google/wiki40b huggingface dataset:
Marshall McLuhan

Herbert Marshall McLuhan (21. juuli 1911 Edmonton – 31. detsember 1980 Toronto) oli Kanada filosoof, kelle töid peetakse üheks meediauuringute alustalaks. McLuhan võttis kasutusele väljendid meedium on sõnum ja globaalne küla.
Ta õppis Manitoba Ülikoolis ja Cambridge'i Ülikoolis ning töötas valdava osa oma karjäärist Toronto Ülikoolis.
Growtopia

Mängu sisu

Growtopia on MUD-tüüpi (Multi-User Dimension/Domain) mäng, st et kõik mängijad on koos ühes serveris. Mängu mõtteks on asjade kogumine, kasvatades selleks seemnetest puid. Kui puu on suureks kasvanud, tuleb seda korraks lüüa, et sealt asjad kätte saada. Selleks et üksinda vabalt mängida, tuleb kõigepealt luua endale oma maailm. Võimalik on käia ka teiste mängijate maailmades. Kõige hinnatumad asjad mängijatele on nn World Lockid, neid saab osta poest 2000 gemi eest. Growtopias saab osta ka riideid – 50 gemi eest. Mõnikord annavad teised mängijad ka asju.
Filipiinide lipp

Filipiinide lipp on Filipiinide riigi- ja rahvuslipp.
Selle kavandas Emilio Aguinaldo.
Lipu proportsioonid on 1:2.
Schultz

Schultz on saksapärane perekonnanimi.
Lõopistrik

Lõopistrik (Falco subbuteo) on pistriklaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). 
Eestis on ta üldlevinud harv haudelind.
Merendusetnoloogia

Merendusetnoloogia (inglise keeles marine etnology, vene keeles морская этнология) on teadusharu, mis uurib merekultuuriga seonduvat: näiteks rannarahva ja meremeeste elu, meresõidu traditsioone, paadi- ja laevaehitust.
1966 avati Kopenhaageni ülikoolis esimene merendusetnoloogia õppetool. Eestis pole vastavat õppetooli kunagi olnud, ent seda valdkonda on õpetatud ja uuritud etnograafia või merekultuuri osana.
Eesti merendusetnoloogiaga on tegelenud teiste seas Oskar Loorits, Gustav Ränk, Arved Luts, David Papp.
Eesti Näitlejate Liit

Eesti Näitlejate Liit (lühend: ENL) on Eesti kutselisi näitlejaid ühendav loomeliit, mittetulundusühing.
Eesti Näitlejate Liit on asutatud 8. märtsil 1993 ning on 3. mail 1917 asutatud ja 14. märtsil 1934 kinnitatud põhikirjaga Eesti Näitlejate Liidu õigusjärglane.
Aastast 2018 on Eesti Näitlejate Liidu esimees on Tõnn Lamp. 
Eesti Näitlejate Liidu kõrgeim juhtorgan on üldkoosolek, mis kutsutakse kokku iga kolme aasta tagant. Üldkoosolekutevahelisel ajal on liidu kõrgeim juhtorgan volikogu. Volikogu kinnitatakse üldkoosolekul osakondade esitatud kandidaatidest. Volikogusse kuulub vähemalt 2 esindajat igast osakonnast. Osakonna moodustab suurem teater, väiketeatrid kollektiivselt, vabakutselised. Juhatus kutsub volikogu kokku vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem kui kord aastas.
Üldkoosolekul valitakse liidu esimees ning täidesaatev organ juhatus (või otsustatakse juhatuse moodustamise printsiibid). Juhatus valib enda hulgast kaks aseesimeest ning koguneb vähemalt kord kuus.
Eesti Solistide Liit (asutatud 14. märtsil 2003) on Eesti Näitlejate Liidu alaliit.

