutuses on muusika- ja kunstiosakond, samuti mitmed käsitöötoad.
Tuhala Kaarli kogudus

EELK Tuhala Kaarli kogudus on luterlik kogudus endises Kose kihelkonna Tuhala valla Kata külas.  
Tuhala kirikus on jumalateenistused igal pühapäeval kell12:00. Lõikustänupühast kuni ülestõusmispühadeni teenistused talvekirikus (Oru mõisas).
Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda.
Koguduse õpetaja on Tauno Kibur. Juhatuse esimees Laidi Suumann, aseesimees Arvo Rodi.
Tõmmuiibis

Tõmmuiibis ehk läikiibis (Plegadis falcinellus) on iibislaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Teda on üliharva kohatud ka Eestis.
Refleks

Refleks on kõigi närvisüsteemi omavate organismide kohanemisreaktsioon, mis järgneb seaduspärase vastusena mingile kindlale väliskeskkonnas või organismis endas toimuvale muutusele või mõjutusele.
Reflekse võib vallandada väga erinevalt, näiteks teatud kohta kehal kergelt hõõrudes või koputades, või äkilise heli või valguse muutusega.
Reflekside hindamine on üheks neuroloogilise diagnostika meetodiks. Kuna refleksikaar kulgeb läbi aju, siis refleksi intensiivsuse või olemasolu alusel saab otsustada närvisüsteemi funktsionaalse seisundi üle.
Eakaarest sõltuvalt eristatakse normaalseid ja patoloogilisi reflekse. Näiteks Babinski refleks on täiesti normaalne imikul, aga täiskasvanul selle refleksi esinemine viitab närvisüsteemi kahjustusele.
Soul Asylum

Ajalugu

Bändi algne nimi oli Loud Fast Rules koosseisuga Dave Pirner (trummidel), Karl Mueller (basskitarril) ja Dan Murphy (kitarril). 1984. aastaks oli ansambliga liitunud trummar Grant Young ning Pirnerist saanud kitarrist, lugudekirjutaja ja vokalist. Loud Fast Rules'ist sai Soul Asylum – nimi tuli ühe Pirneri loodud laulu pealkirjast, (lugu ise kellelegi eriti ei meeldinud).
1994. aastal sõlmis ansambel lepingu plaadifirmaga Twin/Tone Records ja andis lühikese aja jooksul välja neli CD-d ja ühe kasseti. Bänd esines kümnetes USA klubides, nende muusikat lasti peamiselt kolledžiraadiotes ning neile tekkis kiiresti andunud järgijaskond. Suurt läbimurret siiski ei toimunud, Soul Asylum oli varjutatud kahe teise kohaliku grupi – The Replacements ja Hüsker Dü – poolt. Kui viimatimainituid nimetati "A-teamers", siis Soul Asylum oli "B-teamers".
1989. aastal sõlmiti leping järgmise plaadifirma, A&M-iga, kuid kompanii eeldatud suurt müügiedu ei tulnud. Järgnevatel aastatel tuuritasid Pirner ja Murphy USA Kesk-Lääne osariikides akustilise duo Murphy & Pirfinkle'ina ning töötasid oma lugude kallal.
Pöördepunktiks sai aasta 1992, mil Soul Asylum sõlmis järjekordse lepingu, seekord nn suure kaubamärgi, Columbia Recordsiga, ning andis välja plaadi Grave Dancers Union, mis tõi neile üleriigilise tuntuse. Plaadi kolmanda singli Runaway Train video, milles näidati pilte kadunud lastest( ja nende nimesid ning kadumise aastat), oli pidevalt kõikvõimalikes muusikasaadetes ja -kanalitel (MTV, VH1) ja võitis 1994. aastal Grammy parima rokkloo eest. Tänu sellele loole pöördusid mitmed ärajooksnud lapsed koju tagasi.
Aastal 1992 esines Soul Asylum Bill Clintoni ametissepühitsemise tähistamisel Valges Majas.
Järgmine plaat, "Let Your Dim Light Shine" (1995), ning 1998. aasta "Candy from a Stranger" said hoopis väiksema edu osaliseks. Järgnes pikk paus, mille kestel bänd küll jätkas esinemisi (nt ühe kooli lõpupeol pärast kohalikku üleujutust – sealt kontsertplaat "After the Flood: Live from Grand Forks Prom, June 28, 1998"), kuid midagi uut välja ei antud. Murphy oli (ja on siiani) tegev bändis Golden Smog, Pirner oma kõrvalprojektis The O'Jeez, kellega tegi sooloplaadi Faces & Names (2002).
2004/2005. aastal tuli Soul Asylum uuesti kokku (ametlikult ei oldud küll lahus oldudki) ja hakkas looma/ette valmistama uut materjali. Otsuse eestvedajaks oli basskitarrist Mueller.
Mais 2004 diagnoositi Muelleril kõrivähk. Sama aasta oktoobris toimus Minneapolises heategevuslik üritus tema ravikulude eest tasumiseks, sellest võtsid osa kohalikud ansamblid Hüsker Dü (tuli just selle pärast 17 aasta järel kokku), Paul Westerberg from The Replacements, Golden Smog ja veel mõned.
Mueller suri 17. juunil 2005 40 päeva enne oma 43. sünnipäeva.
The Silver Lining (2006, Sony, Legacy) oli viimane Soul Asylumi plaat, millel tegevad kõik kolm asutajaliiget. Uueks basskitarristiks sai endine The Replacementsi liige Tommy Stinson, kes aitas ka lõpetada The Silver Liningut. Trummariks seekord Michael Bland (Soul Asylum on fännide seas tuntud pidevate trummarivahetuste poolest).
Tallinna Spordihall

