MAN mil gl

MAN mil gl (mil gl – militarisiert geländegängig – militaarne maastikuläbivusega) on Saksamaa autotootja MAN SE taktikaliste veoautode seeria.

Ajalugu

1964 otsustati Saksamaal uuendada armeeveokite parki, töötades välja uued ja nõuetekohased 2-, 3- ja 4-teljelised maastikuveokid. Ülesande mahukuse tõttu moodustas Liidu Kaitsetehnika ja Arenduse Amet (Bundesamt für Wehrtechnik und Beschaffung – BWB) vastava ühenduse, kuhu kaasati ettevõtteid.
12. augustil 1964 pandi paika nõuded uuele teise põlvkonna taktikalisele veokile. Hiljem neid nõudeid vähendati seoses NATO standardite kasutuselevõtuga ja seeriatootmise kallidusega. Näiteks kaotati ujuvuse ja mitut sorti kütusega töötamise nõue. Kokkuvõttes valmisid masinad, mis pidid suutma järgneda ratas- ja roomiklahingutehnikale maastikul ja läbida 1,2 m sügavusi veekogusid. 1975 kirjutati Bundeswehri ja MAN-i vahel alla tellimusleping esimestele uuete masinatele, mis saabusid tehasest 1976. Esimesed valminud masinad olid 10-tonnise kandevõimega.
7t veok on osalenud näiteks Pariisi-Dakari rallil.
Hiljem on uuendusena valminud kolmanda põlvkonna veokid, mis sarnanevad teise põlvkonna omadega, kuid uuendatud on seadmeid ja funktsionaalsust.

Tehniline kirjeldus

Mil gl seeria veokid on eriliste mugavusteta, kuid lihtsa ja üsna töökindla ehitusega. Maastikuläbivus on hea (sõltuvalt rehvimustrist) ja läbivust saab suurendada 4 rattaketiga.
Kõigil 2. põlvkonna mudelitel on reeglina sama jõuseade: õhkjahutusega, otsesissepritsega ja turbolaaduriga 12 800 cm³ V8 320 hj diiselmootor. Kütusepaak mahutab 270 ltr (+ reserv). Autodel on pidev tagavedu, lülitatav esisild või -sillad ja tagasildade diferentsiaali lukk. Teise põlvkonna veokitel on manuaalne käigukast konverter-hüdrosiduriga, mis võimaldab ühe käiguvahetuse vastavalt veojõu tugevuse muutusele.
3-kohalisel kabiinil on katuseluuk, mille kohale saab kinnitada 7,62 mm kuulipilduja pöördlafeti. Katuse külgmised nurgad-servad on "lõigatud", mahtumaks Euroopa raudteeveo gabariitidesse. Samuti on presendiraam alumisse asendisse lastav. Kabiini kütmine ja õhutus toimub diiselpuhuri abil, millega on 15-minutilise ettevalmistuse järel võimalik teha ka mootori eelsoojendust. Olemas on otse väljast avatavad õhusissevooluavad. Kui kabiini kõrvalistujate seljatugi üles keerata ja kinnitada, saab kabiinis magada 1-2 inimest. Lisaks tavatuledele on masinatel standardsed lahingutuled ehk maskeeritud tuled ja üks infrapunatuli.
Vintsiga autode raami parempoolsele küljele paigaldatud Rotzleri vintsi tõmbetugevus on 6,2 t ja trossi saab suunata piki raami nii ette kui ka taha. 10 t autol on varuroolivõimendi, mis saab sõidu ajal ülekande võlliga otse vahekastist. Kui auto mootor sõidu ajal ootamatult seiskub, on võimalik hõlpsalt rooli keerata kuni masina peatumiseni. Selle masina erisuseks on kohapeal seistes või aeglaselt sõites armatuurpaneelil pidevalt põlev roolivõimendi hoiatustuli. Samuti on 10 t autol tagumine udutuli.

Kasutus Eesti kaitsejõududes

2003 saabus Eestisse esimene partii Saksamaalt ostetud 155 mm suurtükiväepataljoni tehnikat, sealhulgas mõned MAN 4620 veoautod. Hiljem on masinaid kümnete kaupa juurde ostetud. Kasutusel on 3- ja 4-teljelised mudelid vintsiga ja vintsita. Masinate koguarv kaitseväes küünib üle 100 ja neid kasutatakse erinevates ülesannetes. MAN 4620 veoautosid on Eestis ka soomustatud kasutamiseks Afganistanis ja mujal kriisikolletes.
Kaitseväele on hangitud ka üksikuid 3. põlvkonna KAT1 mil gl veoautosid.