Liikmesus

Eesti Näitlejate Liit kuulub Eesti Teatriliitu ning on Rahvusvahelise Näitlejate Föderatsiooni (FIA) liikmesorganisatsioon.
Francis Parker Yockey

Francis Parker Yockey (18. september 1917 Chicago – 16. juuni 1960 San Francisco) oli ameerika filosoof ja advokaat.
Tema tuntuim teos on "Imperium: The Philosophy of History and Politics", mille ta avaldas pseudonüümi Ulick Varange all 1948. aastal.
Ta sündis neljalapselise pere noorima lapsena Chicagos. Suure depressiooni ajal kolis perekond oma varasemasse elukohta Ludingtoni Michigani osariigis. Vanemad kasvatasid Yockeyt inglise kõrgkultuuri vaimus. Ta oli andekas klaverimängija.
Daile

Daile on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2542. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Daile 11 naisel.
Rootsi Wismar

Varajane ajalugu

Rootsi-Poola sõja ja Kolmekümneaastase sõja järel kontrollis Rootsi ulatuslikku osa Läänemere lõunarannikust, seahulgas Pommerit ja osasid Liivimaast ning Preisimaast. Rootsi okupeeris Wismari esimest korda 1628. aastal ja sõjaline okupatsioon muudeti täielikuks valitsemiseks Augsburgi rahuga.
Peale seda kui Wismaris asuvas Fürstenhofi nime kandvas hoones seati sisse kuninglik Wismari tribunal (Wismarska tribunalet), sai linnast kiiresti kõigi Rootsi Saksamaa aladel asunud valduste administratiivne keskus. See tegi vajalikuks Wismari kaitserajatiste ülesehitamise ja seda tööd määrati juhtima feldmarssal Erik Dahlbergh. Tööde tulemuseks olid täiesti kinnised kaitsevallidega kaitserajatised, mis moodustasid tõhusa igakülgse kaitsesüsteemi - süsteemi, mis vastas tollal kõige uuematele nõuetele ja mida seetõttu täiustati suure efektiivsusega. Säilinud on nende kindlustuste riismeid ja seda muuhulgas linna Lindengarten'i nime kandvas osas, vana Wismari müürist idas.
Aastast 1654 moodustasid mainitud kaks eksklaavi (Neuklosteri linn ja Poeli saar) osa kuninganna Kristiina elatusmaadest (underhållsländer).

Põhjasõda

Aastatel 1700-1721 peetud Põhjasõja ajal okupeeris Wismari Taani, Preisi ja Hannoveri vägedest koosnev koalitsioon. Selle tulemuseks oli linna üksikasjaliku kaitsesüsteemi hävitamine. Peale seda kui Fredriksborgi rahu Taani-Norra ja Rootsi vahelise sõja lõpetas, läks Wismar taas Rootsi kontrolli alla. Ent kuna Rootsi oli kaotanud mitu selle lähedal asuvat valdust (nagu Bremen-Verden) oma rivaalidele, hakkas Wismari tähtsus langema, kuna sellest sai suurema keskuse asemel pigem Rootsi eelpost.

Rootsi valitsemise lõpp

Aastal 1803 pantis Rootsi nii Wismari linna kui ka Wismari piirkonna muud Rootsi valitsemise all olnud alad 1,258 miljoni riigitaalri eest Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonnale, jättes endale siiski väljaostmise õiguse peale 100 aasta möödumist. Sellest Rootsi õigusest tulenevalt ei olnud Wismar Mecklenburgi maapäeval esindatud kuni aastani 1897. Aastal 1903 ütles Rootsi lõpuks oma nõuetest linnale lahti.

Arhitektuur

Mitmed Wismari kõige omanäolisemad hooned ehitati just ajal, mil piirkond kuulus Rootsile. Rootsi ehitusstiilid segunesid meetoditega, mis olid valdavad ajal, mil linn kuulus Hansa Liitu, et luua Saksamaa ja Poola Läänemere rannikule ainulaadne arhitektuuriline motiiv. Tänu sellele, et säilinud on nii Hansa Liidu kui Rootsi valitsemise aegset arhitektuuri (tellisgootikat), on Wismari ja Stralsundi linnad kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Ellamaa–Lehetu tee

Ellamaa–Lehetu tee (registrinumbriga 11179) on 5,4 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas, Ellamaa ja Lehetu külades. 
Tee saab alguse Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee kolmekümnendal kilomeetril. Tee lõpeb Turba–Lehetu tee viiendal kilomeetril. 
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 5 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee katte ja tee klassi kohta andmed puuduvad. Liiklussagedus teel pole teada. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Paatsa kurisu

Paatsa kurisu (ka: Mägedeniidu kurisu, Mägeniidi kurisu) on kurisu Saare maakonnas Saaremaa vallas Paatsa küla lähedal.
Kurisu läbimõõt on 25 m. Kurisusse suubub kraav, mille vooluhulk on 5–15 l/s.
Valdeko Viru

