În loc de- a imbrăţişa întreaga situaţiune şi de a se gândi la o măsură pentru a consolida datoria flotantă întreagă prin o singură operaţiune , ministrul împarte medicamentul său în doze anumite ;
Pentru aceste cuvinte etc ... Acest considerent ciudat prin toată încurcătura în care lasă mintea auditorului , ne pare într’adever cel mai propriu pentru a ascunde cauzele votării apanajului .
Mai zică cineva că n’a sosit vremea de apoi .
« Gazeta Germaniei de Nord » , după cum ne comunică o depeşe a agenţiei Havas , scrie cu privire la alegerile englezeşti ; « Nu este probabil că viitorul cabinet liberal al Engliterii va urmări alte scopuri de căt cabinetul actual întrucât priveşte politica străină .
Am putut constata că , cu ocazia unei simple afaceri comerciale , în privinţa căreia e un adînc mister cum ea a degenerat într- o chestiune internaţională , unele puteri se înţeleseseră , între ele ca să exercite o presiune asupra şi în contra statului român .
E clar că nici unul , nici altul .
Amendamentul d-lui Fleva se votează , şi d. B. Boerescu declară că nu primeşte acest vot .
E foarte slab .
Ştirea despre demisia prinţului de Bismarck a provocat în acele părţi nişte lamentaţii mai tot aşa de sgomotoase ca şi rezultatul alegerilor englezeşti .
A se bucura de toate drepturile , dar a se sustrage , de e cu putinţă , de la toate datoriile este deviza lor şi pentru realizarea acestui princip au , ca nealte popoare , pururea aptitudinea unei organizări de dosire , de substituire , de ajutor mutual .
Aceasta de sigur nu va să zică că înţelegerea amicală stabilită între Austria şi Germania nu este reală şi serioasă , dar aceasta dovedeşte că toate combinaţiile pe care le lega de densa foile austro-ungare nu erau decât o ficţiune , ce s’a stins la cea d’întăi suflare a realităţii ... » TIMPUL , BUCUREŞTI , 4/16 APRILIE 1880 Ideea generoasă şi măntuitoare care a dat naştere Senatului , a fost desigur aceea de a preserva legislaţiunea de surprinderile ce i- o pot pregăti patimile momentane ale claselor , căci din suferinţele momentane , acute , însă adeseori fără nici o gravitate organică pentru binele societăţii şi prosperarea statului , resar naturile catilinare , cari le exagerează şi mai mult , aprinzând închipuirea şi exploatănd nemulţumirile , pentru ca « patrioţii noştri » să ajungă apoi a înflori prin localuri fasionabile , la umbra budgetului şi în speranţele recompenselor reversibile .
Ce ne pasă nouă ?
Noi avem o clasă de mijloc care — tocmai din cauza lipsei de apărare a muncii ei şi din cauză că , pe un teren steril pentru dezvoltarea generală , i s- a dat ocazia de a câştiga fără muncă , adecă pe acela al funcţionarismului şi al proletariatului condeiului , nu este în stare de a exercita controlul de care vorbim , nu este în stare a fi regulatorul exclusiv al vieţii publice .
Cum dar s’ar putea justifica nişte acte de aceeaşi natură astăzi sub un regim pretins constituţional , adică regim de control al întrebuinţării banilor publici , şi intitulat « Domnia Virtuţii » ?
aceste deliberări se vor fixa în perioade de timp foarte scurte .
N- are cineva într-adevăr decît să deschiză o teză de licenţă , s- asculte prelecţiuni la universităţi — esceptăm pe cele de matematică — să citească ziare şi broşuri , să citească proiecte şi paraproiecte de legi din Cameră , s- asculte discuţii în Adunări şi se va convinge că o numeroasă , foarte numeroasă clasă de oameni nu -şi întrebuinţează mintea la nimic alta decît la reproducerea de vorbe din cărţi străine , că propria muncă intelectuală se reduce la nimic .
Astfel , cu puţină cheltueală de fantazie , înşirând aceiaşi ţifră de 8,9 ori după olaltă se poate face un minunat budget ...
Mai întăiu legea compatibilităţii generale a statului prescrie că nu se poate cheltui un ban fără fonduri anume însemnate .
Camera a înlăturat partea întăia a acestei ingenioase combinaţiuni , a respins adecă combinaţiunea acoperirii deficitului budgetar prin sumele provenite de la casa de liquidare a obligaţiunilor rurale .
Răul fiind constatat şi nimeni , credem , nemaiavînd curajul de a- l nega , cată înainte de toate să ne dăm seamă de cauzele ce l- au produs .
să’mi dea desminţire .
Ei bine , acea Cameră a mărturisit întăiu că n’are fonduri şi nu mai mult decât peste o oră ea autorisează o cheltuială de 15,000,000 fără nici un fond corespunzetor .
Ba , la dreptul vorbind , nu trebue să fim încă mulţumitori d-lui C. A. Rosetti ?
În republică domneşte îndeosebi interesul individual , în genere interesul de partid .
E vorba de a se intenta procese de natură politică unor opozanţi , nemulţumiţi cu starea actuală de lucruri şi fiindcă nici un magistrat mai vechiu nu s’ar fi prefăcut în unealtă a guvernului roşu , s’au luat nişte tineri fără esperienţă şi fără săngele rece trebuitor unui judecător .
Ieri , la Hugues , a avut loc un scandal foarte regretabil .
Examinînd mai întîi starea noastră politică internaţională , constatăm cu înlesnire că nu numai toate atributele suveranităţii statului au fost cîştigate înainte de 1866 , ci asemenea că recunoaşterea unei dinastii ereditare era însăşi recunoaşterea suveranităţii reale a ţării — toate acestea fără nici un sacrificiu .
Curiozitatea de a cunoaşte natura Camerii dela 1868 nu e decât prea justificată şi într’adever deschizend « Monitorul » de atunci întempinăm în primele luni ale anului deja – în Martie – câteva scene pe care nu le putem califica altfel decât de înaltă prestidigitaţiune , precum nu le- ar fi făcut mai bine nici Bosco , nici Robert Houdin , nici Epstein , cu mica deosebire că aceste piese de prestidigitaţiune , făcute fiind de un funcţionar sau de un particular , ar cădea sub prescripţiunile art. 123-126 din Codicele penal , pe când , făcute de Cameră ... ar fi remas a se apreţia de factorii constituţionali .
Deşi nu putem cere ca miniştri dirigenţi să lipsească sesiunea întreagă din patria lor , totuşi se cuvine să credem , că participarea în consiliul federal ar trebui să fie pentru guvernele confederate un lucru destul de important , pentru ca să ia parte prin representaţi proprii , la şedinţe mai importante măcar .
Nu o dată în istorie se va confirma adevărul fabulei lui Meneniu Agrippa .
şi dacă marele vizir constituţional e să mai păstreze multă vreme puterea , la câte jucării parlamentare de felul acesta va mai asista opinia publică ?
Ce deosebire estremă între aceasta şi secularizarea mănăstirilor închinate — afacere de valori imobile de cîteva miliarde — care , deşi întîmpinase împotriviri puternice din partea unora dintre puterile subscriitoare ale Tractatului din Paris , totuşi autonomia noastră a ştiut atunci a se face îndestul de respectată — prin Cuza Vodă şi Negri — pentru ca să putem învinge acele greutăţi .
Demisiunea tuturor magistraţilor tribunalului Iaşi preocupă cu drept cuvent opinia publică .
Programul publicat în n- rul de ieri , asupra căruia vom reveni în deosebite rînduri , a răsărit din acest viu sentiment al contrazicerii între fond şi forme care se arată atît de deschis în toate fenomenele vieţii noastre publice . Chiar dacă epoca formelor goale , care domneşte de douăzeci de ani şi mai bine în ţările noastre , s- ar putea esplica , deşi nu justifica , prin cuvîntul „ epoca de tranziţiune ” , e evident că sarcinile cu care tranziţiunea ne- au încărcat cu asupra de măsură ne dictează în mod serios de- a ne întoarce de pe calea greşită , de- a privi în mod mai limpede starea adevărată a ţării , de- a judeca în mod mai limpede necesităţile ei .
A pune dar acest instrument gingaş al statului , acest reprezentant atît al vieţii istorice cît şi al armoniei intereselor unei naţii , la discreţia absolută a unui singur partid este periculos , mai cu seamă cînd elementul ponderator al unei clase de mijloc culte şi avute e reprezentat numai într- un mod rudimentar .
E prea adevărat că ideile noastre sînt adeseori escamotate şi anticipate de către aceşti adversari generis nullius şi că , pentru a se putea gera ei în adevăraţi proprietari ai ideilor noastre , ne taxează de reacţionari cu instincte medievale , adică ne numesc scară la Dumnezeu şi pod peste mare .
E drept că în acest period de ani aceste probe nu sînt repărţite în mod egal , că unii ani se deosibesc prin un mare prisos de putere intelectuală , bine întrebuinţat , alţii din contra prin o risipă puţin justificată a acelor puteri pe căi improductive , totuşi însă sumînd la un loc şi mărimile pozitive şi cele negative , găsim prin mijlocul cărărilor laterale cari s- au pierdut în pustiu calea generală a unui progres real , mai cu seamă pe terenul politic .
Nici aceasta n- a venit ex abrupto , în mod fragmentar , ca din senin , ci , ca toate tendenţele adevărate , a fost pururea prezentă şi întunecată numai uneori de nevoile momentului .
În aceeaşi zi s’au cerut votarea , în aceeaşi zi s’au trimis în secţiuni , s’au ales delegaţii , s’au designat raportorul , s’au făcut raportul şi s’au votat acele milioane .
Pentru ce anume demisionau aceşti stâlpi ai majorităţii ?
Deci , stabilind principiul fundamental că orice politică practică nu poate lucra decît cu elementele cari -i sînt date , iar nu cu cele pe cari şi le închipuieşte a le avea şi convinşi că idei şi interese , fie cît de diverse , sînt şi trebuie să fie armonizabile pentru ca statul să fie cu putinţă , nici înţelegem , nici avem vreo încredere în mişcări violente sau estralegale şi , mai puţin încă , în conspiraţiuni , deşi aceste din urmă s- au bucurat în trecut de o nejustificată glorie , de laurii pe cari cu uşurinţă -i plăsmuiesc gazetele , de aureola pe cari cei interesaţi o creează cu aceeaşi uşurinţă cu care cei dezinteresaţi o condamnă .
S’a lucrat apoi în secţiuni .
Negustorul caută , din mii de pieţe existente , pe aceea unde productele naţionale se pot desface mai cu folos , din miile de preţuri relative el caută preţul absolut al obiectului într- un moment dat .
Luni sau marţi se respăndi apoi sgomotul că dd .
Totuşi opoziţiunea , departe de- a voi să creeze guvernului dificultăţi şi voind a’l pune în poziţia de- a face faţă plăţii sumelor exigibile în curgerea anului 1880 , au făcut propunerea de- a se limita împrumutul la suma de 12 milioane pe cari le- au crezut suficiente a face faţă angajamentelor statului dacă se mai adaogă sumele ce urmează a se încasa de la foştii clăcaşi .
Căci , abstracţie făcînd de la milioanele de bani , de la miile de oameni căzuţi în bătălie , de la pierderea unei provincii , mai rămîne în paharul destul de amar băut pîn-acum drojdia asigurărilor formale din declararea de recunoaştere , asupra cărora nu ne- au luminat încă iluştrii oameni de la putere . n rezumat , politica noastră trecută , în privirea neatîrnării , se caracterizează în modul următor :
0 serie de fraze ieftene , copiate din gazete străine , din scriitori de a doua mînă , din discursurile unor politici trăiţi şi crescuţi în alte ţări , a înlocuit şi înlocuieşte încă în mare parte silinţa de- a învăţa singuri ; raţionamente străine , răsărite din alte stări de lucruri , înlocuiesc exerciţiul propriei judecăţi .
În afară şi Turcia se mănţinea prin acţiunea şi reacţiunea , prin echilibrul intereselor europene ; dar înlăuntru stările de lucruri erau şi sînt nemaipomenite .
Dar partizile au făcut mai mult decît atît : ele au înlăturat pînă şi controlul şefului statului care , pus prin Constituţiune mai presus de partizi , se bucură de toate acele prerogative constituţionale care-1 pun în poziţiune de- a controla escesele de putere ale miniştrilor săi şi astfel a face posibil şi binefăcător mersul regulat al regimului parlamentar .
Deja Regulamentul organic , ca legiuire unitară pentru amîndouă ţările , răsărită chip din iniţiativa rusească , dar din libera discutare a parlamentelor de atunci , era un liniament al unirii ţărilor .
După atăt timp şi după atăta frementare , biuroul pune la ordinea zilei pentru şedinţa din 3 Aprilie , acest proiect de lege , care trecuse prin secţiuni .
O asemenea conferenţă de ambasadori n’ar putea să -şi păstreze mult timp echilibrul faţă cu Reichstagul , eşit din alegeri generale , şi ideea constituţiei este tocmai ca acest echilibru să se manţină .
Nu trebuia să se uite însă , că pentru faptele săvărşite dela 64 până la 66 , s’a resturnat domnia lui Cuza , cel puţin acesta a fost pretextul pe cari s’a întemeiat mişcarea de la 66 .
Aceeaşi depeşe ne spune că Parlamentul german a aprobat la a treia citire paragrafele 1 şi 2 din noua lege militară , după cum se hotărîse dela a doa citire .
Dar a murit un Eliad în mizerie , un Bolintineanu în spital , un Negri în uitare şi sărăcie , respingând cu desgust , nu recompense , ci ceea ce i se cuvenea , dar a remas copii orfani şi veduve în urma celor căzuţi în resboi , dar o cărare nu duce la mormântul unui Mihai Vodă sau unui Mateiu Basarab , dar toţi oamenii cari au avut dragoste adâncă pentru acest popor , zac în ţărâna vitregă sub uitarea unei generaţii şi mai vitrege ?
