google/wiki40b huggingface dataset:
Jaapani aed

Ajalugu

Jaapani aed sai alguse 612. aastal, kui tollane Jaapani emissar külastas Hiinat ja sai inspiratsiooni Budistlikest elementidest koju naastes. Budistide aias oli kõigil elementidel oma usuline tähendus: rada tähendas valgustust, muld ja pinnas tähendas viljakust ja Budha mõistuse eest hoole kandmist. Kuigi Jaapan võttis vastu paar uut Budistlikku elementi siis ei loobutud ka oma religioonist Shintost, vaid põimiti mõlemad religioonid harmooniliselt kokku. Nii on Jaapani aia disainis näha mõlema usule viidatud elemente.

Elemendid

Jaapani aiaga käivad kaasas alati teatud elemendid, mis aias figureerivad. Kõikidel elementidel on ka alati sügavam tähendus, kui ainult dekoratiivne funktsioon.

Kivid, liiv ja kruus

Tänapäeval sümboliseerivad suured kivid mägesid ja kaljusid. Samuti kasutatakse kive ka ehitistes, sildades ja teeradades. Tiikide ja ojade joondamiseks kasutatakse väiksemaid kivimaterjale ja kruusa. Kuiva maastikuga Jaapani aias figureerivad ainult kivid. Suured kivid tähistavad mägesid, saari ja jugasid. Kruus ja liiv asendab vett.

Vesi

Jaapani aiast ei puudu kunagi vee-element (välja arvatud kuival maastikuga Jaapani aias). Tiik tähistab Jaapani aias merd,järve,tiiki või jõge looduses. Pealmiselt on veesilm asümmeetriline. Kosk tähistab aga inimese olemust:sünd, kasvamine ja surm.

Laternad

Laternad on erineva kuju ja suurusega ning on kogu Jaapani aiakujunduse ajaloos olnud üheks pealmiseks elemendiks. Laternad on tavaliselt kivist ja asetatud hoolikalt valitud kohtadesse, näiteks saartele, poolsaarte otstesse või märkimisväärsete ehitiste kõrvale ,kus nad näitavad valgust ning näitavad sealsete ehitiste esteetilist poolt.

Sillad

Sillad on jaapani aia ühed tähtsamad elemendid, mis liidavad omavahel kokku saared ja väiksed tiigid. Nad on tavaliselt ehitatud kas puidust või kivist, nind võivad olla kas kaarjad (soribashi) või lamedad (hirabashi). Mõnikord, kui nad olid osa templi aiast, värviti need punast värvi, järgides Hiina traditsioone, kuid enamasti olid nad värvimata.

Taimestik

Iga taim jaapani aias valitakse vastavalt esteetilistele põhimõtetele, et peita ebasoovitavaid vaatamisväärsusi, et olla teatud aia funktsioonide taustal või luua maaliline stseen nagu maastik maal või postkaart. Taimed, nagu vaher ja kirsipuud, valitakse tihti nende hooajaliste värvide järgi ning on paigutatud täpselt nii, et nende ilu välja paistaks. Samuti kasutatakse jaapani aedades palju sammalt.
Taimed on aedades hoolikalt ja läbimõeldult asetatud ning nende eest kantakse suurt hoolt, et nende ilu oleks püsiv. Puud, põõsad ja muruplatsid on trimmitud täpselt mõõtude järgi. Talvisel ajal kaitstakse puid ja põõsaid külmumise vastu õlekõrte ja riidega.
Marje Eelma

Marje Eelma (neiupõlvenimega Essenson; sündinud 23. aprillil 1978) on eesti fotograaf ja tarbegraafik.
Ta elab ja töötab Tallinnas. Aastal 2002 lõpetas Tartu Kõrgema Kunstikooli fotograafia erialal.
Wilkinsoni maakond (Georgia)