Valdeko Viru (13. märts 1925 Pärnu – 5. jaanuar 2006 Tartu) oli eesti dirigent ja helilooja.
Aastatel 1939–1943 õppis ta Tallinna konservatooriumis klaverit Aino Kõrbi ja Artur Lemba juhendamisel. 1944. aastal lõpetas ta Viljandi 2. Gümnaasiumi. 1949. aastal lõpetas Tartu Muusikakooli muusikateooria ja kompositsiooni eriala Johannes Bleive klassi. 1967. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni eriala Eugeni Kapi klassi.
Aastatel 1944–1946 töötas Viljandis Ugala teatri orkestris ning Viljandi kultuurimajas naiskoori juhina ja klaverisaatjana.
Töötas aastaid Vanemuise teatris, 1946–1950 ja 1967–1969 kontsertmeistrina, 1950–1958 koormeistrina, 1958–1967 muusikaala juhatajana, 1969–1991 dirigendina. Aastatel 1966–1996 oli ta paralleelselt Tartu Muusikakooli muusikateoreetiliste ainete õpetaja.
Ta on kirjutanud koorimuusikat, sümfoonilist muusikat ning instrumentaal- ja vokaalkammermuusikat.

Isiklikku

Tema vend oli Atko-Meeme Viru.
Mats Piho

Mats Piho (sündinud 20. jaanuaril 1990 Võrus) on eesti suusahüppaja.
2008. aastal sai ta juunioride maailmameistrivõistlustel suusahüpetes 14. koha.
Naistenõges (perekond)

Naistenõges (Nepeta) on taimeperekond huulõieliste sugukonnast.
Perekonda kuulub umbes 250 liiki.
Eestis kasvab sellest perekonnast harilik naistenõges (Nepeta cataria).
Aadussoo

Aadussoo on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadussoo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson (1937. aastal Pärnus), Adosohn (1937. aastal Pärnus) ja Adoson (1936. aastal Torgu vallas).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadussoo Eestis 27 mehel ja 23 naisel.
Antonio Rosmini

Antonio Francesco Davide Ambrogio Rosmini Serbati (24. märts 1797 Rovereto, Trento provints  – 1. juuli 1855) oli itaalia filosoof.
Ta oli Pier Modesto ja Giovanna dei Conti Formenti di Biacesa del Garda teine poeg.
Ta lõpetas Padova ülikooli õigusteaduse ja filosoofia alal ning ta ordineeriti 1821 Padovas preestriks.
Tal tekkis sügav kalduvus filosoofiale, milles teda julgustas Pius VII.
Aastal 1826 siirdus ta Milanosse, kus tal sugenes lähedane  Alessandro Manzoniga, kes tema kohta hiljem ütles: "ta on üks kuuest või seitsmest vaimust (intelligenze), kes kõige rohkem austavad inimsust (umanità)."  Tema kirjutisi imetlesid teiste seas ka  Niccolò Tommaseo ja Vincenzo Gioberti, kellest samuti said tema sõbrad.
Aastal 1830 asutas ta Domodossolas Istituto della Carità kongregatsiooni, mille liikmeid hakati nimetama rosminiani. Uue kongregatsiooni põhikirja, mis sisaldus raamatus, mida Rosmini kogu elu  välja andis, kiitis 1839 heaks   Gregorius XVI.
Rosmini kuulutati 18. novembril 2007 õndsaks.

Tsitaat

„Inimese isik on kohalolev (sussistente) inimõigus.“
 – Antonio Rosmini
Ēdole mõis

Ēdole mõis (Ēdoles pilsmuiža, saksa keeles Edwahlen) on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Ēdole vallas Ēdoles.
Ēdole mõis oli aastatel 1561–1920 von Behride pere valduses. Pärast võõrandamist on lossis olnud invaliidide hooldekodu. Tänapäeval on loss eravalduses. Nii loss, seda ümbritsevad kindlustised kui ka mõisa park on kultuurimälestistena riikliku kaitse all.
Praeguse lossi rajamist alustati 13. sajandil, kus see oli osa Ēdole piiskopilinnusest. Aastail 1835–1841 ehitati loss ümber uusgooti stiilis hooneks. Aastal 1905 sai loss tules kannatada, nii et aastail 1906 ja 1907 seda taastati. Vaatamata muudatustele fassaadis säilitati siiski endine arhitektuuristiil. Uued rekonstruktsioonitööd algasid lossis aastal 2014.
Peahoone ümber asub 7,5 hektari suurune vabakujundusega park. Eksootilisematest puuliikidest kasvavad seal euroopa nulg ja siberi nulg, valgemänd, mägivaher, hobukastan, pensilvaania saar, läänepärn, suurelehine pärn, hõbepärn, ungari sirel, magus kirsipuu, verev viirpuu, harilik pöök, must leeder, hõbehaab. Parki liigendab tiikide süsteem.
Pikk tänav (Tapa)