Redeschizându -se şedinţa , s’a pus în discuţie proiectul de lege pentru subvenţionarea fabricei de la Chitila .
Apoi , dee-ni -se voie , e bună negustoria !
Împăratul a vizitat pe bolnav , şi a pus să se telegrafieze imediat celor doi fii ai cancelarului pentru a’i rechema lângă părintele lor .
În interesul dar a acelei posterităţi cătă să afirmăm că d. Giani n’a ştiut în genere ce zice – dovadă fraza cu nici un înţeles de mai sus – şi că într’adever mari sunt ...
« Românul » - cu acea rară lipsă de decenţă cu care ameninţa odinioară pe judecătorii însărcinaţi cu cercetare actelor de canonizare a cuviosului Warszawski – recomandă reprobării publice demisia magistraţilor , pe simplul cuvent că ministrul are dreptul de- a numi judecători pe ori-cine o pofti .
D. Dufaure a desaprobat acest chip de a proceda prin interpelare ;
D- lor au gusturi şi pofte aristocratice , şi neputându -le satisface prin o muncă onestă , recurg la ajutorul bugetului Statului , adică la punga poporului suveran .
Daca vom adăogi pe lîngă aceste inconveniente şi pe lîngă masa de funcţionari de care dispunea deja pînă acum guvernul şi pe cei creaţi în anii din urmă prin concentrarea în mînile sale a impozitului băuturilor , a monopolului tutunurilor , a administraţiei drumurilor de fier , fără , a mai face amintire de favorule ce pune la dispoziţiunea prozeliţilor săi ( precum arenzi , vânzări de proprietăţi şi întreprinderi operate pe o a cinchea parte a teritoriului statului ) , daca vom adăoga , pe lîngă toate acestea , manipularea fără control , augmentabilitatea discreţionară şi neconştiincioasă a unui buget a cărui cheltuieli sporesc în realitate , a cărui venituri se îmflă fără realitate , atunci nu mai rămîne nici umbră de îndoială că un regim constituţional aplicat în asemenea condiţii e o iluzie şi nimic decît o iluzie , o înşelăciune , o păzire a formelor curat esterioare , o ficţiune făcută după regula iudaică de- a păstra aparenţele şi a compromite cuprinsul , de- a păzi litera , de- a nimici spiritul Constituţiei .
se înşală miniştrii lipsiţi de orice forţă morală , căci în zadar se fălesc cu acele majorităţi din Cameră , cari în realitate nu sînt decît propriile lor creaţiuni , căci — mai presus de ele — simţul public indignat se deşteaptă , conştiinţa cetăţeanului subjugat la alegeri se revoltă , nemulţumirile şi agitaţiunile cresc din zi în zi .
Nu mai departe decât ieri , e Aprilie , s’a petrecut o altă faptă care dovedeşte înalta ponderaţiune cu care se urmează regulamentul acelui corp matur , o faptă comisă de sigur pentru privitorul nepesător din galerie şi din loje , dacă n’ar avea un caracter care să întristeze pe oamenii aciia cari nu văd în parlamentarism o simplă formalitate .
Articolul din « Norddeutsche AllgemeineZeitung » , semnalat de cătră Agenţia Havas » prin o depeşă de la 9 Aprilie , spune următoarele : Cine voieşte să vază păstrându -i -se consiliului federal , autoritatea ce i- o atribue constituţiunea , va împărtăşi cu noi dorinţa , ca acest consiliu să se ţină pe un nivel mai înalt de importanţă politică decât acela al unei conferenţe de ambasadori , după modelul vechiului consiliu federal .
E drept că prezentul , cu graiul lui viu , cu ambiţiile şi pretenţiile lui , e un advocat foarte elocvent pentru meritele sale , fie reale fie închipuite , faţă cu meritele unui trecut a cărui gură o astupă pămîntul .
I se ivise în ţările noastre un reflex , la început încă slab dar nefalsificat , al înaltei culturi şi lipsei de prejudiţii a secolului al XVIII -lea , reflex care avea caracterul acelui secol : un raţionalism strălucit şi spiritual , lipsit de cunoştinţe pozitive .
Din capul locului cată să negăm că ar fi existat în ţările noastre o reacţiune în senzul feudal al cuvîntului .
După cum aflăm , întreg tribunalul de Iaşi şi- a dat demisiunea mai de- ună-zi din cauză că d. ministru de justiţiei a numit pe d. Simionescu preşedintele tribunalului Tutova , ca prim- preşedinte , şi pe d. Sion ca prim- procuror pe lângă tribunalul din Iaşi .
Reducţiunea făcută la veniturile ordinare şi extraordinare este de lei 8.379.951,98 bani cari scăzându -se din suma de lei 76,092,535 bani 34 propuse de guvern , resultă că pentru exerciţiul anului 1868 veniturile ordinare şi extraordinare ale statului sunt evaluate la suma de lei noi 67,712,583 , bani 32 .
Va să zică acesta e înţelesul luptelor noastre politice ?
Octavian August a pus pe Senatul Romei să voteze , puţin înaintea morţii sale , o recompensă naţională lui Isus Hristos de 432.000 de sesterţi pentru pretinsele sale merite de democrat umanitar şi liberal .
Considerând cifra pensiilor ce se acordă în alte ţări , bunioară în Franţa unui general Cavaignac , unui d. Guizot şi la cei mai eminenţi bărbaţi cari au adus ţării servicii reale , nu proclamate de un partid , ci recunoscute de toată ţara , fie în ştiinţe sau arte , fie în funcţiuni publice , fie în armată , - ne pare că s’a acordat d-lui Rosetti pentru pretinsele’i servicii aduse ţării , nu minimul , ci maximul .
În cele 29 de şedinţe ale sesiunii curente statele Lippe , Reuss linia nouă , Reuss linia veche , Anhalt , Saxa – Coburg-Gotha n’au fost nicicând represintate , Schaumburg – Lippe o dată , Schwarzburg-Sondershausen de 6 ori , Schwarzburg Rudolstadt de 4 ori , Saxa – Altenburg o dată la deschidere , Saxa Meiningen de 16 ori , Oldenburg de 10 ori , Saxa-Weimar de 16 ori ; aşadar , în toate sau în marea majoritate a şedinţelor erau representate prin substituţiune .
Cînd puterea elementară produsă de maşină e prea mare regulatorul centrifugal , prin activitatea sa dă drum prisosului ; cînd maşina ar sta pe loc el , tot prin o mică activitate , economiseşte şi condensează puterea .
Trist spectacol pentru o ţară care vede că un partid , fără scrupul şi fără nici un control , tocmai în timpi de mare lipsă , de foamete , împarte cu dărnicie banii publici favoriţilor săi .
Ca să’şi facă cineva oare cum o idee despre cum este administrat poporul suveran , afară din capitală , sub regimul patrioţilor de meserie , n’are decât să -şi închipuiască cum trebue să se poarte cu administraţii săi , de la capetul ţării , bătăiosul prefect naţional-liberal , ce are îndrăsneala brutală şi stupidă să vie să pălmuiască în mijlocul capitalii pe un deputat .
Mai la vale publicăm o destăinuire făcută de d. M. Kostaki în Senat cu ocazia discutării chestiunii israelite , provocat fiind de inexactităţile « Românului » .
E evident dar că tot ce e între ţară şi tron devine o ficţiune , o iluzie ministerială .
Prin Constituţiunea noastră , conform aceasta şi cu tradiţiunile parlamentare din alte ţări , miniştrii sînt supuşi la un îndoit control : la acela al ţării legale şi la acela al şefului statului .
Introducerea unei asemenea diversificări şi aplicarea ei , mai cu seamă asupra măsurilor legislative , nu ne pare tocmai grea .
Aureola vine de sus .
În zadar le- am spune „ Nu există libertate a alegerilor ” şi le- am dovedi -o cu acte .
Reacţionar ’ l chemaţi astăzi ?
Toate , dar absolut toate statele dunărene au devenit paşalîcuri , marele regat al Ungariei au fost asemenea paşalîc o suta de ani .
Degeaba , gratis să se lupte cineva contra reacţiunii .
Ruşine chiar trebuie să -i fie unui român cînd se pronunţă numele obscure a acelor naturi catilinare cari formulează voinţa statului său în paragrafe de legi , indignate cată să simţă cînd vede creaturi fără principii , fără umbră de cultură , avînd numai instincte reale , jucînd pe reprezentanţii voinţei suverane a ţării .
Nimeni nu întreabă dacă -şi ţin făgăduinţele ce le- au făcut înainte de- a fi aleşi ; nimeni nu întreabă pe ce cale a fost cu putinţă ca asemenea oameni să iasă la suprafaţă , nimeni nu -şi dă seama cum această populaţie flotantă a României , fără legături cu pămîntul şi cu neamul ţării , fără identitate de interese cu clasele productive şi pozitive ale ei , a putut să devină elementul domnitor în România .
Între acestea , se vota bugetul înainte .
Acestea sunt ştirile pe cari le capetăm ca pozitive din izvoare autorizate şi pe cari le înregistrăm , totuşi cu rezervă , precum am spus .
Se zice că d. Brătianu , după întoarcerea d- sale din ocolul diplomatic prin Europa , ar fi fost asediat de pretendenţii la portofoliu : i se pretindea din partea unor membrii mai de seamă din majoritate să purifice cabinetul de elementele neradicale şi să reconstitue un nou cabinet , omogen , după chipul şi asemenarea majorităţii , D. Brătianu promisese , pe cât se spune , a respunde la cerinţele « legitime » ale partizanilor săi cât va putea mai de grabă .
La actele cele mai importante , atît de caracter economic-financiar cît şi de caracter politic , lipsea voinţa reală şi sinceră a ţării legale .
Senatul se numeşte corp matur , corp ponderator .
S- ar putea zice că aluatul din care se frămîntă guvernanţii noştri e acea categorie de fiinţe fără avere , ştiinţă de carte şi consistenţă de caracter , acei proletari ai condeiului din cari mulţi abia ştiu scrie şi citi , acei paraziţi cărora nestabilitatea dezvoltării noastre interne , defectele instrucţiei publice şi golurile create în ramurile administraţiei publice prin introducerea nesocotită a tuturor formelor civilizaţiei străine , le- au dat existenţă şi teren de înmulţire ;
Partidul şi numai partidul alege pe capul statului , el formează voinţa statului în articole de legi , epoca poartă pe deplin caracterul unui grup de interese predomnitoare .
Dacă această înlăturare este justificată , toată lumea are dreptul de- a se întreba pentru ce s’au mănţinut partea a doua a combinaţiunii d-lui Sturza , adecă contractarea unui nou împrumut de 25 de milioane ?
Toate acestea desigur că nu reiese din spiritul Constituţiei noastre .
Voim a conserva libertăţi şi instituţiuni prin realizarea lor , prin aplicarea lor sinceră faţă cu un curent care le discreditează prin abuz şi prin ducerea la absord .
„ Mai luaţi colegiul al patrulea şi ştergeţi — afară de minime şi estrem de rare escepţii — toate numele deputaţilor aleşi de- a dreptul prin influenţă guvernamentală , ştergeţi dintr- al treilea în acelaşi chip , dintr- al doilea tot astfel şi vedeţi că partea neatinsă de sistemul de corupţie al guvernelor e estrem de mică ” .
În şedinţa de ieri a Camerii , d. F. Ciupercescu a adresat d-lui ministru al justiţiei o interpelare , cerând explicări asupra demisiunii colective a tribunalului de Iaşi .
Admitem ca d. Rosetti să treacă în ochii liberalilor de dincoace de Milcov de idol al partidului , şi am fi găsit natural ca membrii acelui partid , în recunoştinţa lor pentru toate bunurile de cari se bucură şi denşii , să’i fi acordat o recompensă din averea d- lor proprie .
0 profesie de credinţe politice care ar face abstracţie de linia generală descrisă prin spiritul public nu s- ar deosebi cu mult de scrierile regelui Iacob al Angliei , de Utopia lui Thomas Morus , de Statul ideal al lui Plato , de Contractul social al lui Jean Jacques Rousseau .
A trecut câte-âva zile de încordare , în care timp au avut loc întruniri între membrii majorităţii .
Ce strică toate acestea ?
Rezultatul definitiv al alegerilor engleze dă liberalilor o majoritate de 64 de voturi independent de reprenzentanţii intereselor irlandeze .
putut’o lăsa ca părinte la adăpostul ori-căreia necesităţi şi la rangul desemnat prin munca onestă a ori-cărui cetăţean .
Daţi mereu înainte căci mare , glorioasă , fericită România va fi !
Dar prestidigitaţiunea s’a făcut şi în vuetele monotone ale corului « Închiderea discuţiei » , La vot !
Aducătorul contingentului propuse mareşalului Pélissier să’şi aleagă fruntaşii dintre recruţi pentru umplerea golurilor din gardă .
Este aceasta misiunea proletariatului de încurcători de legi , a proletariatului cenuşarilor ?
TIMPUL , BUCUREŞTI , 5/17 APRILIE 1880 Înregistrăm , sub rezervă , sgomotele cari circulă în privinţa unei noue repremeniri ministeriale ce s'ar fi pus la cale în zilele acestea în consiliul de familie al partidului .
Lăsaţi în voia lor să judece numai după cele zise de dl .
Scena a doua .
Nu tăgăduim că România a intrat într’o epocă în adever glorioasă .
Listele de frequenţă a şedinţelor consiliului federal ne arată că , de regulă , dintre cele 25 de state confederate , n’au fost representate prin delegaţi proprii decât 10 mult 11 , în cazuri rare 14 .
Ca model de ...
