Pe când toţi străinii aplaudă şi salută cu respect faptele Românilor ; pe când ziarele engleze , ruseşti şi germane recunosc că România ş'a luat astăzi prin ea însăşi locul ei în concertul european ; pe când însuşi Le Messager de Vienne , de la 7 Decembre , lasă să i- se scrie din Roma următoarele : „ Noi nu suntem nicidecum nesimţitori la dovezile de vitejie pe cari le dă juna naţiune română .
Pentru ca să putem găsi , cât prin putinţă mai apropiat de adevăr , partea ce a luat armata română la acest mare fapt de arme , făcurăm ieri , în primul nostru Bucureşti , o dare de seamă , culeasă după osebitele ştiri telegrafice sosite şi publicate deja .
Să gâdele susceptibilitatea corpurilor legiuitoare , susţinând că guvernul a făcut pe armată să treacă Dunărea fără a lor prealabilă consultare şi regulată autorisaţiune ;
D'aceia credem a fi ecoul opiniunii publice , recunoscând acestui general toate meritele şi toată energia de caracter , de care ştiu da cele mai temeinice , şi … vai !
Guvernul n'a făcut şi nu face decât întreprinderi aventuroase : el a declarat resbel fără ştirea şi învoirea ţării legale , a aruncat armata pe neaşteptate pe câmpul de onoare , a adus nesicuranţa şi temerea .
Dar … s- o mai amânăm şi pentru astăzi , să mai stăm pe'nălţimile din jurul Plevnei , de unde se vede atât de limpede gloriosul presinte şi strălucitul viitor al nobilului şi viteazului popor român .
Eroul Osman-paşa a capitulat ;
„ Lupta a ţinut 8 ore .
Un corespondinte al unuia din cele mai însemnate ziare din Londra ne comunică câte -va părţi din ultima -i corespondenţă , în care dă samă despre o vizită făcută la poziţiune dimprejurul Plevnei .
Să ne mulţumim dar cu ştirile ce ne sosesc treptat pe fiecare zi , şi mal ales cu cele ce publicăm astăzi mai la vale .
D- lor spun că le dorea naţiunea ? Care naţiune ?
" Telegrama din Poradim , ce o publicarăm ieri în capul ziarului , provine de la un bărbat străin , şi care prin urmare nu poate fi bănuit de cea mai mică parţialitate .
Aşa dară , după „ iluştrii bărbaţi de Stat " din tabăra protivnică : Camerele nu mai sunt represintaţiunea ţării ; glasul lor nu mai e glasul naţiunii ; reînceperea lucrărilor lor s'a făcut spre nenorocirea Românilor , ca să mărească temerea şi îngrijirile publice . Unii din şefii armatei nu mai sunt demni de ascultare , nici de numele ce li se dă , căci ei nu fac decât să'şi bată joc de zeci de mii din fiii ţării , cu singurul scop d'a place " guvernului care'i ţine la putere .
Un aer de mândrie naţională se vede pe toate figurile , căci şi frunţile'ncreţite de durerea perderilor ce vom fi avut se'nseninează ca să salute cu inimă deschisă triumful drepturilor naţionale , al ideilor generoase , al unei vitejii din cele mai depline .
„ După acest prim succes , ei au întors bateriele lor de la Opanez contra puterilor lui Osman , pe cari le- au luata în şarpă , până ce diviziunea a doua de la Griviţa şi trupele generalului Scobeleff putură să pătrundă în oraş şi să le atace pe la spate .
Ziseră oraşul va fi iluminat .
Cu nespusă veselie serbă capitala României această mare isbândă cu nespusă bucurie o serbă ş'o serbează Românimea toată .
Vom discuta şi vom lupta , fiindcă sfadă şi luptă caută cu lumânarea .