Ajalugu

Wilkinsoni maakond moodustati 11. mail 1803. aastal 29. Georgia maakonnana. Maakond sai nime Louisiana territooriumi esimese kuberneri James Wilkinsoni järgi.
Sulev Teinemaa

Sulev Teinemaa (sündinud 10. septembril 1947 Harju-Ristil) on eesti filmiajakirjanik.
Teinemaa lõpetas 1966. aastal Keila Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainsenerina ja 1991. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanikuna. 
Aastail 1971–1988 töötas ta H. Pöögelmanni nimelise Elektroonika Tehase inseneri ja büroojuhatajana, aastast 1988 on ta ajakirja Teater. Muusika. Kino filmitoimetaja.
Helene von Tiesenhausen

Krahvinna Helene von Tiesenhausen (vene: Елена (Лили) Павловна Тизенгаузен; 10. september 1804 – 13. september 1889) oli Venemaa keisri Nikolai I tütre, suurvürstinna Maria Nikolajevna, õuedaam, hiljem riigidaam.
Helene von Tiesenhausen sündis krahv Paul von Tiesenhauseni (1774–1864) ja krahvinna Julie Charlotte von der Pahleni (1782–1862) tütrena.
Helene von Tiesenhausen oli abielus Keisri Ihukaitsepolgu Ratsaväepolgu polkovniku, hilisema kindralleitnandi ja Peterburi komandandi Grigori Donets-Zaharževskiga (1792–1845; ru), kelle õde Jelizaveta oli Alexander von Benckendorffi abikaasa.
Pelgurand

Ajalugu

Pelgurand on tuntud ka nime Stroomi rand (Stromka) all. See on tulnud hoopis eemal, umbes praeguse Paldiski maantee ja Pirni tänava nurgal asunud oldermann Bengt Fromhold Strohmile kuulunud Strohmi kõrtsi (Strohmischer Krug) järgi.
Enne seda, kui Pelgurannast kujunes supelrand, käisid voorimehed seal oma hobuseid ujutamas ning seal liikus vabalt Kopli ja Pelgulinna karjapidajate kari. Rand tekkis Pelgulinna Kaunistamise Seltsi eestvedamisel. Ranna lähedal olnud liivaküngaste asemele rajati sirgete alleedega park. Algselt oli Pelgurannas ka 100 meetri pikkune supelsild, mis viis sügavamasse vette.
1939 nimetati Stroomi rand ametlikult Pelgurannaks ümber, aga Pelguranna nime oli kasutatud juba varem. See nimi on lühenenud Pelgulinna rannast. 2012. lubati Pelguranna rööpnimena ametlikult kasutada "Stroomi randa".
1936. aastal ehitati siia rannahoone (arhitekt Anton Soans). See põles maha 1950. aastatel. Randa ei korrastatud enam, ka Kopli lahe vesi reostus. 1950. aastate lõpul võeti kasutusele Klooga rand, siis jäeti Pelgurand üldiselt maha. Uuesti hakati Pelguranda kasutama 1980. aastate II poolel, ametlik kasutus lubati 1990. aastatel. 1998. aastal avati uus rannahoone.
Obinitsa

Ajalugu

Küla põhjaosas asuvad Sakalovapalo kääpad. On arvatud, et see võis olla matmispaik Põhjasõjas langenutele. Samas kõrval asub Obinitsa surnuaed.
20. sajandi algul rajati Obinitsa kool-kirik. 1950. aastal tuli käsk kirik sulgeda ning hoone anti täielikult koolile. Kohaliku preestri Vilemon Talomehe eestvedamisel ehitati seejärel kalmistu kõrvale Obinitsa Issanda Muutmise kirik. Tänapäeval pole kool-kiriku hoone enam kasutuses.
Obinitsas asuvas nn Kalju majas on paiknenud kauplus, külanõukogu kantselei (alates 1945), meierei, sidejaoskond, arstipunkt, raamatukogu ja rahvamaja ning sovhoosi kontor (1960–1995). 2004. aastal rajati hoonesse kunstigalerii Hal’as kunn.
Alates 1995. aastast tegutseb Obinitsas muuseum. Selle hallata on Obinitsa Seto Muuseumitarõ (asukohaga Obinitsas) ja seto kindlustalu ehk Luikjärve talu (Obinitsast 4 km kaugusel).
2007. aastal ehitati Obinitsa tsässon.
2008. aastani tegutses külas Meremäe-Obinitsa põhikool. Seejärel avati koolihoones Obinitsa külakeskus (raamatukogu, lasteaed, jõusaal, võimla, saun ja rendipinnad).
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.