Atât de mult accentuase d. Petre Grădişteanu acea părere pe atunci , încât în general i se atribuia d- sale o publicaţie foarte spirituală , unde , se prorocea d-lui C. A. Rosetti , o soartă meritată , că o să’şi încheie cariera d- sale politică într’o spenzurătoare , în jurul căreia avea să tragă hora naţiunea română , veselă şi fericită , că ’ n sfârşit a scăpat de ilustrul personaj , Prorocia aceasta , precum vezurăm , a fost cu totul greşită , lucrul a ieşit pe dos ;
Cogălniceanu , Grădişteanu şi Stătescu ; acesta din urmă a spus că recompensa d-lui C. A. Rosetti este un minimum care i se putea racorda , şi d- sa se aştepta ca Senatul să mai sporească cifra votată de Cameră .
De aceea nu ne mirăm dacă vedem acest proteu al unui universalism incapabil şi ambiţios îmbrăcînd toate formele posibile : miniştri , financiari , întreprinzători de lucrări publice ( cu capital de palavre ) , deputaţi , administratori , membri la primărie , soldaţi ( care au luat Griviţa cu gura ) , actori , totul în fine .
„ De la Vlădică pîn ' la opincă ” — se striga în sînul adunărilor — „ ţara e sărăcită , contribuabilul îngenuncheat ” .
sentimentul de indignare şi de exasperare de cele ce se petrec zilnic .
E serac d. Rosetti , are nevoie de sprijinul naţiei .
Tot aşa s’au petrecut cu recompensa de contrabandă a martiriului lucrativ , votată d-lui C.A. Rosetti , care propusă şi « regulată » în noaptea precedentă în camera comunelor , a doua zi într’o singură şedinţă s’a regulat şi de cătră Senat .
Cînd vedem deci că partizile devin un stat în stat , că totul atîrnă de la ele iar statul adevărat , acel al claselor pozitive , nu e decît o masă impozabilă şi exploatabilă , atunci întrebăm daca nu e o superinfluenţă de cutezare , de cinism chiar , de a tăgădui lucruri cari izbesc vederile oricui , lucruri despre cari sînt convinşi şi guvernamentalii în acelaş grad în care sîntem convinşi noi , cu singura deosebire că noi le spunem pe faţă , nefiind nici în interesul nici în maniera noastră de- a le ascunde , pe cînd , din contra , interesul de căpetenie al adversarilor a fost pururea şi trebuie să fie de- a ascunde aceste adevăruri şi de- a ameţi lumea cu fraze sforăietoare despre o libertate în alegeri cari nu există decît atunci cel mult cînd Coroana o asigură prin propria ei voinţă .
Cît pentru noi , sîntem convinşi că numai întărirea instituţiunilor noastre dinlăuntru poate să ne dea consideraţie în afară , sîntem convinşi întreţinînd bunele relaţii cu toate puterile în general , dar mai ales cu cele limitrofe , conform politicei noastre tradiţionale , ne putem feri de pericolele la care ne- ar espune şi pe viitor o politică aventuroasă .
Cele două mari puteri vecine de pe atunci , Polonia şi Ungaria , voiau una întinderea de la Baltică pînă la Marea Neagră , alta întinderea de la Adriatică tot pînă la Marea Neagră .
Corurile tot cele de astăzi însă c’o nuanţă bulgărească mai pronunţată .
Astfel , într’un articol intitulat « Reflexe ale alegerilor din Anglia » , « Neue freie Presse » încheie zicând : ca oameni practici cari au în vedere cele mai de aproape , ne’ntrebăm : Ce resultă pentru statul nostru din primirea ce se face alegerilor engleze în Rusia , Franţa şi Italia ?
Iată dar o nouă clasă dominantă în România , care se distinge prin absoluta ei improductivitate .
Traducînd această comparaţie luată din mecanică în termenii vieţii statului , vom vedea lesne că frîul prea lung , ca să nu zicem desfrîul , lăsat partizilor , punerea mecanismului statului la discreţia lor esclusivă a fost cauza de căpetenie a compromiterii intereselor statului în afară şi- nlăuntru .
Dar dacă pentru contimporani cuvintele d-lui Giani au meritul de- a nu fi înţelese , pentru posteritate ele au defectul de- a deveni obiect de comentare a unor generaţiuni mai cuminţi şi mai drepte poate .
Mai periculoase însă decît certurile între fiii legitimi , cari totuşi se mîntuiau într- un chip oarecare , erau ambiţiile liniilor nelegitime şi colaterale .
Nu tragem altă concluziune dintr’acest mod de procedare decât aceea de- a demonstra cu cătă uşurinţă şi , cum zicea un ministru al imperiului napoleonian , cu ce « inimă uşoară » se contractează la noi împrumuturile , chiar când nu este nevoie de ele .
67,712,583 , bani 32 , cheltuelile nu pot sub nici un motiv întrece această sumă ; Considerând că dacă s’ar primi budgetele cheltuelilor ast-fel cum s’a prezintat de diverse ministerii , ar resulta un deficit de l. 8,379,951 , bani 98 .
se numeşte adică astfel periodul în timpul căruia corpul respinge elementele străine pe cari au fost obligat a le introduce înlăuntrul său pentr’un cuvent oare care , Ministerul actual care s’a intitulat el ensuşi Ministeriu de fuziune , a îndeplinit o misiune arzătoare şi grea .
Alaltă-ieri , dd .
Nu credem că legislaţiunea noastră pierde ceva prin împuţinarea grabei , cu care a lucrat păn’acum .
Dar statul nu este nici suma indivizilor coexistenţi .
Un domn prefect de judeţ a pălmuit pe un domn deputat , pentru că acesta interpelase , în Cameră pe d. ministru de interne în privinţa administraţiei acestui judeţ .
Precum o zidire la care se simte vreo deteriorare , daca nu vine arhitectul să oprească ruina prin măsuri luate din capul locului , se deteriorează , în proporţii din zi în zi mai mari , astfel şi regimul parlamentar s- a viciat la noi din zi în zi mai mult , încît miniştrii au ajuns astăzi în poziţia de- a putea guverna după placul lor , fără control de jos , fără control de sus .
Asta deja cată a se considera ca un mare merit ; căci prin aceasta , ţara a trecut fără sdruncinări tocmai mari , prin timpuri grei , pentru a reintra pe calea normală .
Cu bugetul în mînă , mai ales cînd este augmentabil în infinit ,
Din timpul războaielor lui Napoleon .
Tot sistemul acesta este atît de vicios încît din nenorocire numai cestiuni de- a dreptul vitale , cestiuni unde nimicirea existenţei naţionale e evidentă pînă în cele mai mici amănunte , e în stare să zguduie opinia publică şi încă nici atunci cu destul folos .
Apoi e un articol în constituţiune care prevede dreptul coroanei de a trage pe miniştri la respundere .
Daca activitatea lor s- ar mărgini numai la aceasta ţara ar sămăna numai a casă de nebuni , dar fiindcă miile aceste de vorbe nu sînt resimţite , nu au trecut în suc şi sînge , nu au avut nici o influenţă educativă asupra lor , ele acoper cu zgomotul lor de moară de palavre o înjosire şi versatilitate de caracter nemaipomenită decît în timpii cei mai răi a Împărăţiei bizantine .
Acum şi unui alt mucenic , d. C.A. Rosetti , i se acordă o rentă reprezentănd un capital de peste jumetate de milion .
a fost că , în proporţia în care s- au violat garanţiile constituţionale şi s- au pus la discreţia nesaţiului ambiţiilor , în acelaşi raport s- a compromis şi starea economică prin concesia Strusberg şi prin cheltuiele[le ] nesocotite ale anilor 1867 şi 1868 .
Măni poimăni dar putem să ne aşteptăm la un alt împrumut .
Întărirea oricărui stat însă , dar mai cu seamă a unui stat tînăr , atîrnă de starea sa de prosperitate internă .
Ambele incidente nu ne- au mişcat de fel .
Purtat de o mişcare de- a dreptul entuziastă , Cuza Vodă a devenit el însuşi principalul purtător al politicei esterioare , al politicei neatîrnării , avînd cea mai credincioasă şi neobosită mînă de ajutor în Constantin Negri . Toate atributele unei neatîrnări reale s- au cîştigat de către Vodă Cuza esceptînd firma acestei realităţi .
Înţelepciunea consista numai în a se folosi de împrejurări date precum erau .
Toate acestea le fac pe cuvîntul că ne numim „ conservatori ” şi pentru că în cărţi şi în gazete din Franţa şi Germania între conservatorii de acolo există , din cauza unei vechi civilizaţii , o seamă de reprezentanţi ai culturelor şi formelor trecutului .
Acuma la liman nu se mai înneacă , se ’ nţelege , nimenea decât unul sau doi dintre miniştri , dupe cum zice proverbul .
După pacea de la Adrianopol s- au dărîmat în sfîrşit şi cele din urmă fortificaţii pe cari Turcia le avea pe malul stîng al Dunării , şi de- odată cu aceasta se ridicară una cîte una piedecele de pîna-atunci ale negoţului şi agriculturii şi astfel , începînd a se dezvolta bogăţiile pămîntului nostru şi căutîndu -şi schimbul pe producte apusene , am fost puşi în contact cu civilizaţia , cu ideile Apusului , cari şi- au făcut drum şi s- au răsădit la noi fără nici o greutate , fără nici o împotrivire din parte -ne .
Iată dar ce s’a întemplat .
Desigur că nu .
Acestea toate se petreceau septemăna trecută .
D. Chiţu , membru însemnat al partidului liberal , a numit acest fapt al administraţiei roşie nu un act de extrădare , ci de trădare naţională .
În acel articol , dd .
Nu o utopie , o mie de utopii populau capetele generaţiei trecute , care -şi închipuia libertatea fără muncă , cultura fără învăţătură , organizaţia modernă fără o dezvoltare economică analogă .
fostul Domn obţinu suveranitatea absolută în legislaţia internă , şi în fine la 1866 obţinurăm şi recunoaşterea unei dinastii ereditare , toate acestea fără nici un sacrificiu , graţie numai încrederii ce am putut inspira marilor puteri şi buneivoinţe de care ne bucuram din partea lor .
Veniţi la redacţia « Românului » şi vedeţi ce aduce negustoria de principii .
Ceea ce isbeşte ochii oricui în acel buget este regularitatea fenomenală a cifrelor de la venituri .
Demisia ddlor viceprezidenţi fu asemenea retrasă , după stăruinţa dlui I. Brătianu , care’i conjură să’l mai îngădue .
Din contra , cată s’o las în seama D- tale , de- a mi face Mie şi apoi consiliului federal propunerile acelea , care sunt proprii de- a aduce o soluţiune constituţională a unui asemenea conflict între datorii .
Poporul român — boerimea oligarhică .
Rosetti prezident al ei .
În cursul desbaterii în Senat , s’au făcut aluziuni la pensiile acordate la 1865 altor persoane .
Se curmă orice discuţiune , se coboară raportul de la tribună şi ca epilog mai vesel al şedinţei se procede la votarea a o sumă de indigenate de israeliţi . Să sperăm că şi aceste probe de corectitudine , ca şi multe altele de sub acest regim liberal , vor remănea între noi , în familie , ca o mică fotografie necomunicabilă de proceduri intime a parlamentarismului , împănat cu recompense reversibile .
Dar în starea în care a ajuns România azi e o naivitate ca cineva să mai pretinză de la guvernanţii noştri respectul de sineşi .
Putem deci afirma că dacă alegerile ce s- au urmat după cele de la 1866 ar fi fost puse şi ele toate sub patronagiul şi controlul şefului statului situaţiunea noastră ar fi cu totul alta decît cea de astăzi .
O organizare care să asigureze prin legi atît cultura înaltă a depozitarilor puterii publice , precum şi stabilitatea lor , ar fi fost corelatul natural al domniei ereditare şi e evident pînă la virgule că o asemenea organizare nici este cu putinţă daca nu se ţine seamă de slăbiciunea corpului electoral , daca se permite falsificarea listelor electorale prin introducerea în ele de proprietari fictivi , dar în realitate postulanţi , daca majorităţile se formează din funcţionari şi rude de funcţionari , dacă abuzul partidului radical face necesare alte abuzuri , daca risipa averii publice de către acest partid impune ţării necesitatea de a crea noi biruri pentru a- şi împlini iscălitura dată cu atîta uşurinţă de o generaţie de demagogi feneanţi , cu neputinţă de săturat şi , înainte de toate , grozav de mulţi .
vice prezidenţi erau somaţi să spună categoric motivele demisiunii « pentru că naţiunea este doritoare să le ştie » .
Dar acest folos , abstracţie făcînd de la nesiguranţa lui , era cu totul întrecut de pierderile ce căta să le sufere ţara prin vecinica nestabilitate dinlăuntru şi contra acestui din urmă inconvenient e îndreptată Constituţia noastră şi domnia ereditară în orice caz însă în Constituţie nu stă scris ca vechea vînătoare după puterea supremă a statului să fie înlocuită prin vînătoarea de funcţii , arenzi ale statului şi hatîruri ale postomanilor de toate categoriile , în Constituţie nu stă ca ignoranţa şi ambiţiile nulităţilor , sub pretextul deosebirilor de principii , să vîneze cu înverşunare puterea , în Constituţie nu stă ca succesul acestor oameni să atîrne de la amăgirea alegătorilor prin negustorie de fraze şi izvoade de făgăduinţi mincinoase .
D. I.C. Brătianu împreună cu colegul d- sale Anton I. Arion , contrasemnează legea amendată şi o supun semnăturii şefului statului , de unde apare peste trei zile , « regulată » gata în Monitor .
Dar democraţia d- lor merge până la pungă .
Nebuni şi nemernici cari -şi puneau viaţa şi silinţele întru luminarea ingratei omeniri .
Timpul [ 17 , 19 , 21 , 22 şi 24 februarie 1880 ] STUDII ASUPRA SITUAŢIEI I Un nou program ? va întreba cititorul , devenit neîncrezător prin pompoasele liste de făgăduinţe şi de vorbe mari , cîte au văzut pîn-acum lumina zilei .