Peste două zile , aceiaşi conservatori , vorbind despre şefii armatei , scriseră că „ nu este pedeapsă destul de aspră pentru aceia cari îşi bat joc de viaţa a zeci de mii de fii ai acestei ţări , în scopul culpabil de a complace acelora cari -i menţin la putere ;
Dacă’nţelegem nerăbdarea publicului d'a afla cât mai răpede şi cât mai multe lucruri , se cuvine a ne gândi totdeodată la ocupaţiunile ce au atât armatele biruitoare , cât şi şefii lor , cu ocuparea fortificărilor coprinse , cu inventarierea spolielor şi trofeelor militare , cu îngrijirea răniţilor , cu paza şi transportul zecilor de mii de prisonieri .
Şi ce doria naţiunea , după dânşii ?
Ce balsam de vindecare a vechilor ei rane d’a vedea c'acea Plevnă , devenită proverbială prin sângele ce înghiţi din amândouă părţile , prin lunga -i înconjurare şi prin eroismul ce văzură încruntatele dealuri ale Bulgariei , că Plevna cea mult căutată de Unguri , Plevna cea mult blestemată de poporul rus şi român , Plevna care va rămâne celebră în analele noastre resbelnice , Plevna a'ncetat d'a mai fi adă-postul celor cari ne jefuiau şi ne ucideau .
că amândouă oştile trebuiau să se întâlnească la ora pericolului pe câmpul de onoare în faţa Plevnei , devenită cheia operaţiunilor militare , de la Dunăre ; că guvernul trebuia să decidă locul şi momentul trecerii fluviului , îndată ce acea trecere era reclamată de interesul apărării ţării , de ferirea ei ca să n'ajungă un câmp deschis şi întristător al răsbelului ; că simte şi recunoaşte , împreună cu M. Sa , că oştirea română şi Domnul ei trebuie să stea pe câmpul de onoare până când se va ajunge scopul însemnat de adunare , că statul român , la viitoarea pace , să iasă c'o posiţiune politică bine definită , ca naţiune , de sine stătătoare , să -şi poată îndeplini misiunea ei istorică ; că'n fine adunarea e'n perfect acord , ca şi până acum , cu guvernul ieşit din sânul ei .
D'aceia , în răstimpul cât ele nu funcţionară , foile oposiţiunii nu îşi deteră silinţe mai stăruitoare decât : 1 .
Cei de la Românul sunt smintiţi cari divagă şi aiurează .
Ghica , B. Boerescu , George Cantacuzino , Al. Orăscu , P. Carp şi alţii ” 2 ) ca dd .
Căci , în fruntea ne- pregetatelor sale şiruri , ieşi să înfrunte cu bărbăţie puterea adversarilor , ca să'şi mănţină onoarea şi reputaţiunea . Se cade dar ca , în mijlocul bucuriei triumfătoare , s'aducem un meritat omagiu capului şi armatelor din Plevna .
Pe calomniele ce ne- aruncaseră , pe contrazicerile cu cari se ilustraseră , pe tablourile ce făcuseră de milioanele răsipite , de tratate călcate , de interese străine izbite !
Ea ş'aleşii ei stătură neclintiţi pe tărâmul legal , pe când cei cari luptau în contra ei svârcoliau în spasmuri epileptice .
Nu ne îndoim dară că cititorii noştri vor vedea cu deosebită plăcere această corespondinţă .
A ! Cât este de dulce pentru amărâtele animi ale unei naţiuni , care fu desarmată şi maltratată în timp de peste două sute de ani , d'a vede că fiii săi , îndată ce putură să reia arma , sfărâmară cuibul nebiruit al biruitorului Osman !
cele mai dureroase probe .
Ea în fine ne face să preţuim şi mai mult isbânda color două armate victorioase , căci au trebuit să facă multe sacrificii , să îndure multe osteneli , se desvolte cea mai mare vitejie , spre a supune o armată puternică , conduşi de capi atât de energici , şi ajutată de întăriri naturale şi făptuite , a căror nimicire parcă mai pre sus de puterea omenească .
Guvernul de la 16 Mai stărui în a nu se supune nici a se depune .