Pikk tänav on tänav Tapal.
Tänav saab alguse raudteejaama lähedalt Tapa Ristija Johannese kiriku juurest (Pikk tn 1), suundub esmalt edelasse ja pöörab umbes 350 meetri pärast kagusse. Tänav lõppeb linna piiril ja kokku on selle pikkus 2,2 km.
Tänav sai nime 1937.
CANTAT-1

CANTAT-1 (Canadian Transatlantic No. 1) oli esimene kahest Kanada transatlantilisest allveetelefonikaablisüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja ja see ulatus Obani kuurortlinnast Šotimaal kuni Corner Brookini Newfoundlandi saarel. Liinid olid kasutuses 1961. aastast kuni 1986. aastani.
Zújari jõgi

Zújari jõgi (hispaania keeles río Zújar) on jõgi Hispaanias, Guadiana kõige veerikkam vasakpoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 214 km, valgla 8508 km².
Ta saab alguse Córdoba provintsis Fuente Obejuna lähedal La Calaveruelas 733 m kõrgusel merepinnast. Ta voolab Córdoba provintsi ja Badajozi provintsi piirijõena põhja poole. Cabeza del Buey lähedal suubub temasse paremalt Guadalmezi jõgi. Seejärel pöördub jõgi loodesse ja läbib la Serena veehoidla, mis on Hispaania suurim veehoidla. Pärast Zújari veehoidlat voolab jõgi mõned kilomeetrid lääne suunas ning suubub siis Villanueva de la Serena lähedal Guadiana jõkke.
Hansakollane

Hansakollane, ka asokollane on rühm sünteetilisi orgaanilisi asovärvil põhinevaid värvipigmente, mida toodetakse naftatööstuse toorainetest. Kasutatakse õli-, akrüül- ja akvarellvärvides.
Esimene patenteeritud hansakollane on värvainete indeksis tähistega PY1 (Pigment Yellow 1) ja CI 11680, CAS-numbriga CAS 2512-29-0. Hilisemad parandatud variandid kandsid tähiseid PY3, PY5 ja PY10. Tänapäeval kasutatakse sama nime all viimast parandatud omadustega toodet värvainete indeksi tähisega PY74 (Pigment Yellow 74) ja 11741, CAS-number CAS 6358-31-2.
Eesti kaubandusvõrgus leiab värvi müügil hansa kollase  ja azo kollase nime all, aga ka erinevatelt tootjatelt erinevate nimetuste all nagu Cadmium Yellow Hue, Chrome Yellow Hue, Permanent Yellow, Process Yellow, Jaune Primaire, Winsor Yellow, Azo Yellow, Sahara Yellow jt. Hansakollane on odav ja keemiliselt stabiilne asendaja varem kasutusel olnud anorgaanilistele pigmentidele, mis on kalliduse, mürgisuse või keemilise ebapüsivuse pärast käibelt kadunud. Pigmenti pole mainitud Eestis enne kui 21. sajandil, võib oletada, et see jõudis siinsele turule alles pärast nõukogude perioodi lõppu.

Omadused

Hansakollase valguskindlus on sarnane kaadmiumkollase omale, vaid suures lahjenduses väheneb värvi valguskindlus. Värvus varieerub eredast sidrunkollasest kuni punakaskollaseni. Värvitugevus ja kattevõime on olenevalt värvi kvaliteedist ja tootmisprotsessist hea või koguni väga hea. Pigment on vastupidav hapetele ja alustele. Märgumisvõime pole kõige parem ja vesilahustuvate värvide jaoks toodetakse hansakollast valmistehtud pastana.