Una din aceste întruniri intime au fost convocată chiar în plină şedinţă a Camerii de către un membru al acestei majorităţi .
Resultatul acestei interpelări făcute de d. Sireteanu în termeni cuviincioşi , obiectivi , fără a cita un nume măcar , a fost că prefectul de atunci de Dorohoi , Cortazzi , l- a maltratat pe deputat în mod brutal în sala de la Hugues .
Cuvintele „ conservator ” şi „ liberal ” au însă la noi cu totul alt înţeles , şi , faţă cu raţionalismul frazelor , gol , insipid , inexact al aşa-numiţilor liberali , noi reprezentăm realismul naturii înnăscute a statului şi pretindem că formele introduse să nu rămînă forme goale , coji pentru a se juca partizile cu ele , ci să aibă cuprins real .
el crede că congregaţiile religioase , cari se ved atinse pe nedrept prin acele decrete , trebuesc să recurgă la tribunale .
El era , din contra , reprezentat prin un sistem de cetăţi turceşti din stînga Dunării , ale căror ameninţătoare brîie de pămînt şi piatră trebuiau dărîmate pentru ca să-nceteze epoca întunerecului .
Ce a voit să zică ziarul oficial când a făcut alusiuni la consiliile pernicioase ce oposiţiunea ar fi dat Domnitorului ?
corectitudinea la care suntem reduşi sub pretinsul regim constituţional de astăzi , înregistrăm fără mirare ceea ce se petrece în maturul corp .
Astăzi dimineaţă însă , o altă depeşe rectifică cele de mai sus , spunând că moţiunea guvernului prusian nu a fost trimeasă la o comisiune , ci a fost rezervată spre a fi a doua oară citită într’o şedinţă plenară a consiliului .
Asemenea şi prundul sau nisipul care se’ncarcă drept balast , drept că e o povară fără valoare , dar în ori-ce caz dovedeşte şi uşurinţa poverilor celorlalte cari nu erau în stare să ţină corabia în echilibru , încât furtunele steteau s’o dea de mal .
Ca să enumerăm numai din cele mai proaspete , cităm votarea celor 3 ½ milioane pentru rescumperarea unor materialuri , remase pe urmele armiilor ruseşti .
Legi indiferente ca şi când n’ar fi nimic .
Făcut -au bine sau făcut -au rău cei mai mari doi Domni ai noştri preferînd o supremaţie nominală turcească unei supremaţii reale creştine ?
Giani are să i se încredinţeze portofoliul cultelor şi instrucţiunii .
Negreşit că în raport cu sporirea sarcinilor contribuabililor peste puterea lor a trebuit să se producă secarea forţelor productive ale ţării şi micşorarea avuţiilor particulare .
Ei bine , aceste 6 persoane , vă întreb , puteţi să le găsiţi între reacţionarii pe cari ’ i combateţi astăzi ?
După agitaţia produsă în ţară de mişcarea numită de la Mazar Paşa , cînd iarăşi ca motiv de agitaţie se invocă , între altele , înlăuntrul ţării şi în afară de ea , gravitatea stării financiare şi cînd — sub impresiunea momentului — Camera de atunci , fidelă încă angajamentelor luate , redusese bugetul la cifra de 87 milioane cu venituri constatate în sumă de 81 milioane , astăzi — după un scurt timp de abia patru ani de zile — se prezintă ţării bugete pentru peste 116 milioane , afară de Dobrogea şi cu veniturile Basarabiei în mai puţin , cu alte cuvinte , ca să respectăm precizia matematică a guvernanţilor de azi , un spor de preste treizeci şi patru la sută într- un period de trei ani şi ceva , pe cînd în Franţa — care avuse la 1865 un buget de 2 362 000 000 — nu s- a urcat bugetul pentru anul 1879 decît la cifra de 2 miliarde 980 milioane , adecă în timp de patrusprezece ani şi în urma dezastrurilor suferite , un spor de abia 26% .
Revenim la teza noastră .
Raportorul se suie la tribună , dă citire raportului seu în şedinţa publică când ...
Vom întreba mai întîi cu mîna pe conştiinţă pe orice bun român dacă crede întradevăr că ţara trebuie să se simtă fericită în situaţia actuală .
În urma acestei preziceri , îndealtmintrelea lesne de făcut , s- a văzut că însuşi liberalii au fost siliţi să recunoască necesitatea unei legi contra uzurei şi a unei alte legi contra înstrăinării pămînturilor ţărăneşti .
Poate că şi ci se pot întrebuinţa în vrun mod practic , dar nu pentru a domina statul , nu pentru a vîna rolul de organizatori .
Aceste legi stau însă în flagrantă contrazicere cu însăşi raţiunea de- a fi a liberalismului , care recunoaşte oricărui cetăţean dreptul absolut de- a dispune de bunurile şi de munca sa după propria şi libera sa chibzuinţă .
Între Coroană şi popor nu mai e raportul dintre voinţa legitimă şi aspiraţiuni legitime , căci toate organele mediatoare sînt false .
Dar mai mult încă .
I.C. Brătianu , ministru mai cu seamă special în finanţe şi lucrări publice , dar nu mai puţin apt la resboiu , instrucţiune , interne şi esterne ; Vinterhalder , al doilea redactor la « Românul » , de profesie mucenic , actualmente rentier .
Aşadar „ independenţa ” , precum o numim astăzi , nu este un „ copil găsit ” fără căpătîi şi fără antecedente , ci un prinţ care dormea cu sceptrul şi coroana alături .
Nu credem că se poate descrie în cuvinte mai elocuente starea de slăbiciune a alegătorului pus faţă în faţă cu maşina guvernamentală decum s- a făcut aceasta deja prin proclamaţiunile de la Mazar Paşa .
Credem că în parlamentul nostru oamenii de stat vor fi asemenea de opinie că instituţiunile imperiului nu pot să se desvolte bine decât atunci , când i se va păstra consiliului federal întreaga lui greutate , ca unui corp care reprezintă suveranitatea colectivă a guvernelor .
Meseriaşul ia o bucată de lemn , de piele , de metal , o supune muncii sale şi scoate obiecte cari au o înzecită , adesea o însutită valoare de cea care o aveau înainte .
După o scurtă desbatere , luarea în consideraţie s’a pus la vot , şi rezultatul votului a fost nul , adunarea nefiind în numer .
Să trăiască aciia cari cu Ovreii au fost Ovrei , cu Stroussberg nemţi , cu Ignatief ortodocşi , cu Gambetta franceji , cu Orsini carbonari !
Ne aducem aminte că , după luarea Sevastopolului , când garda imperială franceză suferise mari pierderi , s’a debarcat un numer de recruţi pentru împlinirea golurilor .
Tăgăduim că pe calea aceasta se poate realiza un adevărat progres , pe care nu -l vedem şi nu -l aprobăm decît în dezvoltarea treptată şi continuă a muncii fizice şi intelectuale .
O populaţie flotantă nu poate reprezenta stabilitatea instituţiilor , nu poate reprezenta sentimentul înrădăcinat al ideei statului , al armoniei şi solidarităţii intereselor naţionale .
În adevăr , din capul locului o mare parte din alegătorii noştri , unii lipsiţi de indispensabila educaţie politică , alţii zdruncinaţi în interesele lor prin mărimea impozitelor , alţii în fine cu interesele agronomice cele mai vitale la discreţia guvernului şi adeseori la discreţia adversarilor lor , lipsiţi apoi de o justiţie care , amovibilă fiind , e departe de- a prezenta garanţiile unei puteri judecătoreşti de sine stătătoare , corolar indispensabil al regimului constituţional , alegătorii , corpuri-corpuri , sînt supuşi arbitrariului de partid .
vice-prezidenţi ai Camerii demisionează deodată toţi , pe motivul vag că între d- lor şi majoritate nu mai este înţelegere .
Zeiţa raţiunii credea în Apus să pună lumea în orînduială numai prin propriul aparat al deducţiunilor logice , ale căror premise nu erau bazate nici pe esperienţă , nici pe organizaţia înnăscută a statului şi a societăţii , ca obiecte ale naturei .
De sigur d. Brătianu este un mare inovator în viaţa constituţională :
De vreme ce acele corpuri cari sînt la mijloc între mase şi Coroană au devenit o ficţiune , e ca şi cînd ele n- ar exista ...
Daca cineva , între clase muncitoare , econoame şi cu bun simţ cari trăiau liniştite lângă olaltă a vîrît zădărnicia , ura şi neagra invidie - îi dăm pensie reversibilă .
Aşadar , cînd un advocat se face soldat , cu scopul anumit de a se ilustra , cînd un altul se face prezident de republică — fie chiar numai ploieşteană — , cînd un al treilea joacă pe arheologul , un al patrulea e ales în Academie ca filolog , deşi n- a dovedit printr- un singur şir scris că e specialist în aceasta , cînd vedem toate astea ne vom convinge cu durere că golul reformelor trebuie să fie cumplit de mare daca trebuie pentru el atît de mulţi comentatori înaintea forului , ba cu mai multă decepţiune încă ne vom convinge că această imensă sumă de aluat protoplasmatic are , la dreptul vorbind , rolul de a încurca şi întuneca înţelesul legilor , căci vedem că adevăraţi jurisconsulţi ex professo joacă un rol secundar între ei .
De mult încă am însemnat asemenea izvoade de fericiri promise şi pururea ne- mplinite cu numirea de negustorie de principii , de pretexte invocate pentru a urmări cu totul alte scopuri .
Afară de aceste lucrări legiuitoare , proiectele importante vor trebui discutate în şedinţe plenare ale consiliului .
Fireşte , lucrul fiind destul de grav în sine , această demisionare trebuia să producă sensaţiune în public .
Din acelaş budget , perceput cu greu asupra unei populaţii de bieţi proletari agricoli , din acelaşi budget care înjumetăţeşte pânea săracului şi a copiilor lui , se ia şi răsplata virtuţilor civice ?
A cătea repremenire ministerială va fi aceasta ?
d. Ion Ghica , d-l Golescu , a fost principele Dimitrie Ghika , a fost d. Kogălniceanu , a fost d. C.A. Rosetti , am fost şi eu .
s’a ştiut pănă acuma ce sunt populaţiile flotante , ce sunt datoriile flotante : d’sa a născocit ministerele flotante .
Mircea I — acest prototip luminos şi al artei războinice şi al celei diplomatice la români—n -a gândit toată viaţa lui decît la mănţinerea neatîrnărei .
Dupe d- sa a venit d. Golescu , cel de la Mazar paşa , şi s’a rostit tot ca d-l Bosianu .
E o ciudată ironie a istoriei de a vedea pe un Gheorghe Hangiarlâu de pildă , un cirac al lui Capudan başa din Ţarigrad , îmbrăcîndu -şi fiinţa paralitică cu titlurile unui Mircea Dei gratia Woevoda transalpinus , Fogaras et Omlas Dux , Severini Comes , Terrarum Dobrodicii Despotus et Tristri Dominus .
Ce au făcut dd .
făceau tot astfel :
Averi descurcate le încurcă , stări de drept sigurele primejduiesc , introduc dezordinea şi turburarea în toate clasele .
lată dar că din haosul de idei liberale-cosmopolite , pentru cari clasele şi statul nu sînt nimic , iar individul totul , răsare ca din senin necesitatea absolută de existenţă a unei clase asigurate de muncitori agricoli .
Iată cum ne explicăm noi criza care e în acest moment în sferele noastre politice .
Cît despre aluatul protoplasmatic care formează la noi un stat în stat , aşezat asupra instituţiilor şi poporului , avem puţine de adaos .
Echilibrul între proporţiile voturilor , căutat de constituţie , se alterează întrucătva prin aceasta .
raportor , pe cât ne aducem aminte , avea acu vre -o zece ani asupra d-lui C. A. Rosetti o părere foarte neagră , pe care o exprima cu talentul d- sale cunoscut , în ziare şi în întruniri publice , şi pe care d- sa a tradus -o în acţiune cu ocazia alegerilor de atunci .
Ceea ce- i mai frumos e că se prefac a nu te înţelege .
Membrii cari au fost la consiliu la Domnitor sunt presenţi aci ;
Oare Mircea I , în cei 38 de ani , Ştefan cel Mare în cei 46 de ani ai domniilor lor au avut o altă preocupare decît neatîrnarea ţării ?
În treacăt d. ministru de finanţe a amintit cu ocaziunea aceasta , că esistă încă o datorie de 64 de milioane , datorie flotantă , care apasă situaţiunea .
Această numire a doi tineri , veniţi de curând de pe băncile şcoalei , a indignat întregul tribunal .
Aceasta este istoria critică a demisionării d- lor Chiţu , Giani şi Fleva , la care aderase şi d. Agarici .
Daca principii ar fi fost siguri despre ţară , nesiguri numai despre străinătate , ar fi căutat prea cu uşurinţă un razim continuu într- un singur vecin în contra celorlalţi ; interesul dinastic i- ar fi atras cu repejune şi pe de- a pururea în sfera unei singure puteri .
un larg deşert se formează între puterile pozitive şi neliniştite din stat şi între acea negaţiune a adevărului , între acea reprezentaţiune de teatru care se petrece în guvern .
În aparenţă legalitatea cea mai perfectă a domnit , Camerele se convocau regulat la epocele prescrise în Constituţiune , mesagele domneşti aşterneau regulat programele diferitelor ministerii — încît s- ar fi părut că prin acele programe se consacră obligaţiunea reală de- a le urma , legile , bugetele , concesiunile se votau şi , chiar pentru acte săvîrşite fără de aprobarea Camerelor , se cerea mai în urmă înregistrarea , ca să nu fie lipsite de sancţiunea parlamentară .
E drept că înşelătorii se înşeală şi ei la rîndul lor ;
Precum vederile unuia ar fi înrădăcinate în trecut , tot astfel tendinţele celuilalt ar fi o expresie exagerată a nevoilor momentane a claselor de jos , încît acelaşi temperament , născut cînd într- o clasă cînd într- alta , ar reprezenta de o parte ura şi invidia demagogică pentru tot ce e superior ca avere sau inteligenţă , ar reprezenta de alta dispreţul şi desconsiderarea aspiraţiunilor celor îndreptăţite ale prezentului .