Politica ce urma acum Carol I este politica străbună .
„ A se supune sau a se depune ” , zise d. Gambetta într'o întrunire publică .
ROMANULU , BUCURESCI , 5/17 UNDREA 1877 Căderea Plevnei şi triumful armatelor ruso-române a provocat o durere până la delir în Ungaria .
Românii avură fericirea d'a intra cei dintâi în Plevna , şi ece -o astăzi în puterea armatelor ruso-române , cu toate trofeele , cu toate muniţiunile , cu toate întăririle sale .
Acusările , ce face presa ungară d- lor Andrassv şi Tisza , sunt egale cu cele ce face aci Pressa d- lor Brătianu şi Cogălniceanu .
Jos , supt picioarele lui , vede nouri groşi şi negrii .
ROMANULU , BUCUREŞTI , 1/13 UNDREA 1877 .
eroii de la Pressa şi de la Timpul bombardează , cu o furie crescentă , guvern şi naţiune .
D'asupra acestor arcuri s'a pus portretul M.S. era de desupt inscripţiunea
Această speranţă începe deja să ne- o dea ştirea că , peste trei zile , Maiestatea Sa Imperatorele Rusielor va pleca la St.
12 ore.—Tot parcursul cortegiului imperial , de la gară până la palat , n'a fost decât o ovaţiune , o unanimă nesfârşită şi entusiastă strigare de ura !
Domnii cei vechi s'aliau cu cel care lupta pentru salvarea popoarelor creştine , biruiau pe inamici şi , când se înturnau , mergeau îndată la altarul bisericei naţionale ; ba încă unii zideau câte o biserică pentru fiecare biruinţă .
Boerescu-D , Ghica-Orăscu-Carp şi alţii , cari găsesc că totul s'a făcut şi se face prin călcarea legilor şi spre nefericirea naţiunii române .
Publicăm mai la vale proiectul de lege pentru înfiinţarea de bănci agricole şi espunerea de motive ce îl însoţeşte , şi care a fost supusă Camerei zilele acestea din iniţiativa d-lui P. Buescu şi altor domni deputaţi .
Partita liberală şi , cu dânsa , imensa majoritate a poporului român profanează cel din urmă simţ de demnitate , când susţine că azi e un timp de mărire şi de glorie .
Relaţiunile oficiale sau particulare despre bătălia de la Plevna n'au sosit încă nici pân'acum .
Recomandăm citirea estraselor din presa ungară , ce le reproducem mai la vale , şi trecem azi la regularea socotelelor cu Pressa partitei conservatoare de la noi .
Şi faptele au arătat , celor cari se temeau de absoluta libertate , că ea nu numai nu este o piedică dară încă este şi cea mai adevărată tărie pentru guverne ;
" Iluştrii patrioţi din opoziţiune declară că ei au bine-meritat de la Patrie , pentru că s'au opus la tot ce s'a făcut până acum .
Ţara întreagă cunoaşte curatul isvor al representaţiunii sale de astăzi .
Greu dar , foarte greu ne vine să ne coborâm în întunericul unde stau potrivnicii noştri politici , spre a aduna cuvintele şi faptele lor , ş’a le espune publicului .
În această posiţiune ne aflăm şi noi , din seara de 28 Noembre .
Această dreptate este demnă de armata rusă şi de nobila animă a împăratului Alexandru II , care restitui intrepidului luptător semnul distinctiv al militarului , sabia pe care Osman fu silit s'o închine triumfătorilor .
Pentru ce nu mai e glasul naţiunii ? Pentru că n'a zis şi n'a făcut ceia ce naţiunea doria să zică şi să facă .
Nu este oare logic ca d’astă-dată să -l primim cel puţin tot cum îl primirăm la 1866 ?