Ajalugu

Hansakollane oli esimene kunstivärvide tarbeks sünteesitud orgaaniline värvipigment, mis ei baseerunud mõnel orgaanilisel lakil. Pigmendi sünteesis keemik Hermann Wagner ja tõi turule ettevõte Hoechst AG 1909. aastal. Esimene turule toodud hansakollane pidi asendama mürgise kroomkollase, sõna hansa pakkus nimesse tootja ise. Hansakollane on tüüpiline monoasoühend, mille puhul on molekulis kromofoorne asorühm -N=N-.
Kunstnikud hakkasid hansakollast entusiastlikult kasutama juba alates 1920. aastatest, pärast selle jõudmisest laiatarbemüüki 1915. aastal. Dokumenteeritud on selle erekollase värvi kasutamine Pablo Picasso Dora Maari portreedes (1938), Jackson Pollocki töös "There Were Seven in Eight" (1945), Yves Kleini maalis "Monochrome Orange" (1955) ja Sigmar Polke maalis "Treppenhaus" (1982).
UTC

UTC (lühend inglise keelest Universal Time Coordinated) on alates 1972. aastast kehtiv maailmaaeg. See koordineeritud maailmaaeg asendab varem kasutusel olnud Greenwichi kohalikku keskmist päikeseaega GMT (Greenwich Mean Time).
UTC-aeg on ühtlasi nullmeridiaanile vastav vööndiaeg ehk nn Lääne-Euroopa aeg.
UTC-aja signaale edastatakse analoograadiosaatjate kaudu igal täistunnil, kusjuures uus tund algab kuuenda piibi algushetkel. Raadiosignaalide digitaalse edastuse korral (näiteks netiraadios) saabuvad ajasignaalid mitmesekundise viivitusega. Internetis edastavad täpset aega ajaserverid võrguaja protokolli järgi.
Eesti kirjakeel

Eesti kirjakeel on allkeel, mida kasutatakse kogu eesti keele alal; sellises tähenduses vastanduvad talle kohamurded. Mõnede käsitluste järgi võidakse "eesti kirjakeele" all mõelda ka kirjutatud eesti keelt vastandades talle suulist eesti kirjakeelt.
Eesti kirjakeelt normeerib õigekeelsussõnaraamat (ÕS), mida Eesti valitsuse ülesandel koostab Eesti Keele Instituut.
Nikolai Mištšanski

Nikolai Mištšanski (ukraina Микола Мищанський;  28. november 1954 – 23. märts 2011) oli Nõukogude Liidu kabetaja, rahvusvaheline suurmeister. Pärit Ukrainast, elas ta 1980. aastate keskpaigast saati Usbekistanis. Ta ol maailmameistrivõistluste medalist (pronks 1980) ning kahekordne NSV Liidu meister rahvusvahelises kabes 1980 ja 1985. NSV Liidu meeskonna koosseisus võitis ta 1986. aastal kabeolümpia. Ka võitis ta 1971. aastal esimesed mitteametlikud ja 1972. aastal esimesed juunioride maailmameistrivõistlused.
5. liin

5. liin on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.

Ajalugu

Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. 
Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1., 2., 3., 4., 5. liin) ning Sepa ja Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa tüüpi 12 m² korterit.
Kulturkampf

Mõistega Kulturkampf ('kultuurivõitlus') tähistatakse Saksamaal Otto von Bismarcki valitsetud Preisi Kuningriigi (hilisema Saksa Keisririigi) ja paavst Pius IX aegse katoliku kiriku vastuseisu. Konflikt kestis ametlikult 1871–1887.

Bismarcki meetmed

Vastasseisu alguseks peetakse 1871. aasta juulit, mil riigikantsler Otto von Bismarck likvideeris liberaalide toetusega Preisi kultuuriministeeriumist roomakatoliku ametkonna. Novembris keelas ta preestritel poliitiliste sõnavõttude pidamise. Järgnevalt kehtestati Bismarcki juhtimisel veel mitmeid korraldusi, mida võib näha katoliku kiriku vastu suunatuna.