Tallinna Spordihall on spordihall Tallinna kesklinnas aadressil Staadioni tänav 8 / Herne tänav 30.
Hallis on muu hulgas 200 m pikkune 4-rajaline tehiskattega jooksuovaal, mitu tenniseväljakut, korvpalliväljak, jõusaal, tõstepõrand.
Hall avati 11. veebruaril 1996 ja tollal oli see Baltimaade moodsaim kergejõustikurajatis.
Panama lipp

Panama lipp on Panama ametlik lipp.
Plagu on jagatud neljaks võrdseks väljaks, vardapoolne ülemine väli on valge, ning sellel on sinine viisnurkne täht, alumine väli on sinine. Lehvipoolne ülemine väli on punane, alumine aga valge ja sellel punane viisnurkne täht. Lipu ametlikud proportsioonid on 2:3, kuid kasutatakse ka 1:2.
Sinine (PMS 300C) ja punane (PMS 186C) on Panama suurimate võimuparteide, konservatiivide ja liberaalide värvid. Valge tähistab nende kahe partei koosmeelt, aga ka rahu. Sinine sümboliseerib Atlandi ookeani, rahva ausust ja puhtust, punane aga Vaikset ookeani, rahvast kaitsvaid seadusi ja võimu. Tähed kujutavad Panama kanali kummaski otsas asuvaid linnu, Panamád ja Colóni.

Ajalugu

Esialgsel lipul, mida kasutati 3. novembrist kuni 20. detsembrini 1903, olid värvid teises järjekorras, nimelt vardapoolsetel väljadel oli ülemine väli sinine ja alumisel valgel väljal sinine viisnurkne täht, lehvi pool aga alumine väli punane ja ülemisel valgel punane viisnurk.
Uus riigi- ja rahvuslipp lehvis esmakordselt 20. detsembril 1903. Selle valmistasid Amador Guerrero ja tema naine Maria Ossa de Amador.
Bremervörde

Linnaosad

Bremervörde haldusalasse kuuluvad Bremervörde linna kõrval Beverni, Elmi, Hesedorfi, Hönau-Lindorfi, Nieder Ochtenhauseni, Iselersheimi, Mehedorfi, Minstedti, Ostendorfi, Plönjeshauseni ja Spreckensi külad.

Ajalugu

1111. aastaks püstitas Saksi hertsog Lothar von Supplinburg, hilisem Saksa-Rooma riigi kuningas, Oste koolmekohta castrum vorde, Vörde lossi, mis oli oluline Ochsenwegi, iidse Jüütimaa ja Vestfaali vahelise raja jaoks.
Strateegiliselt soodsa asukoha tõttu Elbe ja Weseri jõgede vahel oli see järgnenud sajanditel konfliktide põhjus. Hiljem läks see Heinrich Lõvi kontrolli alla ja siis, 1219. aastal, langes see vürstliku Bremeni peapiiskopkonna kontrolli alla, pakkudes pealinna funktsiooni koos vürstliku peapiiskopi residentsi ja valitsuse asukohaga. Parlament, Bremeni seisused, kutsuti kokku teistes kohtades (tavaliselt Basdahlis), Bremeni toomkapiitli asukoht oli Bremenis.
Moritz von Oldenburg (suri aastal 1368), olles 1345. aastast Bremeni diötseesi administraator, valitses vürstlikku peapiiskopkonda Vördest. Kui uus vürstlik-peapiiskop Albert II, ametisse vannutatud 1360. aastal, püüdis teda kukutada, varjus Moritz Vörde lossi. Alles pärast seda, kui Alberti vennad, Braunschweigi ja Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst Magnus II Torquatus ning Ludwig ja viimase äi, Braunschweigi ja Lüneburgi hertsog Wilhelm II, ning nende väed Vörde 1362. aasta jaanuaris ümber piirasid, allkirjastas Moritz oma tagasiastumise.
Vürstlikud peapiiskopid aitasid Vördet arendada. Vürstlik peapiiskop Johann III (suri aastal 1511) asutas haigla, 1576. aastal renoveeris selle administraator Heinrich III, kes aitas veel kaasa Vörde jõukusele turulinnana.
 