Este foarte adeverat , că în ajunul declarării resboiului am primit , şeapte persoane , pe care le voi numi îndată , o invitaţiune de a ne prezenta la palat , la Măria Sa .
Foaia ministerială în acelaşi timp a somat pe demisionari să’şi enunţe categoric motivele retragerii .
A da la această întrebare un răspuns afirmativ ar fi de a abuza de ficţiunile constituţionale , a tăgădui că starea de astăzi trebuie să ne întristeze pentru prezent şi să ne îngrijească pentru viitor , ar fi să arătăm o crudă nepăsare pentru soarta ţării .
procedare ce poate să convie consideraţiunilor sale personale , dar e , de bună seamă , în prejudiţiul creditului statului .
După litera acelei moţiuni , lucrările consiliului se vor împărţi de acuma în doue clase : una din aceste clase va cuprinde lucrările legiuitoare , şa deliberările cărora vor trebui să asiste personal plenipotenţiarii tuturor Statelor confederaţiei ;
Non numerantur , sed ponderantur – nu se numeră voturile senatorilor , se căntăresc , precum ei înşii căntăresc cestiunile de zece ori pănă a le hotărî o dată .
Electivitatea aceasta , lăudată pe cuvinte cu totul greşite de către o seamă din publiciştii noştri , a fost sămînţa nestabilităţii din ţară .
d. Bosianu care întrebat de Măria Sa a zis : « Măria Ta , nu te amesteca , şezi liniştit de o parte , nu avem noi ce căuta în acest duel dintre doue puteri ;
De aci se va vedea care e cel din urmă şi cel mai mare act din viaţa d-lui prezident al Camerei şi cum într’adever d- sa nu mai are alţi egali , ci un emul slab în cucernicul Warszawski cel mult .
tot ceea ce putem face este o convenţiune care să înlesnească trecerea oştirilor ruseşti , dar nici o legătură politică , ca să nu contravenim tractatului de la Paris » .
Ne grăbim deci a recunoaşte că , din toate alegerile efectuate în această perioadă de 14 ani , cea dentîi alegere , din 1866 , urmată îndată după votarea Constituţiunii , a fost aceea a cărei sinceritate e mai puţin bănuită .
Cine să plătească cheltuiala ?
Plini de speranţă că nouăle instituţiuni vor pune capăt suferinţelor unui trecut dureros , românii , uniţi într- un sentiment unanim de concordie şi de frăţie , vor întrebuinţa silinţele lor cele mai stăruitoare întru a apăra aceste principii şi a da cugetărilor leale şi generoase ale Măriei Tale concursul lor cel mai sincer şi cel mai devotat .
– D. Bosianu nu este oare liberal ?
Acea parte de voinţă din fiece individ destinată pentru controlul afacerilor statului şi a interesului general e apucată de mîna funcţionarului administrativ , de decretele de numire , de făgăduinţi amăgitoare , de distincţii nemeritate , de tot ce dispune puterea statului şi e stoarsă şi restoarsă pînă primeşte forma ce- o voieşte ministrul .
Mucenicul Vinterhalder , graţie complezenţei sale în afacerea Strousberg , trăieşte din rentele sale la Paris .
Elemente străine , introduse în corp pentru un cuvent oare-care şi sosite în periodul eliminatoriu sunt o comparaţie mai tristă pentru corpul în care s’a introdus decât pentru nevinovatele elemente .
La noi ... s’au tradus cam liber textul latinesc
Deci şi el augumentează — nu totdeauna fără pericol pentru alte clase — valoarea producţiunii naţionale .
Noue locuitori , supuşi români din comuna Zvoriştea , judeţul Dorohoiu , erau bănuiţi de autorităţile austriace c’ar fi luat parte la comiterea unei crime în Bucovina .
Călcînd pe pămîntul ţării noastre , aţi spus românilor c- aţi devenit român ; astăzi România constituţională Vă răspunde prin organul reprezentanţilor ei că Măria Ta ai devenit pentru ea simbolul naţionalităţii sale .
Centru : adică stîlpii ţării , precum zicea pe atunci „ Presa ” .
Ar fi şi păcat altfel .
„ Luaţi ” , le- am zice , „ listele electorale , ştergeţi pe funcţionari , pe arendaşii statului şi pe rudele acestora , pe datornicii statului şi pe rudele acestora , adecă ştergeţi pe toţi a căror conştiinţă o puteţi stoarce prin tiranie de partid şi nu vă rămîne decît o mică minoritate ” .
aluatul e o populaţie flotantă a cărei patrie întîmplătoare e România şi care , repetînd fraze cosmopolite din gazete străine , susţine , cu o caracteristică lipsă de respect pentru tot ce e într-adevăr românesc , că aceste clişeuri stereotipe egalitare , liberschimbiste , liberale şi umanitare , acest bagaj al literaţilor lucrativi de mîna a treia , aceste sforăitoare nimicuri sînt cultură naţională sau civilizaţie adevărată .
În ediţia de dimineaţă a foii a apărut articolul de mai sus , cea de seară , deci în aceeaşi zi , au apărut ordinul de cabinet , prin care imperatul respunde la demisia Prinţului Bismark , în termenii următori : La cererea D- tale , din 6 a lunei curente , respund că nu ignorez greutăţile în care Te- ar putea aduce un conflict între datoriile ce Ţi le impune constituţia imperiului şi între responsabilitatea ce- Ţi incumbă ; cu toate acestea nu mă ved dispus de a Te descărca de funcţiunea D- tale , numai pentru că crezi că , într’un caz dat , n’ai putea corespunde cu îndatorirea ce Ţi- o impun art. 16 şi 17 ai constituţiei imperiului .
Eu am făcut chiar un memoriu care astăzi trebue să se găsească la d. Dimitrie Sturza .
Gladstone a guvernat şi va guverna încă acea ţară veche şi nimeni nu s’a gândit a- i vota doi bani măcar , necum sute de mii de franci .
Se zice că d. Brătianu ar fi hotărît să demisioneze cu toţi colegii dsale de azi , sigur fiind că tot dsa va fi însărcinat cu formarea noului cabinet , care de astădată va fi omogen , compus numai din elemente radicale .
La vot ! » se primeşte , cu 67 voturi contra 3 , o lege bugetară al cărei scop sta în plină contrazicere cu amendamentul , se primeşte implicite existenţa unui escedent de 15 milioane , tăgăduit de budget însuşi , de comisia budgetară în unanimitate , de raportorul comisiei , de ministru de finanţe chiar , escedent care nu s’a mai discutat în secţiuni , nu s’a primit de ele şi prin natura sa , era în flagrantă contrazicere cu legea compatibilităţii statului .
Oare Constituţia noastră n- a avut tocmai scopul contrariu de acela care se împlineşte prin ca , nu este ea din contra o garanţie împrotiva tiraniei şi arbitrariului partizilor ?
Întîrziată de împrejurări neatîrnate de voinţa noastră , îndată ce România dăduse semne de a sa vitalitate şi făcuse să se nască încrederea că ea , în mijlocul statelor ce- o înconjurau , putea să trăiască din propriile ei puteri şi din propria ei conştiinţă naţională , nici stabilirea unei dinastii ereditare n- a mai întîmpinat nici o rezistenţă şi , o dată cu recunoaşterea ei , putem zice că din acel moment chiar , şi independenţa statului român în princip a fost deja recunoscută .
Un sistem întreg de viciare a espresiei acestei voinţe s- au inventat şi se aplică cu o rară virtuozitate în România , încît , atît pe cît sentimentul de stat se mai poate manifesta , el apucă adeseori drumuri neprescrise de legi .
Tudor se bazează pe ele cînd cere de la Poartă reintroducerea domniei naţionale , şi Divanurile ad-hoc n- au găsit alte arme mai puternice înaintea Areopagului Europei decît tot pe acestea .
Din nefericire însă cată să constatăm că în ţara noastră multe lucruri evidente şi simple nu se mai înţeleg de sine , încît - ca la noi la nimenea - evidenţa însăşi are nevoie de- a fi comparată cu miile de căi strîmbe cîte se urmează , pentru a se dovedi că ea este singura linie dreaptă .
Căci cine zice „ progres ” nu -l poate admite decît cu legile lui naturale , cu continuitatea lui treptată .
Cum am zice , dimisia nu era de cât un scandal pentru portofolie .
Şi astfel guvernele , îmbătate de un triumf mincinos , se izolează de naţiune ;
Vedem că activitatea tuturor claselor pozitive ale societăţii consistă în a augumenta prin munca lor valoarea producţiunii naţionale , în a o înzeci , a o însuti chiar .
În toate unghiurile României se formează grupuri de nemulţumiţi cu mersul actual al lucrurilor .
După cât aflăm însă , cauza numirii acestor doi d- ni la tribunalul de Iaşi , cu călcarea în picioare a normelor ierarchice de înaintare , este ca toate relele din ţara noastră , politica .
În Senatul francez era vorba să se facă o interpelaţie guvernului republicei în privinţa mesurilor sumare decretate la 29 martie contra iezuiţilor .
Una din gravele imputări ce i s- a făcut regimului răsturnat la 11 fevruarie 1866 a fost aceea a delapidării averii publice , a împilării contribuabililor .
crede că a venit momentul de- a o restabili luând drept bază opiniile politice reprezentate de cătră partidul care are mai multe voturi în corpurile legiuitoare .
Preocupaţi astăzi înainte de toate mai mult de viitorul ţării decît de interesele de partid , convinşi fiind că noua poziţie ce ne este creată prin Tractatul de la Berlin ne face direct responsabili de urmările noastre , că sîntem lipsiţi astăzi de acele garanţii care ni le prezinta Tractatul de Paris şi în momentul de a intra într- o nouă eră politică , vom face în modul cel mai imparţial bilanţul perioadei celei din urmă a vieţii noastre politice , ca să ne pregătim cu bărbăţie pentru noua eră în care intrăm .
Oare o naţie care -i dă d-lui C.A. Rosetti în fiece an net 30,000 franci pentru că -i recomandă pe Stroussberg , pentru că -i recomandă să intre în resboiu de florile merului , pentru că -i laudă şi- i recomandă pe modestul d. Costinescu financiar cu 4 clase în capet , care cu toate acestea tratează rescumperarea drumurilor de fer , o naţie care -i dă d-lui C.A. Rosetti 30,000 de franci pentru că numeşte rescumperarea « cestiunea cea mai populară » ştiind că e impusă de din afară , o rescumperare ce se putea face cu preţul jumetate şi la care fiece acţie căştigă 40 la sută , pe care statul ei pierde , o asemenea naţie nu’l plăteşte îndestul de bine pentru arta de a o amăgi şi mai trebue să -i voteze apanaj şi pensie ?
Martiriul şi lupta pentru principii sunt meserii tot atât de lucrative ca ori-care alta şi daca cineva câştigă cu tăbacăria mii de galbeni , de ce n’ar câştiga şi prin meşteşugul de a fi fost totdeuna cu naţiunea şi în contra reacţiunii ?
meritele d-lui C.A. Rosetti .
Şi daca relevăm acestea faţă cu adversari de sistem şi adversari de ocazie ne răspund că majoritatea formală de care se bucură în urma libertăţii presiunilor , nu a libertăţii alegerilor , oricît de viciat ar fi prestigiul ei prin procederile de partid , este în mod esclusiv naţia .
Discursul d-lui Epureanu el vom reproduce in extenso . Au respuns apoi la acest discurs dd .
o stare de lucruri rezultă în mod strict cauzal dintr- o altă stare de lucruri premergătoare şi , fiindcă atît în lumea fizică cît şi cea morală , întîmplarea nu este nimic alta decît o legătură cauzală .
Propunerea opoziţiei s’a respins însă şi astfel s’au încuviinţat un nou împrumut cu anuităţi pe 44 de ani pentru o sumă mai mare decât cea datorită de stat .
Evident , da , Ministrul , mai ales liberal fiind , poate deşerta şcoalele primare de băieţi pentru a umplea cu ei funcţiile statului , dar de aci resultă că magistraţii serioşi , vechi , cu titluri academice , precum sunt toţi cei din Iaşi , să fie supuşi reprobării publice pentru că n’ar voi să ia asupră -le resopnsabilitatea gravă de a conlucra în distribuirea justiţiei alături cu nişte copii de exemplu ?
Rezervîndu -ne a reveni asupra situaţiunei financiare după un studiu mai amănunţit al tuturor elementelor ei , indicăm deocamdată aceste liniamente generale .
Succesorul d-lui Sturza , ministrul actual de finanţe , d. Cămpineanu , a alergat în susţinerea proiectului , că ministerul de finanţe are a face faţă , la 23 Aprilie 1880 , la o sumă de 16 milioane , provenită parte din mandate în suferinţă , parte din dobânzi şi parte , în fine , din obligaţiunile rurale ce urmează a se trage la sorţi .
Însă aceste apropieri patriotice a unor elemente disparate cari , într’un moment dat , sunt necesare ba salutare chiar pentru mersul afacerilor , devin , dacă vor ţinea mai mult , în timpi normali mai cu seamă , o cauză de necontenite hărţueli .
La 1394 bate pe Baiazid Ilderim în memorabila luptă de la Rovine , păstrată în memoria întregei Peninsule Balcanice ; la 1395 încheie tractat de alianţă cu Ungaria ; la 1396 ia parte la bătălia de la Nicopole , la 1398 bate el singur pe Baiazid lîngă Dunăre ;
Ia să vedem la ce se reduce ?
Şi Măria Sa ne- a chemat pe noi cari am ocupat funcţiuni mai înalte în ţară , căci mai toţi am fost prezidenţi de consiliu , şi a voit Măria Sa să cunoască care ar fi opiniunea noastră în faţa evenimentelor resboiului dintre Rusia şi Turcia .