Konflikti lõpetamine

Kulturkampf '​i lõpetamine algas 1878. aastast pärast paavst Pius IX surma.
Selleks ajaks ei olnud Bismarck saavutanud kõiki soovitud eesmärke. Üheks põhjuseks oli protestantide vastuseis tsiviilabielule ja riiklikule koolikorraldusele. Ka liberaalid nägid Bismarcki meetmetes põhiõiguste ohustamist. Kuna Bismarck soovis 1878. aastal Riigipäevas läbi suruda sotsiaaldemokraatide vastast seaduseelnõud ning vajas selleks liberaalide toetust, oli ta valmis kirikuvastaseid meetmeid lõdevandama.
Uue paavsti Leo XIII tulekuga hakkasid ka Preisimaa suhted Vatikaniga soojenema. Diplomaatilised sidemed taastati suvel 1882. 1886 ja 1887 vastu võetud "Rahuseadused" (saksa keeles Friedensgesetze) viisid konflikti lõpetamiseni. 23. mail 1887 kuulutas Leo XIII ametlikult lõppenuks.
Väike tänav (Viljandi)

Väike tänav on tänav Viljandis.
Tänav saab alguse Mäe tänavalt, ristub Eha, Õuna ja Posti tänavaga ning lõpeb Carl Robert Jakobsoni tänaval.
Tänava pikkus on 374 m.
Mindaugas Survila

Mindaugas Survila (sündinud 4. veebruaril 1983) on leedu bioloog, kinorežisöör ja filmioperaator.
Ta on lõpetanud Vilniuse Ülikooli ökoloogia ja keskkonnateaduste magistrina 2007. aastal.
1959. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1959. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 2. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 21. veebruaril Courmayeuris Prantsusmaal.
Rahvakohtunik

Rahvakohtunik on õigusemõistmises osalev isik, kellele on antud asja arutamisel mõningaid kohtunikuga võrdseid õigusi.
Orest Ostrogradski

Orest Ivanovitš Ostrogradski (5. detsember 1868, Brovarki – 26. juuli 1915, Tartu) oli õigusteadlane.
Õppis Kiievi Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis finantsõiguse eradotsendina 1895-1913.
Struktuurianaloog

Struktuurianaloog ehk analoogühend ehk keemiline analoog ehk lihtsalt analoog on keemias kasutatav mõiste ühendite kohta, millel on mudelühendiks valituga sarnane struktuur, kusjuures üks (või ka mitu) aatom(it) või aatomite rühm(a) on asendatud mingi teise aatomi või rühmaga.
Näiteks kui (tuntud) orgaanilises ühendis on mingi vesiniku aatom asendatud metüülrühmaga, siis nimetatakse viimast metüülanaloogiks.
Orgaanilises keemias tähendab struktuurianaloog enamasti ühendit, milles üks (või ka mitu) vesiniku aatom(it) on asendatud alküülrühma(de)ga (nimetatakse alküülanaloogideks). Tihti vaadeldakse looduslike ühendite struktuurile lähedasi ühendeid analoogidena. Ravimite väljatöötamisel testitakse tavaliselt suurt hulka struktuurianalooge optimaalse toimeaine leidmiseks. Looduslike suhkrute analoogid, kus hapniku aatom suhkru molekuli tsüklilises osas on asendatud metüleenrühmaga (–CH₂–), nimetatakse karbosuhkruteks ehk karboanaloogideks ehk süsinikanaloogideks.
Analoogühendid on ka näiteks furaan (C₄H₄O) ja tiofeen (C₄H₄S).
Struktuurianaloogid on ka funktsionaalrühmade poolest erinevad, kuid süsinikskeletilt sarnased ühendid. Viimasel juhul oleks sobivam kasutada mõistet derivaat, ehkki nende mõistete kasutamisel esineb ebajärjekindlust.
Metüleenrühm on see lüli, mille võrra erinevad üksteisest enamuse homoloogiliste ridade naaberliikmed. Tihti kasutatakse eesliidet "homo-", mis näitab, et tegu on võrdlusühendi homoloogiga. Seda kasutatakse triviaalnimetuses, näiteks homosidrunhappe molekulis on üks metüleenrühm (-CH₂-) rohkem kui sidrunhappe molekulis; samuti sisaldub homoallüülses rühmas üks metüleenrühm rohkem kui allüülrühma puhul.
Märkus. Funktsionaalanaloogid on sellised ühendid, millel on sarnased olulised omadused ühendi struktuurist olenemata: füüsikalised või keemilised või bioloogilised või farmakoloogilised omadused.

