Pămentul nostru este întărit cu osemintele părinţilor noştri ; pămentul pe care se luptă acum fraţii noştri , a fost adesea frămentat cu sângele fiilor lui Trajan .
Noue ne pare rău când îi vedem aşa de puţin porniţi spre muncă şi lăsând să treacă vremea , fără a se ocupa măcar de proiectele aduse de guvern pentru ajutoarea familielor celor morţi sau răniţi în resbel .
România poate respira .
Acum , trebuiă să ne încordăm şi mai tare puterile , să ne agerim şi mai mult mintea , ca să nu părăsim calea care ne va conduce la dobândirea roadelor ce se cuvine a culege .
el a ţinut atătea luni în loc armatele inimice şi a dat ţării sale timpul de a se pregăti pentru o apărare serioasă , - şi în fine , chiar în momentul din urmă , cănd împresurat de forţe superioare , era constrăns să capituleze de foame , n’a voit să’şi dea sabia fără luptă .
Romăni , astăzi s’a pus ăntăia piatră la temelia neatărnării patriei , de braţele viteze ale voinicilor , noştri .
când am credut că resbelul putea fi tîrît în ţară , după însemnatele pierderi ce aliaţii noştri încercaseră la Plevna , noi am procurat ocasiunea favorabilă imperiului rus de a se fortifica şi de a reîncepe campania după o nouă tactică , şi cu forţele ce din capul locului ar fi trebuit repezite în contra Turciei . O dată pe câmpul luptei , Românii îşi împliniră datoria cu vitejiă şi pricepere .
Această strânsă legătură de afaceri a sancţionat principiul solidarităţii popoarelor , proclamat cu mult înainte de timpurile moderne , sub forme mai abstrase .
Aci e prima punte spinoasă .
Dar acest rod căte lacrime a costat pe naţiune !
N’ar fi drept să se scutească de plata clăcii cei cari posed pămenturi dupe legea rurală ?
Aproape singuri am ţinut în tot evul mediu şi până către începutul timpurilor moderne , gigantica cruciată în contra Turcii , ardend de dorinţa de a- şi întinde stăpânirea şi în Europa de occident . Cât am suferit !
România are multe lucruri de revendicat şi nu numai de Turci .
Ziua de 28 Noembre , împreună cu celelalte date strălucite ale campanii la care am luat parte , ne vor acorda onoarea , aşa de scump plătită , de a întrupa istoria noastră , din nenorocire atât de puţin considerată , atât de puţin cercetată , chiar de Europa cultă , cu istoria generală a celorlalte neamuri .
Osman-paşa a încercat o esire impetuoasă , a dat o bătăliă , crăncenă , s’a luptat ca un erou pentru ţara sa , şi numai rănit , cu armata sdrobită şi cu Plevna pătrunsă , s’a predat învingetorilor .
şi dorim din suflet ca ea să se încheiă aci , şi să avem cât de curend fericirea de a vedea România , în virtutea sacrificiilor ce a făcut , ridicată la rangul statelor independente europene , şi asigurată în esistenţa ei , ca să’şi poată vindeca ranele glorioase , ca să apuce din nou şi cu puteri înzecite calea liniştită a progresului şi a prosperităţii ei materiale .
De căţi scumpi fraţi nu este veduv căminul familiei romăneşti .
Camerele şi guvernul să caute a le combina : pacea nu poate fi departe . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 1 DECEMBRE 1877 Lumea este nerăbdătoare de a cunoasce cât mai în grabă amănuntele luării Plevnei , şi cu drept cuvânt .
Trăiască armata romănă ! ...
Osman-paşa a fost un om superior .
Astfel , numele Marelui Ţar ar remânea pentru vecie neşters din inima poporului român .
Astfel nu se ştie , dacă cele patru orfelinate vor fi numai pentru băieţi , ori fiă-care va cuprinde câte doue secţiuni : una pentru băieţi , alta pentru fete .