În ceia ce priveşte vitejia Românilor , nu vom mai aminti astăzi aci decât faptul că „ simţind mişcările Turcilor , s- atu aruncat ei asupra poziţiunilor inamicului , au luat cu asalt trei redute , au învins prin impetuozitatea românească vigoarea Turcilor , ş'au intrat în fine în Plevna , având şi fericirea de- a avea prea puţini răniţi .
Naţiunea este în lumina de pe culmele unde s'a suit cu armata ei .
Această fericită împrejurare făcu ca Românii , în evenimente atât de serioase , să se afle în deplină identitate de aspiraţiuni şi de credinţe cu conducătorii afacerilor generale , cu delegaţii lor legali şi legitimi ; să procedă ' n unire , ajutaţi şi întăriţi unii de alţii , la prevederea măsurilor , la realisarea faptelor ce puteau dovedi Europei că neamul român e plin de vioiciune şi demn d'un frumos viitor .
După luarea Plevnei , atacurile au început şi mai cu înverşunare .
El trebuie să se coboare , dara e natural să întârzie pe câtă mai poate îndeplinirea acestei datorii .
Ş'acestea le spun iarăşi cu dorul d'a nu aduce turburare şi ne- ncredere în spiritul armatei , iarăşi spre a nu produce divisiuni şi slăbiciuni interioare , prea fatale'n cir-cumstanţele de faţă !
, deoarece susţin că principiile politicei d- lor „ le declară şi le afirmă în numele partidului conservator , în numele ţării întregi astăzi , în momente atât de solemne şi în faţa împrejurărilor cari au să decidă de soartea şi de viitorul României ”
Astfel ţin d- lor „ să n'aducă divisiuni şi slăbiciuni interioare , prea fatale'n circumstanţele de faţă ” .
În această situaţiune , ne mai esistând temere de dânsul şi de trupele sale , e timpul să le judecăm cu nepărtinire şi cu acea dreptate , care se impune mai cu deosebire învingătorilor .
Şi- o făcu pe deplin şi cu prisos până -n cele din urmă momente .
Momentele de faţă sunt momente de fapte , mal mult decât momente de narări şi de vorbe .
La 1866 , când junele nostru ales intră în Capitală , însoţită de locotenentul domnesc , Nicolae Golescu , merse d'a dreptul la Mitropolie ş'apoi la Cameră , unde depuse jurământul de credinţă .
Publicul a văzut că noi profităm şi d'această mare şi naţională biruinţa pentru a curma lupta .
Îşi încinge cu dafinii nemuririi pe mărinimoşii săi eroi .
Aşa dară armata să nu mai dea ascultare şefilor ei , nici în resbel să mai stăruiască , căci nu ţara a trimis -o la resbel , deoarece „ ţara ” sunt dd .
D. Ghika-Boerescu-Carp , ş'alta spun d- nii deputaţi .
” Imperatorele Ruscioru , care a dovedit că ştie să preţuiască vitejia oriunde o găseşte , încunună eroismul marelui Osman , redându -i sabia .
Cerul e senin , şi dulcele raze ale soarelui îl inundă şi îl înveselesc .
„ Toate silinţele inamicului , adaugă marele duce , pentru a rupe linia gre-nadirilor noştri
c'această deschidere „ n'a făcut decât să mărească inchietudinea publică ” , că „ divagaţiunile şi aiurările în care am fi căzând noi le inspiră vii inchietudini asupra stării noastre mintale ” .
N'a rămas intrigă , n’a rămas uneltire care să nu se puie în lucrare pentru a sfărâma voinţa naţiunii .
Nicopoli , Şipka , Kars .
” In fine , o zi în urmă dup'aceste cuvinte , adause că „ ne aflăm în midlocul unei prostraiuni generale de caractere şi de inteliginţe ”
Ş ' n această categorie intră şi venerabilele d. Bosianu .
Provenind din diferite isvoare , între cari şi engleze , ele ne vor face să înţelegem şi mai bine mărirea evenimentului ş’a resultatelor ce vor decurge dintr'însele . El Gazi Osman , paşa comandant al trupelor otomane din Plevnn , e azi prinsul oştirilor beligerante .