Näide

TA Keemia Instituudis aastatel 1960–1990 töötati välja ja juurutati pooltööstuslikul katseseadmel kallihinnaliste terpenoidsete produktide – jonooni ja metüüljonoonide süntees isopreenist varieerides teist lähteainet. Sünteesi protsessis moodustusid analoogühendid kõigis viies põhietapis: 1) isopreeni telomerisatsioonil (SnCl₄ juuresolekul) kolme allüülset tüüpi kloriidiga nagu 1-kloro-3-metüül-2-buteeni või 1-kloro-2,3-dimetüül-2-buteeni või ja 2-kloro-4-metüül-3-penteeniga saadakse komplitseeritud produktide segud, millest 2) Sommelet’ reaktsiooni abil eraldatakse primaarsete allüülsete kloriidide kompleks urotropiiniga, mille 3) hüdrolüüs annab vastava aldehüüdi, mille 4) kondensatsioon atsetooniga annab pseudojonooni või selle metüülanaloogid, mille 5) tsüklisatsioonil happelise katalüsaatoriga (H⁺ või BF₃) saadakse jonoon või 5-metüüljonoon (ehk iroon) või 4-metüüljonoon. Jonoonid ja metüüljonoonid on tsüklohekseeni derivaadid, millel külgahelas on okso-rühm.
СН₂=С(СН₃)–СН=СН₂ + CH₃–С(СН₃)=СR¹–СHR²–Cl → → → → СН₃–С(СН₃)=СR¹–СHR²–CH₂–С(СН₃)=СН–CH=CHCO(СН₃) → isomeersed jonoonid (R¹, R² = H) või isomeersed 5-metüüljonoonid (R² = H ja R¹ = Me) või isomeersed 4-metüüljonoonid (R¹ = H ja R² = Me).
Ville-Markus Kell

Ville-Markus Kell (28. juuli 1960 – 18. september 2014) oli eesti helilooja ja pedagoog.
Kell on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria erialal 1978. aastal ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal Lepo Sumera õpilasena 1983. aastal ning on sellest ajast peale pidanud muusikaõpetaja ning kooli- ja kultuurijuhi ametit.
Kell on töötanud Eesti Raadios helirežissöörina (1980–1984), õpetajana Nõmme Lastemuusikakoolis (1983–1985), Tallinna Muusikakeskkoolis (1987–1989), Raasiku Põhikoolis (2003–2004), Lasila ja Võsu Põhikoolis (2004–2005).
Ta on olnud Tallinna Polütehnilise Instituudi Üliõpilasklubi kontsertmeister (1987–1989), Eesti Raadio segakoori direktor (1989–1993), Orkester Akademie Hamburg projektijuht (1989), Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri direktor (1994–1998), Kõrvemaa Muusikakooli direktor (1999–2001) ja Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli direktor (2001–2003), Loksa kultuurikeskuse juhataja (2004–2005), Väike-Maarja valla rahvamaja direktor (2005–2011) ning aastast 2012 oli ta Mustvee Kultuurikeskuse juhataja.
Kella loomingusse kuuluvad kaks sümfooniat, instrumentaalkontserte, kaks saksofonikvartetti, tromboonikvartett, vokaalkammermuusikat ja koorilaule. Tema teoseid on esitanud Noorte Filharmoonia, Jaan Tamme nimeline kvintett, pianistid Risto Laur ja Marrit Gerretz. Tema muusika on kõlanud festivalil "Eesti muusika päevad".
Kiiu vald

Kiiu vald (Gemeinde Kyda) oli vald Kuusalu kihelkonnas Harjumaal.
Algul töötas Kiiu vallavalitsus mõisas. Kiiu esimene koolmeister hakkas täitma ühtlasi vallakirjutaja kohustusi.
1891. aastal liideti vallaga Valkla vald.
1900. aastal valmis uus paekivist vallamaja Pirsallika külas, kooli vastas Rihumäe‒Salmistu tee ääres. 1929. aastal kolis vallavalitsus sealt Kiiu mõisa, vabastades vanad ruumid kooli tarbeks.
1939. aasta valdade reformiga liideti Kiiu ja Kodasoo vald uueks Kuusalu vallaks.
August Jukk

August Jukk (28. september 1897 Härjanurme vald, Tartumaa – ?) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1922–1926 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Osales Vabadussõjas. 1934. aastal valiti ta Jõgeva alevivanemaks, kuid loobus ametit vastu võtmast. Alates 1935. aastast tegutses ta vandeadvokaadina Jõgeval.