Azi este dară ceasul bine venit , când trebui să « scuturăm pulverea dupe hrisoavele neamului românesc » şi să punem în vederea cititorilor , în locul de onoare al « României libere » , câte -va şiruri de preţioase mărgăritare din acea salbă fără preţ , pe care N. Bălcescu , de înaltă şi neperitoare memoriă , anină , cu un sunet inspirat şi convins , de gâtul iubitei sale ţări .
Pe lângă acestea să nu pierdem din vedere , că linia telegrafică dintre Verbiţa şi Nicopoli a fost stricată şi că d’abia ieri , pe la 3'/2 dupe amiazi , a putut fi bine restabilită ; că podul de peste Dunăre a fost rupt de valuri , astfel că primele sciri , privitoare la căderea Plevnei , au fost aduse de călăreţi la Nicopoli ; de aci au fost transmise pe vase , la Turnu-Măgurele , de unde apoi au fost telegrafiate la Bucureşti .
El s’a împotrivit ca o stîncă puternică înaintărilor entusiaste ale Ruşilor ;
Sunt părinţi al căror singur la bătrâneţe le era copilul , ce a murit pentru ţară .
Cu toată repeziciunea relativă a evenimentelor după teatrul luptei , mărturim totuşi ca am fost înşelaţi în prevedirile noastre , din causa lipsei de date sigure asupra puterilor ce hotărâseră a se ciocni .
Legea propusă însă este prea laconică şi reservă multe cestiuni pentru regulamentul de administraţiune .
Ceea ce ne produce însă o legitimă îngrijire , sunt dificultăţile ce va cauza alegerea modului în care negocierile trebue să înceapă , căci asupra acestui punt opiniunile cabinetelor de pe acum se arată împărţite .
Gloria , cu toată scumpătatea cu care trebuie s’o plătească naţiunile ,
Nu se cuvine oare ca legea să vină cu nişte disposiţiuni uşurătoare pentru aceştia ?
Artileria română de la Susurle , Opanez şi Bucova a oprit în loc impetuozitatea lui Osman-paşa şi l’a silit să se întoarcă în Plevna .
Cugetarea rece să fiă tot-d’auna cu noi .
Lucrarea d-lui Aurelian ni se pare foarte fericită .
Astăzi se culege rodul intrării noastre în acţiune .
Viitorul nostru este mare .
Faptul de căpetenie îl cunoascem .
Ţara s’a arătat demnă de înalta şi dificila situaţiune ce împrejurările ei creaseră , şi de acesta pacea trebuiă să ţină seamă .
Ne place a spera că Maiestatea Sa Augustul nostru aliat va fi cel d'ăntăiu care să ne înlesnească a intra în graniţele noastre străvechi , formând un stat liber şi neatârnat .
fiă strigătul unanim de la o margine la alta a pămăntului romănesc .
Trei însemnate feţe am putea să numerăm că a luat până azi rezbelul din Orient .
Griviţa şi Rahova , crăncena luptă din prejurul Plevnei în contra lui Osman-paşa , care se asverlise ca un leu cu o armată disperată asupra linielor noastre , vor spune viitorimei , cine este liniştitul plugar de la poalele Carpaţilor .
Trăiască România liberă şi independentă .
Actul , cei mai dificil al resbelulul este terminat .
Cu mare mulţămire , am vedut că guvernul s’a grăbit a presinta Corpurilor Legiuitoare două proiecte privitoare la acest ajutor : unul pentru înfiinţarea a patru orfelinate , pe circumscripţiunile militare , - şi altul pentru pensionarea infirmilor din causa de răniri grave în resbel şi a văduvelor şi copiilor celor morţi pe câmpul de resbel sau din causa acestor rane .
Intraţi în luptă într’un moment de descuragiare pentru armata creştină , noi am îmbărbătat pe aliaţi cari se isbiseră de nişte obstacole neaşteptate .