Loodus

Küla idaosas asub Obinitsa järv. Paisjärve läbib Obinitsa oja ehk Tuhkvitsa oja. Järve vastaskalda lähedal Karamsina küla territooriumil asub Obinitsa liivakivipaljandis Obinitsa Juudatare nimeline koobas.

Rahvastik

Obinitsa külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 135 elanikku. 2000. aastal oli elanikke 240.

Soome-ugri kultuuripealinn

11. augustil 2014 valiti Obinitsa Helsingis peetud soome-ugri noorteühenduse MAFUN kongressil soome-ugri kultuuripealinnaks 2015. Koos Obinitsaga kandideerisid 25 miljoni soomeugrilase pealinnaks ka 64 000 elanikuga Veszprémi linn Ungaris ja 500 elanikuga Vuokkiniemi küla Karjalas Venemaal. Soome-ugri kultuuripealinna valiti teist korda. 2014. aastal oli selleks Udmurdimaal asuv Starõje Bõgi küla. Soome-ugri kultuuripealinna projekt on kavandatud rahvuspiirkondade arengu hoogustamiseks ja neist positiivse kuvandi loomiseks. Seoses Obinitsa nimetamisega 2015. aasta soome-ugri kultuuripealinnaks nimetas Seto Kongress 2015. aasta soome-ugri aastaks Setomaal.
Looduskaitsemärk

Looduskaitsemärk oli Eesti teenetemärk, mida anti loodushoiualaste teenete eest. Tegemist oli kõige haruldasema Eesti teenetemärgiga, mille kolme järku anti kokku 25 isikule, kusjuures I järguga toimus vaid üks autasustamine. 
Looduskaitsemärk asutati Vabariigi Presidendi poolt 27. veebruaril 1940 ja seda anti ainult üks kord, sama aasta 1. mail, Loodushoiu Nõukogu otsuse alusel 24. aprillist 1940. Kaks looduskaitsemärki määrati sama aasta 20. juunil, kuid neid ei antud tõenäoliselt kätte.
Loodushoiu Nõukogu oli esitanud Looduskaitsemärgi statuudi Vabariigi Presidendile kinnitamiseks 25. novembril 1939, pärast kaks aastat kestnud vaidlusi. Looduskaitsemärgi andmise korra kinnitas sotsiaalminister 14. aprillil 1940. 
On säilinud ka 1938. aastal A. Undriste poolt kujundatud Looduskaitsemärgi I järgu teenetemärgi proovieksemplar.
Heleduskõver

Heleduskõver on astronoomias graafik, mis näitab astronoomilise objekti heleduse muutust aja funktsioonina. Valgust mõõdetakse tavaliselt mingis sagedusvahemikus või -ribas. Heleduskõverad võivad olla perioodilised, näiteks varjutusmuutlike kaksiktähtede, tsefeiidide, teised perioodilised muutlike või tähevarjutusi tekitavate eksoplaneetide, või mitteperioodilised, nagu näiteks noovade, supernoovade või gravitatsiooniliste mikroläätsede sündmuse korral. Uurides heleduskõveraid koos teiste vaatlusandmetega, võib saada olulist informatsiooni muutlikkust põhjustava füüsikalise protsessi kohta või seada teoreetilistele ennustustele vaatluslikke piiranguid.