O parte din trupele turceşti a pătruns chiar în şanţurile noastre şi ' n baterii .
Astfel glasul adunării deputaţilor nu poate fi glasul naţiunii , deoarece una spune „ întreaga ţară ” , compusă din dd .
„ Atacul dat de întreaga armată a lui Osman , zice marele duce Nicolae , a fost făcut cu vitejie desperată .
Iubirea iarăşi şi recunoştinţa tuturor fiilor naţiunii , a căror vitejie ne- a înviorat şi ne- a renumit , al căror sânge a readus fala strămoşească ş'a sigilat independinţa , drepturile şi mărirea României .
A atacata poziţiunile de la Sud ale lui Scobeleff , diviziunile generalului Daniloff , între Metropol şi Dolny-Dubnic , reduta galbenă a generalului Katalei , poziţiunile de la Nord şi Opanez ale Românilor .
ROMANULU , BUCURESCI , 12/24 UNDREA 1877 .
Toţi cei cari au salutat cu bucurie şi cu mândrie triumfurile armatei române ; toţi cei cari au citit dezbaterile din Cameră şi din Senat , cu ocaziunea adresei , şi- au zis negreşit că protivnicii guvernului au recunoscut în fine ş'au declarat că buna , înţeleaptă şi'n adevăr patriotică a fost calea pe care a mers naţiunea şi guvernul ei .
Prin ştiinţa strategică , prin neobosita -i activitate , prin zelul , patriotismul şi demnitatea ce desvoltă , el putu face , din orăşelul Plevnei şi din tărâmul împrejmuitor , o adevărată cetate de apărare pentru statul şi capitalele Turciei . Luptând cu frigul şi cu foamea , cu descurajarea unora şi cu ardoarea altora , luptând mai cu samă cu nobila'i ambiţiune , cu conştiinţa misiunii ce i se încredinţase şi cu mulţimea speranţelor întrînsul concentrate , Osman-paşa ştiu să se arate distins căpitan şi bărbat cu merite superioare .
Ş'aceasta e atât de adevărat , încât nici chiar setoşii de putere , nici chiar reacţiunea , care cutează foarte , nu prea cutează să zică că adunările legiuitoare de astăzi nu sunt sinceră şi fidelă espresiune a naţiunii .
ş- apoi , adresându -se partitei contrarie , o ameninţă prin următoarele cuvinte : „ să nu se uite că puterea este efemeră .
Represintaţiunea naţională a fost dar credinciosul răsunet al ţării , când a recunoscut că atât suveranul , cât şi armata română au bine-meritat de la patrie , căci , mulţămită lor , patria română e azi respectată chiar şi de neîmblânziţii ei inamici .
Conclusiunea e prin urmare : că numai camerele d-lui Catargi erau represintaţiunea ţării , că numai glasul lor era adevăratul glas al naţiunii , numai lucrările lor aduceau fericirea , sicuranţa şi liniştea publică ; că numai supt d. Florescu şefii armatei erau oameni de onoare şi de animă , cu demnitate şi cu consciinţă d'a lor misiune ; că numai una ministeriu Boerescu-Carp ar aduce cele mai mari fericiri asupra României , că el ara şti s'arunce armata alt-undeva decât pe câmpul de onoare , aducând – prin aceasta – sicuranţa şi creditul ; că tot caracterul , toată inteligenţa şi toată seriozitatea s'au concentrat în d- nii Boerescu-Carp şi scriitorii de la organele d- lor .
Vigoarea şi eroismul armatei ruseşti , cunoscute de toată Europa în luptele ei cele vechi , se văzură şi- acum la luarea acestui al doilea Gibraltar .
Monitorul , care ne sosi ceva mai târziu astăzi , publică o mică relaţiune despre memorabilele fapte de la 28 Noembre .
„ Românii au fost cei dintâi cari au văzut mişcările Turcilor şi ei au luat mai de la început cele trei redute turceşti .