Dacă am încerca să facem bilanţul lucrărilor corpurilor legiuitoare , de la convocarea lor şi până astăzi , n’am cam avea ce să zicem spre lauda activităţii lor . S’a cheltuit - cu greu renunţă deputatul la diurna sa - , s’a cheltuit o sumă relativ mare , fără ca ţara , în aceste vremuri grele , când valoarea banului este foarte scumpă , să aibă în schimb nişte lucrări corespundetoare .
Să nu uităm că acum comandanţii caută să constate numerul învinşilor , materialul lor , morţii şi răniţii inimicului , precum şi al învingătorilor ; să iea măsuri pentru îngroparea unora , pentru transportarea în ambulanţe a altora , pentru hrănirea celor vii , şi în fine să’şi formeze raporturile parţiale , din cari se va alcătui raportul general .
Osman-paşa şi- a împlinit ca un mare cetăţian , pănă în urmă datoria sa către patriă .
Dar în mijlocul lacrimelor pentru vitejii ce nu mai sunt ; în faţa victoriei ce ni -a dat -o eroismul lor , suntem datori să aducem un omagiu marelui căpitan inimic , care a salvat onoarea Turciei .
Coroana atrăgea atenţiunea ţerii legale asupra unei legi pentru ajutorarea familielor vitejilor morţi sau răniţi în luptă .
Cât va fi având de lucru în acest moment , înţeleg numai aceia cari cunosc ce va să zică un asemenea fapt de arme .
La începutul acestei a doua fase , noi furăm chiămaţi şi îndatoraţi a intra în luptă .
Nu li s’ar cuveni şi acestora un ajutor ?
Cât am sacrificat !
Fraţi romăni , uniţi -vă inimile în această zi mare ; uitaţi pentru totdauna neînţelegerile trecutului .
Şi- apoi , când nevoile cad pe ţeară , când împrejurările ne silesc a ridica armele spre a apăra proprietatea individuală şi proprietatea naţională , tot pe bietul ţeran îl chemăm la luptă şi- i cerem sacrificiul vieţei , după ce ne- a hrănit atâta vreme cu sudorile braţelor sale .
Scim că asemini lucruri se hotăresc prin programe , dar totuşi am dori ca acest articlu să cuprindă lămurit principiul , că orfanii vor eşi din aceste şcoale cu câte o meseriă . Cât despre proiectul propus de d. I. Brătianu , am dori ca să fiă mai complet .
» Fiă zis într’un ceas bun !
În statele lipsite de industrie , cum este al nostru , şi a căror avuţie stă în productele pământului , cela care lucrează pământul este elementul ce întreţine viaţa statului .
Dar tocmai fiind-că l’am voit , inima noastră era încinsă de chinuitoare griji .
În pace nu credem , acum . Să dea Dumnezeu ca noi să fim , amăgiţi , căci atunci am avea fericirea să primim mai curănd în triumf pe fraţii noştrii şi pe Domnul Ţerii , strălucitul lor căpitan .
Armatele creştineeşi pot urmări mai repede scopul lor , căci forţele le sunt mărite .
Ostaşii noştri au disputat cu isbendă trei redute Turcilor ; ostaşii noştri au intrat cei d’intăi în Plevna spre a face cu neputinţă retragerea lui Osman-paşa .
Aşteptănd amenuntele despre acest mare fapt de arme , « România liberă » ia vesmăntul de serbătoare pentru această zi de mare izbăndă .
Îngrijirea şi păzirea unei garnizoane aşa de numeroase ; ocuparea unor posiţiuni strătegige , cari să formeze din Plevna un nou punct de reazim pentru operaţiunile viitoare ; formarea planului de luptă mai departe şi alte multe îndatoriri , ce nu se pot neglige în campanii , absorb toată activitatea unui stat-major consciinţios .