Muutlikud tähed

Muutlike tähtede näivate heledusete graafikuid ajas kasutatakse laialdaselt nende tähtede käitumise visualiseerimiseks ja analüüsiks. Kuigi muutlike tähtede liigitamist tehakse üha enam nende spektraalsete omaduste põhjal, siis nende heleduse muutuste amplituudid, perioodid ja korduvus on endiselt olulised tegurid. Mõned muutlike tähtede tüübid, nagu [[tsefeiid]]id on väga korrapäraste heleduskõveratega, perioodid, amplituudid, ja kõvera kuju on tsüklist tsüklisse täpselt samasugune. Mõndadel teistel muutlikel tähtedel, näiteks [[miriid]idel on mõnevõrra vähem korrapärased suurte amplituudidega (mitu tähesuurust) heleduskõverad, ning poolregulaarsete muutlike heleduskõverad on veel vähem korrapärased ning ka nende amplituudid on väiksemad.
Muutlike tähtede heleduskõverad annavad olulist infot heleduse muutlikkust põhjustavate füüsikaliste protsesside kohta. Varjutusmuutlike tähtede korral annab heleduskõver infot kaksiktähe komponentide suuruste suhte ja nende heleduste suhte kohta. Heleduskõver võib anda infot ka orbiidi ekstsentrilisuse ja tähtede kujude moonutuste kohta. Pulseerivatel tähtedel võivad pulsatsioonide amplituudid või perioodid olla seotud tähtede kiirgusvõimsusega ning heleduskõvera kuju võib viidata ka pulseerimise moodidele.

Supernoovad

Supernoovade heleduskõverad viitavad supernoova tüübile. Kuigi supernoovade tüüpe määratakse nende spektrite põhjal, on neil kõigil tüüpilise kujuga heleduskõverad. I-tüüpi supernoovade heleduskõverad on terava maksimumiga ja aeglase kahanemisega, samal ajal kui II-tüüpi supernoovad on vähem teravad maksimumiga. Heleduskõverad on kasulikud väga nõrkade supernoovade korral ja ka selleks, et määrata supernoovade alamtüüpe. Näiteks tüüp II-P (P nagu platoo) supernoovade spektrid on sarnased tüübi II-L (L nagu lineaarne) supernoovade spektritele. Need tüübid on eristatavad heleduskõvera põhjal, II-P supernoovade heleduskõverates on enne lõplikku heleduse kadu mitme nädala või kuu pikkune stabiilse heleduse periood.

Heleduskõvera inversiooni meetod

Heleduskõvera inversioon on matemaatiline meetod, mida kasutatakse pöörlevate objektide pinna modeleerimiseks nende objektide heledusmuutlikkuse põhjal. Seda meetodit saab kasutada täheplekkide või asteroidide pinna albeedo kaardistamiseks.
Vaivara Sinimägede Muuseum

Vaivara Sinimägede Muuseum on Narva-Jõesuu linnas Sinimäe asulas olev muuseum, mis tutvustab eelkõige II maailmasõja ajal toimunud Sinimägede lahinguga seotut. Muuseumis eksponeeritakse relvi, mundreid, sõdurite isiklikke esemeid, sõjaaegseid fotosid, vaenupoolte propagandaplakateid jne. Peale sõjatemaatika kajastab muuseum ka Vaivara valla ajalugu. Suurelt ekraanilt saab vaadata ajaloolisi filmi ja dokumentaalkaadreid.
Vaatamata raskele sõjateemale on väljapanekus mõeldud kõigile: kui täiskasvanud detailide uurimisele keskenduvad, on noorematel võimalik üht-teist oma käega katsuda ja proovida.
Muuseumist on võimalik tellida giiditeenust, mille retkejuhid ja giidid on piirkonda tundvad inimesed.
Muuseum paikneb Vaivara mõisa renoveeritud aidas ja sepikojas.
James Wyatt

