TIMPUL , 4 AUGUST 1878 Ştim prea bine că pînă acuma guvernanţii noştri nu au nici o idee clară despre ceea ce trebuie să facă în Dobrogea .
Sub forma netedă a articolelor aşezate pe o hîrtie care nici se supăra nici bănuieşte fierb totuşi duşmăniile şi esclusivitatea intereselor ; din cutele păcii , decretate în mod formal şi solemn , se scutură insurgenţii din Bosnia , liga albaneză , nemulţămirile din Rumelia , revolta lazilor , rezistenţa Porţii contra cererilor greceşti , iar pentru noi : concediarea cu nepusă în masă a colonelului Fălcoianu şi repatriarea cerchezilor în Dobrogea .
Lucrul însă de care ni e teamă este că guvernul radical , fără experienţă şi fără cunoştinţa lucrurilor după cum îl cunoaştem , în loc de a armoniza interesele Austrii de la gurile Dunării cu ale noastre , să nu ne strice şi mai rău , făcîndu -i aceleia promisiuni cari nu va fi în stare să le ţină , căci împrejurările din Dobrogea sînt departe de a fi atît de lămurite decum li se par capetelor seci de la noi .
Noi am zis de la început că nu există compensaţii pentru Basarabia , precum nu există niciodată vro plată pentru o palmă măcar din pămîntul patriei .
Mai mulţi bancheri din Viena ar fi propus să cumpere pămînturile , numite ale statului , din Dobrogea , şi să se parceleze între evrei , adecă să agricolizeze evreii precupeţi din ţară .
Legaţi de- o împărăţie pusă sub epitropie din cauza bătrîneţii ei , noi , popor tînăr de ciobani , deveniţi plugari abia de la 1830 încoace , croirăm cu uşurinţa ce ne caracteri-zează planuri de politică europeană şi ne amestecarăm în certele celor mari , fără a pricepe poli- tica lor , urmărită de veacuri cu stăruinţă de fier şi cu mijloace uriaşe , căşunîndu -le , de nu primejdii serioase , ceea ce nu sîntem în stare , totuşi însă vexaţiuni pe cari ei le treceau cu vederea tocmai din cauza atîrnării noastre relative .
Ce inimi de creştin !
Nizza şi Savoia , cedate Franţei printr- un tratat în regulă , au fost consultate şi au primit a fi anexate ; într- un mod asemănător se poate consulta Dobrogea .
Bulgaria fino-tartarică a hanului Boris ( Mihail ) nu poseda Dobrogea , Asanizii au avut -o , dar Asanizii erau , precum se ştie foarte bine , români , iar după stingerea Asanizilor malul drept al Dunării au fost al Ţării Româneşti .
Din nefericire superficialitatea şi pospăiala în toate a radicalilor , cunoscuta lor lipsă de respect pentru orice rezultat al unei dezvoltări istorice , cultura lor mai mică decît a lucrătorilor de rînd din Apus , ne dau şi acum ca totdeuna o rea prevestire despre modul barbar în care vor procede .
TIMPUL , 19 AUGUST 1878 În ajunul de- a pierde o parte din patria noastră , Basarabia , şi a adaoge la pămîntul strămoşesc ţinuturile de peste Dunăre ale Dobrogei , credem că cestiunea aceasta trebuie cercetată mai cu deamăruntul şi din mai multe puncte de vedere .
Acum venim iar la punctul de la care am pornit .
Orice trădător trebuie pedepsit ; ergo opoziţia trebuie pedepsită .
În unul din ultimii ei numeri organul conservator a găsit de cuviinţă a da o deosebită atenţiune moţatei moţiuni a celor patruzeci şi şase din Cameră , spre a arăta , zice „ Presa " , respectul nostru pentru orice opiniune care este rezultatul unei convicţiuni onorabile , iar pe de altă parte ca să supunem aprecierii publice modul de a vedea al unor barbaţi distinşi asupra unei aşa de grave cestiuni .