Acest fapt militar , de atâta timp aşteptat , este cel mai însemnător din câte s’au săvârşit pe câmpul de resbel european .
A şti să învingem şi a şti să profităm de victoriă ,
Această măngăiere , această îmbărbătare , sunt în drept să o aştepte fraţii noştri .
Găteşte -te de luptă , dacă doreşti pacea .
În luna lui Maiu ( 1596 ) , 2,000 Români coprind Cladova , se întăresc într’ensa şi rescoală o parte mare din Bulgaria ; tot atunci , 2,500 de haiduci români din ţara Românească , trecând Dunărea mai sus de Nicopole , pustiesc mai multe sate şi izbesc fără de veste cetatea numită Plovna pe Isc , mai la vale de Nicopole , prind pe beiul cetăţii ce venise de curend la Adrianopole cu femeea şi cu copiii lui , precum şi mulţi alţi Turci şi evrei însemnaţi , câştigă multă pradă şi pe urmă sfarmă oraşul .
La căderea ei , Romănii au luat o parte distinsă .
Îngrigirea orfanilor şi instrucţiunea profesională respund unei adevărate necesităţi .
ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 19 NOEMBRE 1877 Plevna a cădut .
Este timpul să ne îngrijim cu multă socoteală de starea acestui element , care ne- a păstrat limba şi obiceiurile româneşti , care ne hrănesce cu munca sa şi ne apără cu o vitejie uimitoare .
În mesagiul Tronului , citit la deschiderea Corpurilor legiuitoare , se cuprindea o invitare însemnătoare .
Să nu ne lăsăm însă ca mărimea isbăndii să ne ameţească .
Dorobanţii au dovedit cu fraţii lor dinpreună că , pe lăngă cuca strămoşească , ei păstrează încă inima de vechiă bărbaţiă şi braţul de oţel al haiducului din acele vremuri .
De la noi atărnă să o facem fericită .
Afară de aceasta , articulul privitor la instrucţiune , în care se spune că înveţămîntul orfanilor se va compune din materiele cuprinse în programul şcoalelor primare , de noţiuni de agricultură , grădinărie şi industrie , ni se pare cam vag .
Aventul şi vitejia fraţilor noştri au ţinut în loc impetuositatea Osmanlîilor , şi au atras pe Marte în partea creştinilor .
Ultimele evenimente de la armata lui Ţarevici ne pusese pe gânduri , speranţele noastre se înfăşurau într’un văl gros de temeri .
Căderea Plevnei este evenimentul militar cel mai însemnat din Europa , de cănd oştile Ţarului au trecut Dunărea .
Congres european , sau pace separată între puterile beligerante ?
Mare măngăiere va aduce familielor , multă îmbărbătare va aduce oştenilor aceste legi .
În acest restimp , toate puterile se îngrijaseră serios de mărirea ce arătase Rusia , şi Anglia regreta că n’a pus mai multă bună-voinţă la încheierea protocolului , care ar fi asigurat creştinilor drepturile în atâtea renduri reclamate Porţii .
Iacă o însemnată cestiune , care se impune legiuitorilor noştri .
Toate succesele depind de a face lucrurile la timp . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 3 DECEMBRE 1877 Maiestatea Sa Imperatorul Alexandru va sosi , luni , în capitală .
Nu vom discuta azi aceste proiecte .
De aci decurge atenţiunea neclintită ce vedem că fie-care naţiune manifestează pentru mişcările şi tendinţele celorlalte naţiuni .
Dobândirea independenţii cu sacrificiul sângelui , va trece la posteritate ca cea mai scumpă moştenire , ce va ilustra paginele istorii noastre .
În ori-ce caz , guvernul ar trebui să’şi aducă acum aminte de aforisma politică a strămoşilor noştri : « para bellum , si vis pacem » .
Am dori acum să vedem camerele ocupându -se cât mai în grabă cu aceste proiecte şi dovedind bravilor , că ţara ştie să îngrijească de familiele celor ce şi- au dat viaţa pentru neatârnarea şi mărirea patriei .