James Wyatt (3. august 1746 Burton Constable – 4. september 1813 Marlborough' lähedal) oli inglise arhitekt, üks 18. sajandi viimase kolmandiku tähtsamaid inglise arhitekte. 
Oma karjääri alguses projekteeris ta uuspalladionistlikus klassitsistlikus stiilis. Hiljem pöördus ta üha rohkem uusgooti stiili poole. 
Kriitikud nimetavad teda Wyatt Lõhkujaks, pidades silmas tema rohkeid halastamatuid gooti stiilis katedraalide restaureeringuid ja täiendusi (näiteks Salisbury katedraal, Durhami katedraal ja Herefordi katedraal).
Teisseened

Teisseened (Deuteromycetes) on süsteemiväline takson (tihti hõimkond või kõrvalhõimkond), kunstlik rühm, kuhu on koondatud seeneliigid, mille sugulise paljunemise faas on teadmata ning mida seetõttu ei ole õnnestunud klassifitseerida teistesse seenerühmadesse.
On kirjeldatud üle 17 000 liigi teisseeni.
Kaldasammas

Kaldasammas (inglise abutment) on silla vm ehitise kaldaäärne tugisammas.
Nordalbingien

Ajalugu

Aastal 772 alustas frankide valitseja Karl Suur sõda saksidega, et vallutada maad Põhja-Saksa tasandikul. Annales regni Francorum järgi keeldus Vestfaali aadlik Widukind ilmumast 777. aasta Riigipäevale Paderbornis ja põgenes üle Elbe Nordalbingieni (või võib-olla edasi Taani kuninga Sigfredi õukonda). Isegi pärast Widukindi alistamist ja ristiusustamist aastal 785 jäid Nordalbingieni hõimud tõrksaks, kuni nad aastal 798 Bornhövedi lahingus frankide ja obotriitide ühendvägedega lõplikult alistati. Saksid kaotasid 4000 meest, 10 000 sakside perekonda küüditati Karolingide impeeriumi teistesse piirkondadesse. 
Alad Elbest põhja pool anti algul obotriitidele, samas Land Hadeln liidendati kohe. Siiski tungisid Nordalbingieni varsti taanlased ja alles Karl Suure poja Karl Noorema sissetung aastal 808 surus nad tagasi üle Eideri jõe. Järgmisel aastal püstitas keiser tänapäeva Itzehoe lähistele Esesfeldi kantsi ja kogu piirkond liidendati Frangi riigiga. Selleks, et kuningas Sigfredi järeltulija Godfredi juhitavale sissetungile vastu seista, rajasid frangid tõenäoliselt Taani margi, mis ulatus Eideri jõelt Danevirke kindlustusteni põhjas. Pärast kuningas Godfredi tapmist sõlmis tema järeltulija Hemming aastal 811 Karl Suurega Heiligeni rahu, pärast mida tähistas piiri Taani ja Frangi riigi vahel Eideri jõgi. Siiski jätkusid tülid mõlema poole vahel rohkem kui sajandi, kuni Ida-Frangi kuningas Heinrich Linnupüüdja alistas aastal 934 lõpuks kuningas Gnupa Taani väed Hedebys. 
Pärast Karl Suure surma aastal 814 anti Nordalbingieni saksidele armu ja nende maad tagastati neile obotriitidelt. Mitme allika kohaselt kavatses keiser luua Nordalbingieni  piiskopkonna eesotsas preester Heridagiga. See plaan jäi katki pärast Heridagi surma ja piirkond anti keiser Ludwig Vaga valitsemise ajal Bremeni ja Verdeni piiskopkondadele, kui Ansgar nimetati Hamburgi peapiiskopiks aastal 831.
Summa (Pärt)

"Summa" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1977. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 5-6 minutit. Teosest on Pärt hiljem (näiteks 1991) teinud mitmeid versioone.
ENIC

