Tootearendus

Ideede genereerimine

Selle etapi eesmärgiks on koguda võimalikult palju ideid ilma neile hinnanguid andmata. Protsessi võib kaasata huvigruppe, nagu ettevõtte kliendid ja töötajad, koostööpartnerid, hankijad, edasimüüjad jne. Ideede genereerimiseks kasutatakse mitmesuguseid loova mõtlemise tehnikaid, nagu näiteks ajurünnak, konkurentsiluure, ajutrustid, Delfi meetod, Kano kaardid, Triz-metoodika jne. Ideid võib hankida ka messidelt, seminaridelt, näitustelt ja väljapanekutelt. Faasi lõpus kogutakse ideed kokku ja süstematiseeritakse.

Ideede sõelumine

Selles etapis toimub ideede edasi arendamine, uurimine, järjestamine ja hindamine. Protsessi tulemusena valitakse üks tooteidee, mida arendatakse edasi tootekontseptsiooniks. Ideede sõelumiseks ja edasiarendamiseks võib kasutada erisuguseid meetodeid, lähtudes ettevõtte turundusstrateegiatest, ettevõtte käibe ja tulukuse miinimumtasemetest, põhiklientide vajadustest jne. Sõelumisprotsessid peaksid andma vastuse sellistele põhiküsimustele nagu “Kas see tasub end ära?”, “Kas toode võib end turul maksma panna?”, “On see reaalne?”.  Meetoditena võib kasutada „punktide kleepimist“, SWOT-analüüsi, PMI-analüüsi jne.

Kontseptsiooni väljatöötamine

Selle etapi eesmärgiks on valida välja toote parim kontseptsioon, mistõttu uuritakse võimalikult palju ühe tooteidee võimalikke kontseptsioone. Väljavalitud tootekontseptsioon peaks olema lahenduselt uudne, turul müüdav ja tooma ettevõttele tulu. Kontseptsiooni loomisel hinnatakse mitut ühel tooteideel põhinevat tootekontseptsiooni. Selles etapis toimub toote varane, esialgne tehniline arendamine ja kavandatakse testimine, kalkuleeritakse tootearenduseks vajalikud ressursid ning koostatakse esialgne äriplaan. Kasutatakse meetodeid, nagu kontrollitud ühtekoondamine (kontseptsiooni valimine lihtsa maatriksi abil), riskijuhtimine (5-sammuline riskijuhtimise protsess: tee riskid kindlaks, analüüsi neid, määra prioriteedid ja tee plaanid, lahenda riskid, jälgi riske), jõuvälja analüüs, uue tehnoloogia andmine masstootmisesse, Quicktime’i seminar. Kontseptsiooni väljatöötamise viimases osas toimub kontseptsiooni testimine – protsess, milles kasutatakse kvantitatiivseid meetodeid tarbijate reageeringute hindamiseks tooteideele enne toote tegelikku väljaarendamist ja turule laskmist. Meetoditest võib kasutada kvantitatiivset uuringut, kliendikeskset tootekavandamist (QFD), otsustepuu analüüsi, KANO mudelit, kaalumist ja hindamist.

Beeta ja turutestid

Toote testimine võib toimuda tootearendusprotsessi kõigis etappides – kontseptsiooni testimisena kontseptsiooni väljatöötamise lõpul, prototüübi- ja beetatestimisena prototüübi väljatöötamise lõpul või toote lõpliku testimisena tehnilise teostamise lõpul. Toote testimine koosneb kolmest komponendist: 1) testimisstrateegia koostamine (hõlmab sageli testimisjuhtumite loomist), 2) testimisplaani koostamine (sisaldab testimisjuhtumeid ja -protseduure) ja 3) testide läbiviimist. Testide tulemused kogutakse kokku. Insenerid hindavad kõiki testimistulemusi ja võrdlevad neid testimisplaanis kehtestatud testi läbimise kriteeriumidega. Kõik toote vead tuleb parandada, enne kui toode jõuab tehnilise teostuse ja tootmise etappi. Võimalikud meetodid: komponenditestimine, funktsionaalsuse testimine, kasutamiskõlblikkuse, integratsiooni ja süsteemi testimine, läbivtestimine, esitusvõime ja  installeerimise testimine, Alfa-testimine (seda teevad ettevõtte insenerid arendustöö lõppfaasis), Beeta-testimine (teevad lõpptarbijad peale arendustöö lõpetamist vahetult enne toote turule minekut), kiir-prototüüpimine ja tootearenduse testimine.

Toote masstootmisesse andmine

See etapp sisaldab suuri kulutusi – olenevalt tootest võib vaja minna uut tootmistsehhi ja seadmeid, tuleb tegeleda müügi ja reklaamiga. Teemad, millega sellel etapil peaks tegelema: turundusplaan, liftikõne, toode ühel lehel/reklaam, turustuskanalid, toote hinnakujundus, toote müügiedendus.