Pe d'o parte dar îşi împliniau misiunea d'a semăna vrajba şi desbinarea , pe d'alta sperau că , îndată după întrunirea camerelor , actele şi conduita guvernului vor fi osândite , iar dumnealor rugaţi a se sacrifica se primească conducerea intereselor publice pe cărări mai line , spre gloria mai mare , către un viitor mai de fală .
( Gorny-Etropol ) Atunci bateriile române de la Opanez şi de la Bukova începură un foc violent contra lui Osman .
Înţelege oricine agitaţiunea morală şi materială ce acest eveniment a produs în toate părţile şi din toate puntele de privire .
În faţa acestei rebeliuni a puterii esecutive , în faţa acestor acte „ ultrarevoluţionare ” cum le- a calificat în senat d. Dufaure , comerciul şi industria s'aretară pe scenă . Făcând cunoscut cititorilor noştri petiţiunile comercianţilor şi industrialilor , ziserăm că nu mai este în putinţa reacţiunii d’a nu se supune acestei puteri atât de mari .
Domnul Românilor va sosi joia viitoare în Bucuresci .
Întreaga poporaţiune a capitalei s'a grăbit să iasă întru întâmpinare şi să felicite pe nobilul şi generosul monarh .
El constată inteligenţa cu care au fost conduse lucrările de apărare şi întărire ale Românilor .
Carol I , dovedind lumii întregi , care nu mai credea , ca viuă şi neatinsă a rămas vitejia română , mai arată şi faptul , fără esemplu în Europa şi chiar în America : el combătu cu oştirea română şi cu aliaţii săi , având nu numai parlamentul deschis , ci şi absoluta libertate a presei ş'a întrunirilor .
Ziua de 29 Noembre bărbaţii de Stat de la Pressa o consacră în a cere darea în judecată a colonelilor Angelescu , Slaniceanu , Voinescu şi a generalului Cernat .
Maiestatea Sa era însoţită în trăsură de M. S. Doamna şi purta cordonul Steaua României .
În acelaşi timp însă , suntem datori a ne întoarce privirile cu respect şi cu iubire către acei mărinimoşi fii ai naţiunilor aliate , care cu preţul vieţii lor asecurară triumful de care ne bucurăm noi astăzi .
Astfel vorbeşte şi presa maghiară pe când naţiunea română - renăscută şi reînălţată pe culmea gloriei străbune — îşi sărbătoreşte cu fală victoriile fiilor .
Vă salutăm , domni conservatori , vă salutăm cu stimă şi cu respectul ce se cuvine unor atât de mari politici , unor atât de mari cugetători , unor atât de mari patrioţi cum v- arătaţi d-voastră ! Prin programa de la 26 Noembre , reacţiunea conservatoare declară că nu deoarece „ s'aducă turburare’n spiritul bravei noastre armate , care are de datorie a se bate cu animă în orice resbel ar fi implicată ” , că nu vrea „ s'aducă divisiuni şi slăbiciuni interioare , prea fatale în circumstanţele de faţă ” .
Îşi făcuse pe deplin datoria în timpul asediului .
Ca mandatarii ei să fi declarat că guvernul „ fără autorisarea prealabilă a corpurilor legiuitoare şi contra chiar a voturilor esprimate d'aceste corpuri , a angajat ţara într'un resbel ofensiv d'atâta gravitate ” , prin urmare să răstoarne guvernul şi să -l dea în judecată ca violator al intereselor ţării ş'al tuturor usurilor constituţionale .
Respect şi iubire generosului monarh , care împărtăşi cu soldaţii săi neajunsurile ca şi gloriile dobândite .
Aceasta se cheamă discusiune serioasă şi nobilă , consecinţă de principii şi moderaţiune , după partita moderată .
Ece cum începe telegrama din Bogot .