Administraator Johann Friedrich laiendas kindlustatud lossi karjamõisaga, sealhulgas tallid ja vürstlik-peapiiskoplik kantselei (ehitatud aastal 1608), kus 1960. aastast on muuseum, aastast 1985 piirkondliku arheoloogia, geoloogia ja ajaloo Bachmann-Museum. Pealinnafunktsioon põhjustas linna nimetamise 17. sajandi keskpaigast Bremervördeks. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga. Rootslased viisid pealinna Stadesse.
 
Rootsi võimu ajal tungis Taani kuningas Frederik III hertsogkonda ja pommitas 1657. aastal selle endist residentsi. 1682. aastal lammutati kahjustatud loss ja lossikirik, paljude vürstlike peapiiskoppide matmispaik, tellisekillud viidi Stadesse Rootsi laohoone (Schwedenspeicher) ehitamiseks. Pärast teist Taani okupatsiooni aastatel 1712–1715 Põhjasõja ajal anti Bremeni hertsogkond üle Hannoveri dünastiale, kes valitses ala 1866. aastani. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.

Turism

Bremervörde on 2004. aasta mais rajatud Deutsche Fährstraße lõpp-punkt, mis sarnaneb Ameerika National Scenic Bywayga. See ühendab eri kohti Bremervörde ja Kieli vahel seoses praamide ja jõgede ületamise ajalooga, nagu ajaloolised vedaja sillad Ostenis ja Rendsburgis.
Saksa Raamatuauhind

Lingid

https://www.deutscher-buchpreis.de/
Osmanid

Osmanid olid Osmanite riigi rajajad ja valitsejad aastatel 1299–1922.
Dünastia sai alguse Osman I-st. Kolmekümne seitsmest valitsenud sultanist olid tähtsaimad Orhan, Bayezit I Yldırın, Mehmet II Suur, Selim I, Süleiman I Tore, Selim III, Mahmut II ja Abdülhamit II. Aastal 1517 võtsid Osmanid kui võimsaima sunniitliku riigi valitsejad endale kaliifi tiitli.
1. novembril 1922 sultanaat kaotati ja viimane sultan Mehmet VI lahkus riigist 17. novembril 1922 pagendusse. Kuid 18. novembril 1922 valis Türgi Rahvusassamblee kroonprints Abdülmecit II kaliifiks, kes astus ametisse 24. novembril 1922 İstanbulis.
Aastal 1923 kuulutati välja Türgi Vabariik. Kalifaat likvideeriti ametlikult 3. märtsil 1924. Koos viimase kaliifi Abdülmecit II-ga pagendati aastal 1924 riigist kõik dünastia liikmed.
Meelis Mandel

Meelis Mandel (sündinud 13. aprillil 1971) on eesti ajakirjanik.
Mandel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis ja Estonian Business Schoolis.
1993. aastal asus ta tööle Õhtulehes reporterina, 1994. aastal siirdus ajalehte Äripäev. Seal töötas Mandel alul reporteri, seejärel arvamustoimetaja ning 1996. aastast uudistetoimetajana. 2005. aastal sai temast uudistetoimetuse juht ning septembrist 2007 Äripäeva peatoimetaja sellel kohal 1992. aastast olnud Igor Rõtovi asemel.
Meelis Mandel on aastate vältel esinenud nii Äripäevas kui ka teistes meediakanalites ajakirjanduse, majanduse, poliitika jt teemadel. Muuhulgas on ta toetanud ettevõtete läbipaistvust ja aastaaruannete tõhusamat avalikustamist, kaitsnud Eesti ajakirjandust korruptsioonisüüdistuste eest ja vastustanud sookvoote.
Mandel on Eesti Ajalehtede Liidu nõukogu liige.