După căderea Plevnei , sgomotul de pace s’a ivit , şi aleargă cu iuţeala fulgerului din oraş in oraş , astfel că acum va fi şi făcut ocolul pămentului . Basat pe puternica consideraţiune a stăvilii ce pune intereselor tutor statelor un rezbel care se prelungesce , şi autorizat de faptul îngrozitoarei puteri de destrucţiune ce uneltele desăverşite ale rezboaielor de azi fac într’un timp foarte scurt , ziarul nostru a esprimat adesea convincţiunea , că crisa Orientului va păşi iute spre faza ei finală .
M. S. Vodă , care , prin purtarea sa de ostaş viteaz , a bine-meritat de la ţară , dimpreună cu întreaga sa armiă , a avut cea mai fericită inspiraţiune , când a cugetat a decora piepturile eroilor cu o medalii anume pentru independenţă , care să perpetueze în familii suvenirea luptelor pentru dobândirea neatârnării statului român şi liberarea popoarelor martire , cari au gemut până acum sub călcâiul celui mai fieros despotism .
N’ar fi oare drept să se dea pămenturi soldaţilor cari n’au ?
O nouă viaţă se deschide Romăniei .
Astfel fiind lucrurile , ar trebui ca corpurile legiuitoare să cugete cu seriositate la soarta plugarului şi să iea măsuri sănătoase pentru îmbunătăţirea traiului său .
Cu toate acestea , de şi veştile sosesc cam încet , nu trebue să ne plângem în contra cartierului general .
Atunci se vedu că Rusia nu’şi făcuse de la început calculele prusienesce , şi ea fu silită să revizuească planul campaniei , să caute a se întări serios şi a forţa victoria cu ori-ce preţ , căci din acel moment numai era vorba de reformele creştinilor din Bulgaria şi de salutea popoarelor apăsate de sclavia osmanlîului , ci de onoarea armelor sale .
Trăiască poporul românesc într’o patrie vecinic liberă şi independentă ! ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 30 NOEMBRE 1877 Câtă veselie , cât entusiasm făcu să isbucnească din pepturile Românilor vestea despre căderea Plevnei , a cărei resistenţă obstinată ne ţinuse atâta timp inima strânsă de nesiguranţă : numai cei ce vedură ieri capitala , în mantia ei de serbătoare şi mulţămire , numai aceia vor putea să -şi formeze o idee îndestulătoare .
Celui -a care , astă-vară , a putut constata progresele făcute de un popor liber , Celui -a care a asistat la luptele susţinute de ostaşii noştri şi a recunoscut solemn vitejia Românilor , Celui -a care ne- a dat Augustul cuvent de sprijin şi n’a încetat de a manifesta o afecţiune onorătoare pentru trupele noastre , Celui -a care poartă cu mândriă pe pieptul său insignele bravurei române , se cuvine ca cetăţenii capitalei şi Românii din toate părţile să’I arate că poporul liber de la Dunăre scie să fiă recunoscător către cei ce’I voiesc binele .
sunt două lucruri cari aevea se cer a le avea unite , ca să putem eşi la resultate mulţămitoare .
La întoarcere fură isbiţi de ianicerii şi Turcii din Nicopole , dar se bătură aşa de bine şi cu atâta îndemnânare , încât puţini vrăjmaşi scăpară şi ei se întoarseră biruitori cu prada lor în ţara Românească .
va rămânea însă pentru tot-dauna un mijloc puternic de a încălzi sufletele de a le dispune spre fapte mari , de a le înbărbăta în vremuri de restrişte , şi noi fericim poporul care posedă acest nobil şi înalt sentiment , căci el este o dovadă vie despre puterea morală a acelui popor , despre tăria vieţii ce- l însufleţeşte , despre viitorul care -l aşteaptă .