Ţipătul văduvelor şi lacrimele orfanilor nu lipsiseră d'a fi întrebuinţate spre a susţine că guvernul e un trădător , că miniştri varsă în deşert sângele Românilor , că acest cabinet a aruncat armata , pe neaşteptate , pe câmpul de onoare .
Aceste declaraţiuni erau de ajuns pentru ca reacţiunea—care mai nainte repetase c- aşteaptă glasul naţiunii - erau de ajuns s'o facă a- şi schimba părerea ş'a zice că glasul camerei nu mai e glasul naţiunii .
În acelaşi timp trupele române din Griviţa şi cele ruse de la Sud pătrunseră in oraş şi apoi atacară din nou pe Osman , care lupta se străbată liniile spre Vidin .
” Aşa dară , după reacţiune , Românii , în aceste solemne împrejurări , n'au un senat şi o cameră care să represinte ţara , ci o adunătură de oameni necunoscuţi , cari au usurpat numele şi calitatea de mandatari .
Dar camerele se'ntruniră şi alegerea birourilor îi făcu să presimtă că -n loc de ieremiade , ca d- lor , mandatarii României intonează imnuri de felicitare pentru fiii ţării , pentru augustul lor căpitan , pentru viitorul şi fala naţiunii .
Mai jos o cruce care ziseră va fi luminată de gaz şi d'asupra căreia sta scris :
Ţeara ' n cele mal mari nenorociri , din causa cabinetului actual , care a comia marea crimă d'a fi numit radical de către oposiţiune .
„ Osman a făcut atacul cu toate forţele sale .
În urma acestor glorioase izbânzi ale armatelor române , ce făcură iluştrii bărbaţi de Stat şi protivnici a tot ce se făcu pân'acum ?
, că „ lucrările acestui guvern le inspiră mare nedomirire şi mare temere pentru viitorul nenorocitei d- lor Românii ” .
Şi pe ce- şi bazau aceste speranţe ?
D'aceia nu trebuie să se mire nimeni de'ntârzierea , amănuntelor privitoare la înfrângerea Turcilor , la faptele militare ale ambelor armate , la resutatele dobândite , precum şi la perderile ce trebuie să fi avut .
Reacţiunea mai resistă , se mai svârcoli , dar în fine se supuse , şi astăzi , după ştirea telegrafică de mai la vale , Francia are un minister parlamentar .
Aci două frumoase arcuri erau înălţate la intrare .
A se face dreptate unui valoros căpitan ş'unor trupe astăzi biruite şi captive , este în natura naţiunii romane .
Garda naţionale era înşirată pe trotoare de la gară până la palat .
Ţara întreagă e martură că deputaţii şi senatorii actuali n'au fost nici numiţi , ca'n alte timpuri , de administraţiunea guvernamentală , nici improvisaţi prin manopere imorale , prin abus şi prin violenţă .
” Corespondinţa Agenţiei Havas zice : „ Turcii pătrunseră şi ocupară reduta .
Respect şi iubire către augustul nostru suveran , care , de la începutul resbelului până astăzi , c'un devotament mai presus de orice laudă , renunţă la desmierdările familiei , la liniştea şi sicuranţa traiului
Din nenorocire ei a făcut contrariul .
Aşa dară puterile străine să nu creadă c'aci se petrece ceva legal şi serios , ci să ştie că totul e’n ilegalitate , în anarhie şi'n usurpare , adică într- o situaţie care merită dispreţul lumii şi intervenirea yreunui vecin binevoitor .
Ea neschimbând nimic din cele ce ziserăm şi ieri şi astăzi , ne mărginim în a reproduce mai la vale oficiala relaţiune .
Ştim că trebuie să ne- mplinim ş- această tristă datorie .
În epoca noastră avem ca biserică şi şcoala şi libertatea .
, deoarece afirmă că politica ce urmează şi pe care o propun „ nu este numai a marelui partid conservator din ţară , cu toate nuanţele sale , ci a întregei ţări .
Naţiunea francesă alese din nou pe cei cari susţineau drepturile ei de suverană .