ENIC (European Network of Information Centres) on koostöövõrgustik, mis loodi UNESCO ja Euroopa Nõukogu ühisel algatusel eesmärgiga rakendada Lissaboni tunnustamise konventsiooni ning arendada kvalifikatsioonide tunnustamise praktikat ja poliitikat. ENIC-koostöövõrgu moodustavad Euroopa kultuurikonventsiooniga (European Cultural Convention) liitunud riikide vastavad riiklikud infokeskused. Infokeskused tegelevad välisriigi kvalifikatsioonide (diplomid, tunnistused, kraadid jt) hindamise, tunnustamisalase nõustamise ja kõrgharidusalase informatsiooni andmisega.
ENIC-koostöövõrk teeb tihedat koostööd Euroopa Liidu koostöövõrguga NARIC.
Eesti ENIC/NARIC Keskus (Akadeemilise Tunnustamise Infokeskus) on Sihtasutuse Archimedes struktuuriüksus ning kuulub Euroopa Nõukogu, UNESCO ja Euroopa Komisjoni koostöövõrkudesse ENIC ja NARIC.
Küljendamine

Küljendamine (ingl page layout) on laotud tekstiridadest, neist moodustatud veergudest, piltidest ja kujunduselementidest soovitud suuruse ja kujundusega lehekülgede  – küljendite – koostamine.
Küljendid on trükise vm dokumendi üksustena kasutusel tekstitöötluses, kuvamisel, printimisel ja trükivormi valmistamisel.
Haapsalu jaamahoone

Haapsalu jaamahoone on ajalooline jaamahoone endises Haapsalu raudteejaamas Läänemaal Haapsalus. Hoone on kultuurimälestis.

Ajalugu

Haapsalu historitsistliku jaamaansambli projekteeris 1904. aastal arhitekt K. Verheim ja see valmis 1907. aastal. Vaksalihoone pidi tulema kogu liini suursuguseim, kuna sinna rajati keisririigi raudteetavade kohaselt II klassi jaam. Ülipika fassaadiga kompleksi kuuluvad reisijatehoone, väikese torni ja varikatusega nn Imperaatoripaviljon ning neid ühendav katusealune. Lisaks kuuluvad vaksalikompleksi paljud abiehitised: pagasiait, platvormiga kaubaladu, veetorn, depoo, vedurite pöördsild, raudteelaste elamud ja muudm väiksemad abihooned.
Jaamahoone on renoveeritud ja suhteliselt autentsena säilinud tänaseni. Hoones tegutsevad Eesti Raudteemuuseum ja Haapsalu bussijaam.

Arhitektuur

Haapsalu jaamahoone on mitmeosaline hoonekompleks, mis koosneb tavareisijate plokist, Imperaatoripaviljonist ja neid ühendavast suurte
kaarakendega galeriist. Kogu ansambli seob funktsionaalseks tervikuks pikkuse poolest kuulus 216 m pikkune ooteplatvorm, mis tervikuna on kaetud katusega.
Reisijateploki arhitektuuris tõuseb esile risaliidina eenduv kellatorniga kivimaht, mille peasissekäik viib läbi hoone ulatuvasse üldisse ootesaali.
Telliskivist peakorpuse esinduslikkust toonitab neorenessanslik kellaga frontoon, samuti metallist sepisvõred katusel ja tornitipus. Stukklaega ja originaalkassaluukidega üldootesaalist jäävad mõlemale poole sümmeetrilised puidust majatiivad. Lõunatiivas asus katusest välja kasvava valguslaternaga ootesaal III klassi reisijatele koos puhvetiga, ootesaalist aga pääses jaamaülema kabinetti, ametnike kontoritesse, telegrafisti ruumi ning sandarmi valvetuppa. Põhjapoolne tiib majutas omaette tube daamidele, puhvetitega I–II klassi ootesaali ja kööki.
Imperaatoripaviljon oli mõeldud kasutamiseks üksnes keisrile või tema perekonnaliikmetele nende vastuvõtul ja ärasaatmisel. Teadaolevalt keiser impeeriumi tosina järelejäänud aasta kestel rongiga Haapsallu siiski ei jõudnud, küll aga toimetasid erirongid Haapsallu tsaariperekonna teisi liikmeid.