Avem un păment scump prin atâtea neperitoare aduceri aminte .
Partea însemnată ce armele române luară în această memorabilă luptă , alături cu aliaţii noştri creştini , şi vestea despre eroismul cu care ostaşii români puseră piept ca să îmbrâncească năvala tigrilor flămânzi , ce se aruncaseră desperaţi şi hotărîţi asupra întăririlor noastre , a turnat un balsam de alinare peste durerile pierderii atâtor scumpi şi bravi fraţi , a liniştit mult sufletele îngrijate de furtunoasa nestatornicie a soartei resboaielor .
Atâta ajunge pentru a ne îndestula mândria noastră , până când vor sosi amănuntele ce ne vor spune toate fasele luptei şi întregul său resultat .
Armia creştină fu ţinută în eşec , şi după puţin timp soarta se întoarse în contră -i .
Domnitorul nostru a comendat armata , la a cărei isbendă au asistat cu o legitimă veseliă , Augustul Imperator al Rusielor şi fratele seu , Marele Duce Nicolae .
El merită stima învingetorilor .
Sunt dar , fără opt-spre-zece ani , trei veacuri de când Turcii încercaseră vitejia Românilor în dealurile Plevnii , poate chiar în aceleaşi locuri unde se ilustrară eroii de la 30 August .
Eroi din alte vremuri , viteji de ai lui Mihaiu şi Ştefan , voi trăiţi încă în urmaşii voştri .
Respundend la timp cu ajutorul nostru ,
Căderea Karsului şi capitularea Plevnei formează actul al treilea al sângeroasei drame ...
Siguri că cetăţenii vor arăta Marelui Suveran , care ne- a întins o mână amicală , că România , viteasă pe câmpul de resbel , scie să iubească , noi avem multă speranţă că Imperatorul Alexandru va duce în Rusia cele mai frumoase suveniri despre ţara noastră şi că , cunoscând acum bine aspiraţiunile poporului român şi virtuţile sale militare şi civice , el va sta totdauna în ajutor .
Astă-zi dar , naţiunea cu aspiraţiuni de viitor , trebue să se afle în ori-ce moment deşteaptă , ca să simtă la timp atingerea intereselor ei de ori-ce natură , şi să întâmpine pericolele , prin mesuri înţelepte .
Iacă nişte întrebări , ce le recomandăm atenţiunii reprezentanţilor ţerii şi despre care va vorbi cu deameruntul , în numărul viitor , d. I. Negre . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 2 DECEMBRE 1877 După fiecare biruinţă repurtată de oştile creştine , cuventul pace a circulat în toată lumea şi a produs o mulţumire generală , cel puţin momentan .
Mehemed-Ali este slab .
el a sdrobit din căte -va lovituri o mare parte din armata duşmană ţerei sale şi a băgat spaima în răndurile ei , în căt Europa uimită a recunoscut puterea de viaţă a Turciei şi începuse să creadă că campania creştinilor în contra semi-lunei este perdută ;
Astăzi , Plevna cădută , greaua piatră este ridicată de pe pieptul nostru .
O lacrimă pentru denşii astăzi , iar măine numele lor vor fi scrise în cartea neuitării , carte ce vecinic va sta deschisă pe altarul independinţei statului romăn .
Faptele de arme ale Românilor de azi vor dovedi Europii valoarea poporului latin de la Dunăre , şi- i vor da ocaziunea de a înţelege şi apreţia enormele sacrificii ce această naţiune a trebuit să’şi impuiă , torentele de sânge ce ea a versat , în timp de cinci secoli mai bine , ca să puiă stavilă îngrozitoarelor valuri de oarde fanatice ale semilunii , cari voiau să se reslăţească peste Europa şi să’i înăbuşească orice suflare de progres şi de libertate .
Când arma a luat asupra’i rolul deslegării cestiunii Orientului , iarăşi arma , şi numai ea , poate să impue şi să hotărască .