Iată ce cameră a fost aceea care la 1868 , a votat d-lui Rosetti recompensă , o cameră care ziua în ameaza mare comitea escamotări de cifre şi acum aproba reducţiuni de 8 milioane , peste un ceas admitea ca din senin excedente de 15 milioane .
A venit apoi d. Kogălniceanu susţinând aceiaşi idee cu cea mai mare energie , Principele Dimitrie Ghika asemenea .
Nu doar că această duplicitate , aceste exerciţii de echilibristică ar fi de atribuit unei deosebite înţelepciuni politice .
Realitatea a dovedit că era tot ce puteau face mai bine .
Scena a treia .
În şedinţa de Duminecă a Adunării d. Victor Sireteanu şi- a dezvoltat interpelarea în privinţa următorului act al administraţiei liberale .
În loc de a se desminţi de la locurile competente informaţiunea aceasta , monitorul partidului publică numai decât un articol scris în stilul biblic al d-lui prezident C.A. Rosetti , aşa de bombast , în cât cititorul nu ştia ce să crează : era scris în serios sau în bătae de joc .
Căci evident este că regresele în neatîrnarea reală a ţării , acoperite poate cu progrese nominale , precum şi regresele vădite pe terenul economic cată să fie atribuite unui neajuns oarecare , şi acest neajuns trebuie să rezulte din neaplicarea unei esenţiale părţi a Constituţiei ;
Ne- am luminat în sfârşit .
Astfel nestabilitatea de sub domniile elective , în loc de a înceta , s- a generalizat , ba şi- au creat un mediu social în care să poată înflori cu de prisos .
Dar din averea Statului , un capital de 15O.OOO franci şi câte 14.000 pe an !
vice prezidenţi în urma acestei somări ?
La crearea acestui mediu au contribuit toate : şcoalele , în care copiii în loc de idei învaţă papagaliceşte mii de mii de cuvinte , coteriile politice , ce primesc şi bun şi rău , numai de- ai lor să fie , uzurparea de reputaţiuni lesne de operat în mijlocul unui popor incult , cîştigul fără muncă , deci imoral , al nulităţilor cari au impertinenţă îndestulă de a se impune , sistematica lăudare a mediocrităţilor de către camaraderii , glorificarea răului şi absoluta paralizare a celor buni de a putea , prin acest zgomot de iarmaroc , să demaşte acest bal mascat de panglicari şi de negustori de vorbe .
Ele nu încetează a pune , ca şi noi , în legătură evenimentul acesta cu alegerile din Anglia .
A îmbătrîni în mod artificial pe un copil , a răsădi plante fără rădăcină pentru a avea gradina gata în două ceasuri nu e progres , ci devastare .
Ia să vedem ce consilii pernicioase am dat noi .
Capitaliile cele mari a acestei clase consistă în sume colosale de fraze , în cuvinte deşerte ;
Deşi existau în amîndouă dinastii — în Moldova neamul Muşatin , suplantat Dragoşizilor , în Ţara Românească străvechii Basarabi — totuşi domnia era electivă .
Se ştie asemenea că n- ar fi cu putinţă mecanismul ceasornicului şi că acesta ar începe prin a merge foarte repede şi ar sfîrşi prin a merge foarte încet , daca ar lipsi coarda regulatoare .
arta de a şti , sau mai bine de a nu şti scrie şi citi e echivalentă în România cu dreptul de a domni peste munca şi înţelegerea altora .
Iară escedentele cifrei sporite la veniturile anului 1868 , în sumă de 14,608,686 lei noi vor servi la noile servicii ale deosebitelor ministerii şi mai cu osebire la serviciile ministeriilor de resbel şi lucrări publice .
În fine D. Sion , numit prim- procuror , e asemenea un tener , abia de 6-7 luni în serviciu şi cu toate acestea un întreg parchet , compus din oameni cu esperienţă şi cu drepturi căştigate , se pune la discreţiunea D- sale .
Trăind din politică şi prin politică şi neavînd nici un alt soi de resurse materiale sau de putinţă de a- şi cîştiga existenţa , el e capabil de a falsifica totul , şi liste electorale , şi alegeri , şi forme parlamentare , şi idei economice , şi ştiinţă , şi literatură .
Mai mult decât atăt , toate opiniunile noastre au fost consemnate într’un proces verbal , redactat de d. Cămpineanu , ministru de esterne pe atunci , şi iscălit de noi .
Golul nostru intelectual , setos de civilizaţie , a primit fără control , fără . cîntărire , idei şi bune şi rele , şi potrivite şi nepotrivite , ba naţiunea întreagă , cu prea puţine excepţii , nu vedea că niciodată o vorbă nu poate înlocui o realitate , că niciodată fraza culturii nu e echivalentă cu munca reală a inteligenţei şi mai ales cu întărirea propriei judecăţi , care e cultura adevărată , că niciodată fraza libertăţii nu e echivalentă cu libertatea adevărată , care e facultatea de a dispune de sine însuşi prin muncă şi prin capitalizarea muncii .
S- ar putea într-adevăr imagina un sistem de idei politice , folositoare chiar , care să nu fie conforme cu sentimentele şi aspiraţiunile ţării , dar în lumea strictei necesităţi un asemenea sistem n- ar fi cu mult mai mult decît productul unei imaginaţii fecunde .
Unde această clasă nu există decît în mod rudimentar sau unde ea este prea slabă pentru a se împotrivi tendenţelor estreme republica devine o jucărie a partizilor , o forma de care abuzează şi " unii şi alţii în detrimentul vădit al intereselor generale .
Această stare de lucruri e în aceeaşi proporţie lipsită de pericole în care esistă în stat o clasă de mijloc economiceşte puternică şi cultă care să mănţină echilibrul între tendinţele prea înapoiate a simţului istoric a unui popor , reprezentat în genere prin formele existente ale unei civilizaţii trecute , şi între tendenţele zgomotoase ale trebuinţelor acute ale prezentului , reprezentate prin nevoile claselor de jos .
Ştim asemenea că un viu sentiment de stat , o conştiinţă întemeiată despre solidaritatea intereselor naţionale , cari sînt şi trebuie să fie armonizabile , nu în opunere unele cu altele , un patriotism luminat şi mai presus de tendenţe înguste mai nu are nevoie de- a formula în teze generale lucruri care se- nţeleg de sine la alţi oameni şi în alte ţări .
Căci dacă luăm individ cu individ am vedea lesne că marea , incalculabil de marea majoritate a oamenilor s- ar sus-trage bucuros , numai de- ar putea , şi de la plata de bir şi de la prestaţiuni şi de la recrutare , încît , oricît de recunoscută ar fi necesitatea unui interes general de fiecare în parte , totuşi , cînd e vorba ca el să , subvie cu atomul său individual acelei necesităţi , instinctul său intim şi primitiv este de a se sustrage .
Locul prestidigitaţiei e ca şi azi dealul Mitropoliei .
se- ntăreşte decît prin asimilarea lentă a muncii intelectuale din secolii trecuţi şi prin întărirea principiului înnăscut al judecăţii , precum orice moment al creşterii e o conservare a celor cîştigate în trecut şi o adăogire a elementelor cucerite din nou , astfel , adevăratul progres nu se poate opera decît conservînd pe de o parte , adăogînd pe de alta : o vie legătură între prezent şi viitor , nu însă o serie de sărituri fără orînduială .
Pe când armata noastră murea de foame şi ger în câmpiile Bulgariei , pe când stoluri de corbi roteau de asupra ei , lăsându -se pe pământ spre a muşca din carne omenească , liberalii noştrii beau şampanie cu mironosiţele de la Caffe-chantant pentru gloria şi reuşita armiei române .
Atârnă de abilitatea detentorului acestui capital , plătibil îndată , ca să înnoiască jumătatea de milion şi după cum martiriul e lucrativ , nu ne îndoim că aceasta se va întempla cât mai curend .
Şi cu toate acestea fost-ar-fi cu putinţă de- a vorbi chiar de neatîrnarea statului român fără a sufla praful aşezat pe tractatele noastre vechi şi de pe cronicele noastre ?
O depeşe a Agenţiei Havas de aseară ne spunea că guvernul prusian prezintase consiliului federal o moţiune tinzend la revizuirea regulamentului acelei înalte adunări .
Există chiar o medalie „ Bene-Merenti ” , conferită de conservatori unui Alecsandri , celui mai însemnat autor în românime , ea se conferă a doua zi de către liberali unui pamfletar , şi nu e de mirare daca , tot pe calea bătută de acest din urmă , un alt pamfletar va soliciat -o asemenea .
Maşina produce putere şi aplică putere .
Şi această indignare nu e decît prea justificată .
Acelaş om cu acelaşi temperament ar fi reprezentat , în locul ideilor radicale , alte idei tot atît de estreme , însă cu totul opuse celor dentîi . Care din doi ar fi avut acum dreptate , X reacţionarul perfect sau X radicalul ?
O naţie curioasă în multe priviri .
De unde a eşit , într’o oră de discuţie asupra virimentelor , un escedent de 15 milioane la venituri , o ştie numai unul Dumnezeu .
îndeosebi — devenise regisorul următoarei drame .
Deşi comparaţia statului , care e ceva viu şi organic , cu mecanismul unei maşine de vapor bunăoară rămîne o comparaţie , totuşi există analogii reale între mecanismul organic şi cel anorganic .
Gr. Ventura coprinde un articol intitulat « Situaţiunea » care începe cu cuvintele : « Fără îndoială suntem în criză latentă » .
În loc de- a -i supune pe cei noue locuitori sub cercetarea parchetulu român , ’ i leagă frumuşel şi- i eliberează pe chitanţă procurorului din Austria , oamenii încap sub jurisdicţie străină şi sunt , se aude , condamnaţi la moarte prin ştreang .
Precum creşterea unui organism se face încet , prin superpunerea continuă şi perpetuă de nouă materii organice , precum inteligenţa nu creşte şi nu
Noi , prima naţiune în Orient şi’n Univers resplătim adeveratele merite .
Nu cununi ; bani peşin , reversibili pentru arta de- a calomnia şi de a amăgi .
Dar în România şi aceasta e cu putinţă .
Din atitudinea acestor doi Domni se esplică cum de ţările noastre au putut să se închine puterei turceşti păstrîndu -şi cu toate acestea întreaga lor suveranitate înlăuntru şi- n afară , cum s- au putut să se introducă în tractate de supunere proibiţiunea pentru moametani de- a se aşeza în ţară , cum s- au răsfrînt pînă chiar asupra umbrelor de fanarioţi o rază din vechea neatîmare , căci şi aceştia îndrăzneau a se numi Domni din mila lui Dumnezeu , deşi erau numiţi şi scoşi prin firman , deşi se ştie că titlul Deigratia nu se cuvine decît numai suveranilor .
O ilustrare curioasă a manierei de- a -şi atribui un merit care e în mare parte a trecutului e că în acelaşi timp în care se- ncheia un tractat de comerţ cu Austria , ca manifestare a neatîrnării noastre , d. Mitilineu , înalt funcţionar al Ministerului de Esterne , publica un volum de tractate de alianţă şi de comerţ încheiate de dinastii române de înaintea epocei fanarioţilor .
Şi cu cîtă recunoştinţă .
» O singură voce însă a fost contrarie opiniunei celor 6 , a fost vocea mai puternică a d-lui C.A. Rosetti , care a zis : « Trebue să mergem înainte » .
Pentru aceste motive comisiunea d- v în unanimitate decide ca pentru exerciţiul anului 1868 cheltuelele generale ale statului să fie făcute în limitele veniturilor evaluate la suma de lei noi 67,712,583 , bani 32 .
Mulţumindu’i dar într’adever şi cu toată seriozitatea că n- a luat mai mult încă , căci putea , constatăm numai că pretinsul control de jos , reprezentat prin Cameră , a încetat cu totul şi procedarea în votarea atât a budgetelor cât şi a acestei recompense ne dovedeşte că acest control nici măcar pro forma , de ochii lumii , nu mai există . Ce ne mai remâne de sperat din partea controlului de sus ?
Patria , se’nţelege .
Nu ştim ce urmare va avea acest incident ruşinos , care caracterizeasă în destul epoca de anarchie şi de scandal în care trăim .
Ea e foarte naturală ;
Precum am declarat -o în mai multe rînduri , situaţia ţării o considerăm de prea gravă ca să ne preocupăm numai de interesele de partid .
E drept însă că aceşti reacţionari , cari nu iubesc poporul , nu pretind , nici ar primi vreodată recompense reversibile .
O schimbare a opiniei publice în înţeles conservator se poate constata de mai mult timp încoace .
V Am văzut cu înlesnire ce unitate e în caracterul civilizaţiei noastre de azi , cum ca consistă curat în păzirea formelor esterioare ale culturii apusene , lipsită de orice cuprins real .
TIMPUL , BUCUREŞTI , 3/14 APRILIE 1880 În orice caz , urmaşii noştri cată să ştie ce anume merite se recompensează în persoana d-lui C.A. Rosetti .
Şi aceasta să fie naţia , naţia noastră modestă , iubitoare de adevăr şi cu minte ?
A fost venerabilul nostru preşedinte , d. Bosianu , a fost onor .
Nu s’a întâmplat încă nicăiri ca un om să fie recompensat pentru că sub auspiciile lui s’au versat în deşert sângele cel mai generos al poporului , pentru că sub a lui auspicii s’au perdut o provincie .
După rostirea acestor cuvinte a urmat pronunţarea formulei de jurămînt din partea Măriei Sale : Jur de a păzi Constituţia şi legile poporului român , de a mănţinea drepturile lui naţionale şi integritatea teritoriului .
Deci , progresul adevărat fiind o legătură naturală între trecut şi viitor , se inspiră din tradiţiunile trecutului , înlătură însă inovaţiunile improvizate şi aventurile hazardoase .