Asukoht

Jaamahoone asub Haapsalu linna lääneserval aadressil Raudtee 2.

Kultuurimälestised

Kultuurimälestiseks (nr 15396) tunnistas hoone ühes abiehitistega kultuuriminister 30. märtsil 1998.
Põltsamaa.info

Põltsamaa.info on Põltsamaa piirkonna uudiseid vahendav portaal.
Portaal alustas tegevust 2013. aasta oktoobris. 2014. aasta septembris oli sel 2000-3000 unikaalset kasutajat nädalas 
Portaali asutanud osaühing Meediapluss on seadnud eesmärgiks kujundada portaalist kõige olulisem Põltsamaa uudiste keskkond. Lisaks uudistele võib veebiväravast leida kuulutusi, ajaloo lühirubriigi ja pildigalerii.
Portaali loomiseks on kasutatud vabavaralist sisuhaldussüsteemi Joomla.
Parmlased

Kehaehitus

Parmud on keskmise suurusega või suured (kehapikkus 7–26 millimeetrit). Väliselt meenutavad nad suurepealisi jässaka kehaga kärbseid. Iseloomulikud on suured eredavärvilised silmad.

Eluviis

Parmud tegutsevad ainult päeval. Nad on aktiivsed maikuu lõpust kuni septembri keskpaigani. Eriti rohkesti on neid juuni teisel ja juuli esimesel poolel.
Parmude sigarisarnase kujuga vastsed elavad vees, enamasti põhjamutta kaevunult. Mõne liigi vastsed võivad ka veepinnal ujuda. Suurema osa liikide vastsed toituvad väiksematest organismidest, vaid kibunate vastsed on täiesti taimtoidulised. Nukkumiseks ronivad täiskasvanud vastsed kuivale, mõnikord lähevad nad veekogust üsna kaugele. Elutsükli pikkus on 1 kuni 3 aastat.

Parmude ohtlikkus

Paljude parmuliikide emased on tuntud agressiivsete vereimejatena, kelle pisted on väga valusad ja nad võivad rünnata kõikvõimalikke loomi roomajatest imetajateni. Ka inimest rünnatakse väga sageli. Kõige suuremad parmuliigid, näiteks veiseparm (Tabanus bovis), inimesi ei ründa. Isased parmud toituvad ainuüksi taimemahladest. Parmude sülg on küllalt mürgine, massilise esinemise korral võivad nad ohvrit tugevasti kurnata. Kuna parmud võivad verd imeda ka mõne päeva vanustelt korjustelt, võib juhtuda, et nad kannavad edasi igasuguseid haigusi.
Lisaks tavalistele parmudele (Tabanus) kuuluvad siia sugukonda veel ka kibunad (Chrysops), kes kirjude tiibade ja ereroheliste silmadega väga valusalt hammustavad putukad, ning sõgelased (Chrysozona), kes on väikesed hallikirjude tiibadega väga tavalised parmud, keda rahvasuus ka tohmuseks, pimeloomaks või lätlasteks kutsutakse.
Creutzfeldti-Jakobi tõbi

Creutzfeldti-Jakobi tõbi on harva esinev (üks haigestumine miljoni elaniku kohta aastas) neurodegeneratiivne haigus. RHK-10-s kodeeritakse seda haigust koodiga A81.0. Dementsus, mis tekib Creutzfeldti-Jakobi tõve tagajärjel, kodeeritakse RHK-10s koodiga F02.1.