Isiklikku

Meelis Mandelil on kolm last.
George Sand

George Sand [prantsuse hääldus: ʒɔʁʒ sɑ̃d] (kodanikunimega Amantine [ka Amandine] Lucile Aurore Dupin; 1. juuli 1804 Pariis – 8. juuni 1876 Nohant-Vic, Indre'i departemang) oli prantsuse kirjanik.
Tour of Estonia

Tour of Estonia (ka Eestimaa velotuur) on aastast 2013 Eestis toimuv maanteesõiduvõistlus.
See võistlus on osa UCI Europe Tour'ist.
Võistlus koosneb kolmest võidusõidupäevast, mille jooksul toimub proloog ja kaks etappi: Tallinna-Tartu GP ja Tartu GP.
Harju-Jaani Ristija Johannese kogudus

EELK Harju-Jaani Ristija Johannese kogudus on luterlik kogudus Raasikul. 
Kogudus kuulub EELK Ida-Harju praostkonda. 
Koguduse õpetaja on Jaan Nuga, diakon Lev Lekarkin, organist-koorijuht Vaike Laatsarus, organist Marianne Lekarkin. Juhatuse esimees on Kersti Paenurm.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Harju-Jaani Ristija Johannese kirikus, iga kuu esimesel pühapäeval Aruküla kultuurimajas ning iga kuu teisel ja neljandal pühapäeval Kehra sotsiaalkeskuses.
Uno Kõrgvee

Uno Kõrgvee (aastani 1937 Uno Kõrts; 10. november 1918 Kõrenduse, Kudina vald, Tartumaa – 1. mai 1946 Stockholm) oli eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1935 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1936–1944 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta oli EÜS-i vilistlane.
Ta töötas Tartu Ülikooli 2. haavakliinikus. Aastal 1944 lahkus ta Rootsi.
Pahtlilabidas

Pahtlilabidas ehk pahtellabidas on abivahend viimistlustöödeks. Sellel on lame ja paindlik laba, mida kasutatakse pahtli peale kandmiseks. Pahtlilabidas koosneb käepidemest, mis on tavaliselt tehtud puidust või plastmassist ja metallist labast.
Vart (etnograafia)

Vart oli eesti vanim viljapeksuriist, koodi eelkäija.
See oli tugev lameda põlvekujulise kõverusega puuvemmal, pikkusega 120–170 cm. Vart koosnes varrest ehk ladvast ja löögiosast ehk tüvikust. Kõverat põlve nimetati kannaks. Valmistati looduslikult kõverast või painutatud puust (harilikult saarest). 
Rukkipeksul kasutati varta 18. ja 19. sajandil lisaks koodile peaaegu kogu Eesti ulatuses. Põhja- ja Lääne-Eestis kasutati ka linakuparde peksul. 20. sajandi algul kasutati varta paiguti veel Lääne-Eestis ja saartel.
Viktor Beljajev

Viktor Beljajev (vene Виктор Иванович Беляев; 11. mai (vkj 28. aprill) 1902 Taškent – 7. mai 1976 Leningrad) oli Nõukogude Liidu arabist, araabia käsikirjade spetsialist. 
Ta oli filoloogiakandidaat, professor.

Tunnustus

1961. aastal valiti Beljajev Araabia Keele Akadeemia Kairos korrespondentliikmeks.
Estoplast

Estoplast (ehk Tehas "Estoplast", 1979. aastast Katsetehas "Estoplast", 1988. aastast Tootmiskoondis Estoplast) oli Eesti NSV ettevõte, mis tootis plastmass- ja elektritarbeid. Estoplasti toodangusse kuulusid valgustid, elektriinstallatsioonitarbed (lülitid), plastmassist sanitaartehnika tooted, köögitarbed (kuivainete karbid, kokteilikõrred) ja mänguasjad.
Estoplast asutati 1959. aastal käitistest "Arba", "Elektrometall" ja "Presto". Tehas oli algaastatel Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu alluvuses, 1965. aastal läks NSV Liidu Elektrotehnika Tööstuse Ministeeriumi alluvusse, 1988. aastast allus Eesti NSV Kohaliku Tööstuse Ministeeriumile, hiljem selle õigusjärglasele Eesti NSV Riiklikule Tööstuskomiteele.
Tehas asus Tallinnas, Türi tänav 10. Ettevõttel oli tsehh Raplas ja saeveski Jõgisool.
1979. aastal töötas ettevõttes 1262 inimest, 1986. aastal 1222 inimest.
Estoplasti kunstnikuna töötades disainisid valgusteid Lilian Linnaks (1960–1962), Kristi Metusala (1965–1992), Riho Vahtra (1985–1988), Laine Linnas (1968–1997).
1991. aastast Riiklik Aktsiaselts Estoplast. 1995. aastal RAS Estoplast erastati, aktsiad ostis AS Talinvest. 2003. aastal AS Estoplast pankrotistus.