Ne putem făli cu drept cuvînt cu probele de vitalitate pe cari le- a dat poporul nostru de cincizeci de ani încoace .
Iată cuvintele d-lui M. Kostaki .
D- lor , am terminat cu acele imputări de rău gust , cari le reproduc d- lor în toate zilele în contra noastră ; şi nu ştiu dacă mai este cineva în ţara românească care să vă dea crezement , căci la toate vorbele d- voastre sânt în stare cu fapte pozitive a vă da cea mai elegantă desminţire în contra tuturor alegaţiunilor d- voastre .
Aci trebue să amintim că în combinaţiunile financiare ale d-lui Dimitrie Sturza intra şi aceea de- a echilibra budgetele cu sumele ce urmau a se încasa pe socoteala rescumperării clăcii , datorite de locuitori în cifră de 28 de milioane , în care d. Sturza proiectase a’şi făcea o resursă budgetară , propunând plata bonurilor rurale , datorie pe anii 1880 şi 1881 , prin contractarea unui nou împrumut .
Când acum 3,4 ani lumea se mira de unde săracul d. Rosetti găseşte bani pentru a trăi la Paris , pentru a- şi ţine copii în Italia , ni se respundea :
Aci urmează o repartiţie exactă pe diferitele ministerii după analogia anului trecut 1867 .
Cine crede că prin profesarea unei serii de fraze a înlocuit munca , deci libertatea şi cultura , acela se prenumără fără s- o ştie între paraziţii societăţii omeneşti , între aceia cari trăiesc pe pămînt spre blestemul , ruina şi demoralizarea poporului lor . II În ordinea de idei espuse în n- rul trecut intră şi aceea a independenţei statului român .
e evident că în ruajul constituţional lipseşte un element oarecare de regulare şi control .
Acesta e un fals mărturisit în acte publice , căci un budget e un act public .
După regulamentul Senatului ştiut că ori de câte ori se face o propunere care are de scop a fi formulată într’un proiect de lege , pornit din iniţiativa acelui corp , acea propunere se citeşte de 3 ori din zece îu zece zile , apoi trece în secţiuni , unde i se dă forma cuvenită de proiect şi se întoarce apoi pentru a fi pusă în discuţie prin mijlocirea raportorului , de unde’şi urmează toată filiera , ca ori care alt proiect venit din iniţiativa guvernului , de exemplu .
Din aceste mici minorităţi se compune opoziţia şi ea reprezintă partea neatîrnată a ţării .
Aceeaşi foaie apoi ne aduse cu oarecare amăriciune ştirea că dlui Dim .
Nu este nici o îndoială că cumpărătura firmei a costat mult mai mult decît realitatea neatîrnării noastre , care nu ne- a costat nimic pe noi , dar cu atît mai mult pe strămoşi .
Piesa e foarte simplă .
Ca probă că acesta a fost sentimentul ţării , putem aminti aci cuvintele rostite de către preşedintele Constituantei , d. M. Kostaki , în numele ţării , în momentul cînd a prezentat alesului ei pactul fundamental .
Şi- au spus motivele , au stăruit cel puţin în atitudinea d- lor ? Şi- au retras cu toţii demisiunea , iarăşi în corpore cum şi- o dedeseră , iar unul dintre d- lor au făcut majorităţii , cu care se părea că nu mai sunt dd .
La sfârşit vin apreţieri asupra demisiei celor patru vice-prezidenţi , pe care le reproducem întocmai : Vice-prezidenţii sunt oameni serioşi sau cel puţin se presupune că sunt serioşi şi procedarea lor e dovada manifestă de lipsa de omogenitate ce domneşte în sferele guvernamentale şi ne demonstră că majoritatea ( ai cărei espresie în parte sunt vice-prezidenţii )
Substituind deci principiul monarhic mult bîntuitei domnii elective , ţara a voit a crea acea instituţiune care să fie nu numai personificarea statului român , depozitar al tradiţiilor politice ale ţării , ferind -o de fluctuaţiunile momentane ale partizilor , dar , în acelaşi timp , încunjurînd tronul cu instituţiunile constituţionale , acel regim le- a considerat ca o garanţie de putere pentru tron , ca o garanţie pentru dezvoltarea materială şi politică a statului român .
Dar o contrazicere şi mai recentă şi mai frapantă .
Noi , cari , deosebindu -ne de patrioţii de meserie , suntem de părerea că un aşa scandal , deşi servind opoziţiei prin discreditul ce aruncă asupra destrăbălaţilor de la putere , este stricăcios în genere moravurilor publice prin discreditul ce’l aruncă legilor şi instituţiilor , avem pentru aceasta un sentiment adânc de mâhnire .
Lucrările consiliului federal nu sunt toate de- o importanţă egală şi pentru cele mai puţin importante nu e necesară prezenţa miniştrilor dirigenţi .
ea e rezultatul întoarcerii la starea normală , Când corabia intră la liman , nu mai e nevoe de balast .
Şi într’adever , negustoria de principii liberalo-democratice-cosmopolite , aducea după condicele administraţiei un venit net d-lui C.A. Rosetti de 30,000 franci pe an .
D- lor , eu de trei ani cunoscu acest fapt şi nu mi- am pemis niciodată , fiind că am crezut că a fost un act , deşi istoric , şi deşi se poate astăzi nara dar nu -mi este mie permis a sparge ghiaţa .
e dar necesar de- a întări tot mai mult legătura cu unicul amic , cu Germania .
Iarăşi apoi întruniri şi puneri la cale în familie , după care aceeaşi foae a d-lui ministru de externe , ce ne confirmase ştirea despre demisionarea d-lui Boerescu , ne anunţă că acea demisiune a fost retrasă .
Starea sănătăţii cancelarului Rusiei , prinţul Gorceacov , după cum ne spun depeşile , este foarte de îngrijat .
A mai găsi că asemenea momente sînt oportune pentru a ne arunca în afaceri financiare , calificate de strălucite , este mai mult decît o culpabilă nepăsare .
Ni s’a probat - e prea adeverat - că peste Olt a murit oameni de foame în vremile acestea , e adeverat asemenea că nu mai departe decât Sâmbătă s- au votat un nou împrumut de 25.000.000 şi s’a anunţat oficial existenţa unei datorii flotante de 64.000.000 a cărei adeverată sumă o ştie numai Dumnezeu .
Magistraţii demisionaţi s’au văzut atinşi în demnitate şi în drepturile lor câştigate . Există o seamă de spirite cari nu se sfiesc de- a susţinea cumcă lumea e ingrată , că oamenii nu recunosc nicicând meritul adevărat , ba asemenea aserţiuni culminează până şi în inexactităţi de fapt precum că Hristos ar fi fost restignit , că Galilei era să fie pus pe foc ş.a.m.d. Toate acestea sunt pure invenţiuni .
Dar daca bilanţul situaţiei esterioare a statului e atît de nefavorabil epocei de la 1866 încoace , cît de nefavorabil trebuie să fie bilanţul afacerilor dinlăuntru ?
D. Simionescu , designat de prim prezident pentru Iaşi – e un magistrat foarte proaspăt care se bucură de îndoielnicul renume de- a judeca câte cinzeci , ba chiar căte o sută cinzeci de procese pe zi , din care cauză toate procesele acestea , resolvate fără observarea procedurii , au căzut în sarcina curţilor de Iaşi şi Focşani ca să le descurce .
Cunoscând de ce valoare extraordinară sunt partizanii guvernului din cameră , eram de mai nainte siguri că în locul celor patru vice-prezidenţi , demisionaţi , s’ar fi găsit alţi 16 , tot unul şi unul ejusdem farinae , din acelaş aluat protoplasmatic .
Domnii cei siguri despre ţară .
După un interval de o oră în care se primeşte budgetul tale-quale şi se discută asupra cestiunii virimentelor , trei corişti introduc în măna prezidentului o jucărie de surprindere în forma unui amendament , în care se zice următoarele : 1 ) .
şi ciudat ! acelaşi d. Petre Grădişteanu are astă-zi despre acelaşi d. C. A. Rosetti o părere minunată .
, cu tot cutremurul , listele falsificate ale alegătorilor au făcut cu putinţă ca opoziţia să n- aibă majoritatea absolută în Adunări , deşi această opoziţie nu era esclusivă , căci cuprindea conservatori , fracţionişti , liberali moderaţi , grupul „ Binelui public ” , ba pînă şi ...
În ziua de 10 mai , cînd Înălţimea Voastră V- aţi suit pe tronul României , ţara a văzut realizată cea mai vie şi cea mai scumpă a sa dorinţă ; acea zi care a întemeiat pentru ţară începutul unei nouă ere , ţara a salutat -o ca data inaugurării regimului monarhic , carele singur poate garanta României consolidarea statului şi binefacerile unui guvern stabil .
a arăta că ideea statului , ideea armoniei intereselor există în realitate , că statul nu este numai suma de indivizi ce coexistă într- un moment dat , că el reprezentă însăşi putinţa de îndreptare a unor rele ce rezultă din instinctele nesocotite ale actualităţii . Să ne- nchipuim de ex. că radicalul X , în loc de- a fi născut în sfera de jos , ar fi fost fiul unei vechi şi bogate familii aristocratice .
Ce le pasă roşilor dacă aceşti tineri , avend chiar cele mai bune intenţiuni , vor fi compromişi şi făcuţi imposibili prin proceduri nechibzuite ?
Căci un principiu absolut , netăgăduit de nici un om cu bun-simţ , este ca .
Electivitatea însă [ î]i despărţea pe candidaţii de domnie , întru cît s- atinge de reazimul de din afară , în partizanii unei influenţe sau a celeilalte , încît , precum nu se putea stabili esclusiv nici o linie domnească , tot astfel nu s- au putut stabili în mod esclusiv nici o influenţă străină .
Deja bătrînii noştri , aproape acum cincizeci de ani , concepuseră ideea unirii sub o dinastie ereditară .
Articolul a fost modificat aşa cum a pretins cancelarul .
Scopul guvernului , şicanarea opoziţiei , s’ar ajunge .
După ce legi de mare însemnătate se votează ca cu vaporul , după ce chiar împărţirea Senatului în secţii a devenit curată ficţiune , căci se votează legi cari trec numai printr’un numer oarecare de secţii , fără a fi trecut şi prin altele , aşa ca din întemplare , se mai adaogă apoi şi inconveniente ce nu le putem îndestul regreta .
Daca cineva trei-zeci de ani de- a rândul şi- a bătut joc de limba noastră străveche , de obiceiele noastre străvechi , de natura noastră dreaptă şi îngăduitoare - ' i votăm apanaj .
Pentru Europa , Englitera va mănţine mereu înţelegerea sa cu Franţa ; în Orient şi Asia , ea va lucra pentru a’şi pune la adăpost interesale sale .
Ca probă necontestabilă arătăm că veniturile domeniilor figurau în bugetul statului , la 1865 cu suma de 17 244 000 la 1871 cu suma de 20 461 000 la 1880 cu suma de 15 000 000 .
IV Precară este aşadar poziţiunea internaţională făcută nouă pînă astăzi şi nu cunoaştem politica de mîni pe care ne- o va aşterne guvernul .
Un Deus ex machina ar mai trebui , care apărând la sferşit în focul bengalic al entusiasmului patriotic să binecuvinteze sceneria .
Dar pensie ca pensie .
E prea adevărat că această conştiinţă individuală , maltratată în toate chipurile şi supusă unei sistematice corupţiuni face reacţie , tresare mai cu putere cînd îi pui cestiunea de moarte şi de viaţă .
într-adevăr , nici noi nu sîntem tocmai bucuroşi de- a alege , pentru o serie de principii sincer espuse , un nume care -a trebuit , de voie de nevoie , să figureze în fruntea tuturor făgăduinţelor cîte nu sau ţinut .
În faţa unei asemenea situaţii economice nu mai cutezăm a întreba daca românul se simte fericit de starea prezentă , ci vom întreba daca guvernele şi factorii regimului constituţional se pot crede împăcaţi în conştiinţa lor la adăpostul formelor esterioare ale regimului parlamentar .
E bine , e folositor înainte de toate ca , sub pretextul şi ficţiunea constituţională , partizile să -şi bată joc de stat în detrimentul intereselor generale , să formuleze copilăreasca lor uşurinţă şi instinctele lor de dezordine în administraţie şi finanţe în paragrafe de lege , obligatorii chiar pentru cel mai înţelept şi mai bine cumpănit om din România ?
Cînd , la anul 1866 , ţara si- a dat instituţiunile care domnesc astăzi , cînd s- a chemat la cîrma ţării un prinţ străin , nu credem că unica preocupare a ţării a fost aceea de- a pune un capăt rivalităţilor primejdioase dinlăuntru , ci o idee de un ordin mai înalt a condus naţiunea în hotărîrea ei .
Giani , bieţii urmaşi ar fi încurcaţi , căci d- nul vice-prezident de Cameră nu e în stare de a ne spune decât următoarele de ex. Considerând că nu pentru d. C.A. Rosetti personal , pe care acest parlament el are în capul său , şi’l va avea încă pe cât simţul patriotic şi liberal va exista în sufletul Românilor avend declarat el însuşi , totdeuna şi probat prin fapte că toată viaţa sa va fi , precum a fost , o ţesătură de lupte şi sacrificie , ci mai mult şi putem zice numai ca naţiunea să dea dreaptă şi legitimă resplată acestei respectabile familii pe care spiritul cel mai egoist şi indiferent de interesele publice ar fi
Patria , se’ţelege .
Odată ce fapte atât de scandaloase , fapte de prestidigitaţiune parlamentară , cari întrec toate scamatoriile lui Bosco , se produc la lumina zilei , şi cănd regimul parlamentar este menit , nu numai pentru a garanta drepturilor şi averea cetăţeanului , dar şi pentru a servi ca o şcoală de educaţiune , întrebăm în faţa unor asemenea enormităţi , nu isbucneşte sufletul cel mai blând chiar , nu se revoltă conştiinţa umană , conştiinţa adeverului în faţa unor falsificări atăt de neruşinate , îmbrăcate spre mai mare batjocură în hainele formelor constituţionale ?