Ajalugu

Haigust kirjeldas esimesena 1920. aastal Saksa neuroloog Hans Gerhard Creutzfeldt ja varsti pärast Creutzfeldti teine Saksa neuroloog – Alfons Maria Jakob. 1922. aastal nimetati haigus Creutzfeldti-Jakobi tõveks.

Tekitaja

Creutzfeldti-Jakobi tõve tekitajaks peetakse priooni, mis võib edasi kanduda nii pärilikult kui ka nakkuslikult.

Sümptomid

Haigusele on iseloomulikud järjest süvenevad ebakindel kõnnak, dementsus, mäluhäired, isiksuse muutused, hallutsinatsioonid, lihasetõmblused, lihasejäikus.
Võib esineda ka unehäireid, nägemishäireid, kõnehäireid, raskusi kõnest arusaamisega, peapiirkonna närvide halvatust, krambihooge.

Ravi

Aastal 2008 Creutzfeldti-Jakobi tõve põhjuslikku ravi ei tunta.

Prognoos

Prognoos elule on halb: haigus lõpeb tavaliselt surmaga 3–12 kuud pärast haigestumist.
Rannikuahelik

Rannikuahelik (inglise Coast Mountains) on mäestik Põhja-Ameerikas, osa Kordiljeeridest. Kulgeb loode-kagu sihis Vaikse ookeani rannikul, moodustab fjordranniku. Kõrgus kuni 4019 meetrit (Mount Waddington).
Ahelik on umbes 1600 km pikk ja keskmiselt 300 km lai.
Juice Leskinen

Juhani Juice Leskinen [juhani juise leskinen] (sünninimi Pauli Matti Juhani Leskinen; 19. veebruar 1950 Juankoski – 24. november 2006 Tampere) oli soome rokkmuusik, helilooja, luuletaja ja kirjanik.

Elukäik

Ta õppis Tampere keeleinistituudis inglise keele tõlgiks, kuid lõputöö jäi kaitsmata.
Muusikukarjääri alustas ta 1973. aastal koos Mikko Alatalo ja Harri Rinnega ansamblis Los Coitus Interruptus. Hiljem tegi Juice soolokarjääri, tema taustaansambliteks olid Slam ja seejärel Grand Slam.
Juice looming on jäänud ka Eurovisiooni lauluvõistluste ajalukku. Eurovisiooni lauluvõistlusel lauldi Juice loomingut kahel korral – 1981. ja 1982. aastal.
Eestlastele on enam tuntud Leskineni lugu "Eesti", mis avab soomlasele Eesti nii-öelda juicelikus stiilis.
Ta on kirjutanud laule ka teistele artistidele, näiteks soomekeelseid sõnu ansamblile Justament.
Juice on kirjutanud luuleread muu hulgas ka sõbrapäevapostmarkidele, mis ilmusid jaanuaris 2004.

Looming

Juice loomingus olid esikohal ennekõike laulutekstid, kuid ta on loonud ka palju laule nii endale kui ka teistele artistidele.
Ta võttis osa mitmetest lauluvõistlustest. Kõige sagedamini osales ta Soome estraadimuusika arendamiseks mõeldud võistlusel "Syksyn sävel".
Joel Madden

Joel Ryan Rueben Madden (sünninimi Joel Ryan Rueben Combs; sündinud 11. märtsil 1979) on pop-punkbändi Good Charlotte pealaulja. Tal on kaksikvend Benji Madden, kellega koos nad selle bändi 1996 aastal lõid.
Thamnodynastes

Levila

Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Leutsiin

Leutsiin (inglise leucine; lühend Leu või L) on α-aminohape, mille keemiline valem on HO₂CCH(NH₂)CH₂CH(CH₃)₂. Leutsiin kuulub asendamatute aminohapete hulka.
Martin Oja

Martin Oja on eesti filmikriitik, luuletaja ja semiootik.
1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid kolmandad kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 1991. aastal 23. augustist 1. septembrini Jaapanis Tōkyōs.