O ştire telegrafică din Berlin ne spune că consiliul federal , asupra propunerii reprezentanţilor Bavariei , a reînceput discuţia asupra legii timbrului şi a primit -o conform decisiunilor luate în desbaterea precedentă , însă cu schimbarea articolului , a cărei votare motivase demisia cancelarului .
Condiţiile impuse nouă prin Tractatul de la Berlin însă , ba chiar în urma Tractatului pentru obţinerea recunoaşterii firmei independenţei ( recunoaştere pe care chiar organele oficioase ale guvernului o declară drept un act de simplă formalitate ) , condiţiile impuse deci pentru îndeplinirea unei simple formalităţi ne- au impus sacrificii din care unele , pe lîngă gravitatea lor , mai constituie şi o izbire directă în autonomia de legislaţie internă de care pururea ne- am bucurat în trecut .
Lucrul fierbea dinainte de demisionarea d- lor vice-prezidenţi ai Camerii .
Acele foi neîncetat declarau că punerile la cale ce rezultaseră din căletoria prinţului de Bismarck la Viena , dedeseră echilibrului european nişte temeiuri solide şi durabile , la adăpostul tuturor eventualităţilor , şi iată că ’ i de ajuns să se schimbe ministerul într’o ţară străină , de ajuns să ameninţe cancelarul german că demisionează , pentru a resturna toată acea clădire , care se zicea că poate resista celor mai violente furtuni politice .
Ce face un fost prefect de Dorohoiu ?
Şi încă’mi aduc foarte bine aminte , că după provocările d- sale ni s’a citit fragmente , nu corespondenţe întregi , din oare cari depeşi de la Viena , în cari se zicea guvernului nostru : « Şedeţi de o parte ; nu vă amestecaţi .
Această greutate scade însă , ne pare , prin împrejurarea că , durata sesiunilor consiliului federal fiind lungă , miniştri diligenţi , cei prusieni chiar , cari sunt la faţa locului , nu pot lua parte la şedinţe în mod regulat şi că multe din statele mici preferă , pentru consideraţiuni financiare , de a nu fi representate în mod de sine stătător , încât substituţiunea , care’n vechea Dietă federală era o raritate , a devenit azi regulă pentru majoritatea guvernelor , într’un consiliu federal , care acum însemnează mult mai decât înainte .
Preşedintele Constituantei a stabilit cu drept cuvînt ca principiu , şi astăzi , după o tristă esperienţă , o putem afirma cu mai multă tărie , că dacă regimul constituţional e menit de- a întări tronul şi de- a garanta prosperitatea ţării , orice violenţă ce se comite în contra acelui regim se comite în paguba prestigiului tronului şi totodată în paguba prosperităţii ţării .
tutunul 4,444,444 lei 44 parale ; subvenţiuni 2,522,222 lei 22 parale ; taxe spirtoase etc. 4,555,555 lei 35 parale .
Proprietarul fondator al ziarului « Independance Roumaine » face cunoscut prin numerul de astăzi , că un ziar românesc , chiar franţuzeşte scris nu poate fi bine dirijat decât de un român .
E evident că acest scop politic nu se putea împlini decît pe socoteala ţărilor române .
Ar fi deci bine de- a se diversifica lucrările , concentrându -le pe cele mai importante într’un restimp atât de scurt , ca miniştri dirigenţi să poată lua parte la ele fără prejudiţiu pentru afacerile , de cari sunt respunzători în sfera lor mai restrînsă .
Nu insistăm asupra eleganţei comparaţiunilor .
Noi am aflat adeveratul articol de industrie universală , martiriul lucrativ .
Senatul , ieri , s’a ocupat cu câteva indigenate , cu convenţia anglo-română de comerţ , şi cu proiectul de lege pentru restaurarea catedralei de Iaşi .
Greşeala noastră cea mai de căpetenie a fost că diferitele partizi , succedîndu -se la putere , fiind lăsate faţă în faţă , în învierşunarea luptelor politice le- a fost permis de- a nimici pe adversarii lor şi de- a anihila prin urmare controlul binefăcător al unei opoziţii parlamentare .
Consiliul federal , după cum spune depeşa , ar fi aderat la moţiunea guvernului prusian şi ar fi trimes’o în cercetarea unei comisiuni .
Farmecul ce ne ţinuse în întuneric şi înapoiare nu era atît de imaterial precum şi- ar închipui cineva la prima vedere .
Orbit trebuie să fie acel guvern care nu -şi dă , seamă de simptomele politice ale acestei stări bolnăvicioase de lucruri .
Ar fi un act de adîncă ingratitudine către strămoşii noştri dacă ne- am închipui că cu noi se începe lumea în genere şi România îndeosebi , că numai noi am fost capabili a avea instinctul neatîrnării , cînd , la dreptul vorbind , n- am făcut decît a mănţinea cu mult mai mult ori mai puţin succes ceea ce ei au cîştigat fie prin sîngeroase lupte , fie prin dezvoltarea unei isteţii extraordinare , puse amîndouă adeseori în serviciul acestei unice preocupaţiuni , a păstrării neamului şi ţării .
Cogălniceanu Stolojan şi Leca vor fi siliţi să se retragă , şi alaltăieri seara joi avu loc o nouă întrunire intimă a majorităţii , unde se puse definitiv la cale repremenirea ministerului în sensul dorit de dd .
Ei totuşi vor răspunde : „ Naţiunea e cu noi , noi sîntem naţiunea ” .
Dar acestea se’ntemplă în Anglia , nu la noi .
E ceva măreţ în chiar numele pe care acest corp legiuitor şi’l atribue .
Cu toate acestea — în scurtul period de abia patrusprezece ani — bugetele statului s- au sporit peste îndoit , anuităţile datoriilor publice—de la 4—5 milioane cît erau înainte — s- au urcat la aproape cincizeci de milioane .
Sînt deosebite numirile ce aceste grupuri adoptă ; un lucru însă le este comun tuturor :
Prin urmare e vedit că criza prin care trecem în acest moment nu e decât un fenomen firesc de tot , care în medicină se numeşte eliminatoriu ;
Iregularitatea puterii elementare deci ajungând a învinge întregul mecanism , desigur că mişcarea acestuia va fi iregulară , fără spor şi folos , păgubitoare chiar , deci fiece parte a mecanismului va fi viciată în mişcarea ei , care trebuie să stea în legătură bine determinată de relaţiuni de reciprocitate cu celelalte .
Parlamentul o creaţie a ministrului ; voinţa alegătorului scoasă prin presiuni morale , promisii , decrete de înaintări şi puneri în funcţiuni numai e decît o voinţă stoarsă în momente de nevoie şi formulată după voinţa ministrului , deci asemenea o creaţie a lui : în fine şcoala generală de corupţiune preface armata de funcţionari , în loc de servitori ai legii , în armată de complici iresponsabili ai unor şefi necontrolabili , se- nţelege de cătră propriile lor creaturi .
În faptă juridicţiunea consulară şi- a pierdut terenul sub domnia lui , secularizarea averilor închinate s- au operat , deşi călugării greci se gerau în supuşi ai puterei suzerane , ai Porţii , s- au înfiinţat o armată relativ numeroasă şi completă , s- au proclamat neatîrnarea bisericii naţionale pe baza vechilor drepturi ale Mitropoliei Moldovei şi Sucevei , vechii consuli generali deveniră de fapt , deşi nu prin titulatură , miniştri diplomatici , relaţiunile internaţionale ale statului român erau încredinţate unui ministru al afacerilor esterioare în regulă , încît întregului aparat al unei depline suveranităţi interne şi esterne nu -i lipsea decît numele propriu , ce părea a lipsi din dicţionarul Apusului european .
Dar nu parafrazarea acestor imagini medico-nautice e ţinta noastră .
din Prusia ne aduce în sferşit , în deplinetatea lor , amănuntele asupra cauzei demisiei prinţului Bismarck .
Aceleaşi tendinţe se ivesc cu mai multă putere în mişcarea de la 1848 şi culminează în 1859 prin alegerea lui Vodă Cuza .
Iată o acusaţiune adusă în contra noastră în faţa tronului .
Daţi mereu înainte , căci nu marmura rece şi metal nesimţitor dăm noi , oamenii secolului al nouăsprezecelea , martirilor libertăţii ; din contra , bani peşin , reversibili .
Astfel şi d. C. A. Rosetti negreşit va respunde : « Ori-ce atom al partidei naţionale-liberale e demn de- a servi sub d- sa ca vice-prezident » .
Fiii de Domni aveau toţi dreptul de- a fi aleşi , renunţarea unora din ei trebuia răscumpărată , alţii trebuiau înlăturaţi cu arma .
Ceea ce se cere de la o profesie de credinţe politice este desigur , înainte de toate , ca ea să corespunză cu simţimintele şi aspiraţiunile legitime ale ţării şi să fie adaptată instituţiunilor ei .
E drept că poporul nostru e bântuit de foamete , lasă’l să moară , căci espiră în conştiinţa că liberatea , egalitatea şi fraternitatea au fost resplătite în fondatorul lor cu apanaj şi pensie reversibilă . Pe această cale e şi bine şi demn de o naţiune ca a noastră ca să mai afecteze câteva sute în budgetul anului 1880 pentru diverse recompense naţionale , a căror listă ne- am permite a o presenta respectuos onorabilei Adunări legiuitoare , începând -o cu cucernicul Warszawski .
Acesta însă , adeverat fiu al Gasconiei respunse că « ori-ce francez e demn de a figura în gardă » .
E evident că tribunalul de Iaşi , considerănd « trista întrebuinţa » pe care D. Stolojan o face din ministerul seu , nu voieşte a se face complicele unor acte nesocotite , cari zac încă în sînul viitorului .
N’a fost un om însemnat în ţara aceasta , şi îndeosebi vorbind , nici un conservator , care făcând politică să nu’şi fi pierdut mare parte din averea sa , ba unii să se fi ruinat chiar .
ţii majoritatea în mînă si sistemul constituţional , sistemul controlului se reduce la o iluzie copilărească .
N- avem nevoie să adăogăm că , departe de a fi un copil găsit , neatîrnarea României era atît de reală încît , cu prea puţină politică bună şi fără cheltuiala unui ban roşu , ea se restabilise pe deplin înaintea Tractatului de la Berlin , care , în loc de- a uşura situaţiunea , recunoscînd pur şi simplu un fapt ce rezulta de sine din căderea împărăţiei turceşti , a îngreuiat -o punîndu -ne condiţiuni atît de costisitoare .
Nu ne îndoim că mai tîrziu capetele mai clare dintre liberali vor recunoaşte tot atît de mult necesitatea absolută a proprietăţii mari , care este în toate ţările sprijinul cel mai puternic al neatîrnării de caracter , al celei mai înalte forme a libertăţii omeneşti .
D- sa a mai adaos apoi că prevederile d-lui Sturza din luna lui Octomvrie că se va încasa pe fie-ce lună câte un milion din remăşiţe , este departe de a se realiza , din cauza stării de sărăcie şi de foamete în care se află astăzi locuitorii .
Ni se impută , acestor reacţionari din Senat , cum că noi în ajunul evenimentelor din Orient am fi dat consilii pernicioase Domnitorului .
La aceste cuvinte adepţii d-lui Rosetti au protestat cu mare sgomot : d. Epureanu le- a replicat : când raportul acesta se va citi în Moldova şi se va vedea că Unirea s’atribue d-lui C. A. Rosetti , va isbucni un hohot general .
Cel d’întăiu care s’a rostit , şi pot zice că cu cel mai mare respect l’am urmat cu toţii , a fost onor .
Guvernele cari au venit în urma anului 1866 , n- au prea avut altceva de cîştigat decît firma , decît recunoaşterea unei neatîrnări ce existase totdeuna şi care scădea numai cînd n- avea cine s- o mănţie , sporea însă sub mîna oricui care ar fi avut voinţa de- a o restabili .
Nu ceva esenţial , nu îmbunătăţirea calităţii a fost ţinta civilizaţiei române , ci menţinerea tuturor neajunsurilor vechi , îmbrăcate în reforme foarte costisitoare şi cu totul în disproporţie şi cu puterea de producţiune a poporului şi cu cultura lui intelectuală .
Lord Beaconsfield se desparte de prezidenţia ministeriului Engliterei şi nimeni nu se gândeşte a- i vota o recompensă naţională ;
Mai sunt martiri lucrativi de recompensat .
E evident că o încordare prea mare a patimelor politice , puse în joc paralizează activitatea organului regulator , deci şi activitatea mecanismului întreg , în care fiece parte are rolul său deosebit , deşi acest rol , cu toată deosebirea , este in strînsă legătură cu foloasele pe cari le aduce mecanismul ca întreg .
Dar puterea produsă e supusă unei iregularităţi atît de mari , încît maşina ar sări in bucăţi sau ar sta locului daca n- ar exista un aparat , in aparenţă neînsemnat în realitate de o estremă importanţă , numit regulatorul centrifugal .
O curioasă ilustrare a manierei de a privi statul şi societatea ne- au dat -o în toţi timpii evreii .
Pe când Basarabia se rupea de la sînul ţării şi oamenii cu lacrimi amare îşi luau « rămas bun » de la patria lor străveche pentru a nu mai auzi graiul strămoşilor lor şi pentru a veşteji în umbra străinătăţii , pe atuncea asemenea liberalii puneau să intre oştirea în triumf în Bucureşti şi beau în sănătatea gloriei naţionale .
Petruns de adeverul acesta d- sa rugase de mult încă pe d- nu Gr. Ventura de a se însărcina cu direcţia politică a « Independenţei Române » , însă acest din urmă nu crezuse de cuviinţă -a primi decât acum abia .