Dar a împuşca în oameni ar însemna a preface anexiunea pacinică în cucerire , ar însemna a împărtăşi puntul de vedere a tutulor celora cari s- a lupta cu turcii în acest război , ar însemna a deveni complici cu ei şi a consfinţi prin această complicitate pierderea pe de- a pururea a Basarabiei .
Noi , abstrăgînd deocamdată de la orice polemică , vom privi cestiunea cedării Basarabiei şi luării în posesiune a Dobrogei într- un mod cu totul obiectiv şi fără a face fraze .
Numai o sectă fără de patrie şi fără de simţ istoric , numai cetăţenii liberi , egali şi înfrăţiţi ai universului întreg , numai republica universală , reprezentată la noi prin urmaşii fanarioţilor , C. A. Rosetti ş.a. , a putut da mînă de ajutor unui element străin a cărui tendinţă este nimicirea noastră naţională .
TIMPUL , 4 IANUARIE 1878 „ Românul " concede că soldaţii au petrecut pe cîmpul de război rupţi şi desculţi , dar cu toate acestea ei s- au purtat vitejeşte ; adică din nou confundă meritul dorobanţului cu meritele guvernului .
În faptă lucrul stă astfel : a statului român sînt numai acele locuri cari nu sînt a nimărui , res nullius ;
În vremea lui Cezar Dobrogea e în mînile românilor , iar dacii şi geţii trecuseră de mult dincoace de Dunăre
Aceeaşi Europă care ne- a redat -o a găsit de cuviinţă să ne- o reia şi ne- a oferit Dobrogea , reînnoind un mandat dat pe tăcute prin Tratatul de la Paris , mandatul adecă de- a păzi libertatea celei mai importante artere a negoţului răsăritean , nu atît prin puterea noastră proprie , pre cît prin lipsa de amestec a unei puteri mari , oricare ar fi aceea , a cărei preponderanţă ar deveni hotărîtoare prin posesiunea exclusivă a gurilor Dunării .
Cu toate consideraţiile acestea sau mai bine zicînd tocmai în puterea lor nu înţelegem panglicăriile presei roşie .
Clara pacta , boni amici .
Nu ne îndoim că îndărătul acestei agricolizări mai sînt şi intenţii politice ale unei mari puteri care în virtutea împrejurărilor devine din zi în zi mai favorabilă atît statului român al Dunării cît şi propriilor sale populaţiuni române .
Speculum saxonicum şi mai tîrziu Sctiwaben-spiegel păstrează în ordinea feudalităţii urmele unui drept originar conform căruia tot teritoriul era al statului , iar oamenii liberi stătea după o deosebită ordine în legătură cu capul suprem al statului , cu împăratul .
Cu succes au fost luate oraşele ţărmurene de către Asanizi , pe cînd şesul însuşi pare a fi rămas tătăresc .
Apoi se scuză liberalii că nu erau pregătiţi , că voiau neutralizarea teritoriului ş.a.ş.a .
În bătălia de la Kossowo craiul Lazăr al Serbiei fusese pe deplin bătut ( 1389 ) , pe cînd la 1390 Mircea cel Bătrîn e tot încă stăpînitor al malului drept al Dunării pînă în Marea Neagră , despot al Dobrogei şi Domn al Silistrei .
A face ce fac toţi , adecă a lua şi stăpîni cu baioneta , e lucru uşor ; a păstra însă acest Orient în miniatură , cu tot amestecul său de popoară , a dovedi că sîntem destul de drepţi şi destul de cumpătareţi ca să ţinem în ecuilibru şi în bună pace elementele cele mai diverse este o artă , este adevărată politică pe lîngă care politica forţei brute e o jucărie .
Cumcă am ajuns de- a vedea trecut în protocoalele de la Berlin terminul umilitor de schimb e un fruct al domniei radicalilor care , nepuind nici un preţ ( amanet , chezăşie , zapis ) pe sîngele vărsat al românilor , era neapărat ca uşurinţa lor să aibă drept urmare dispreţul din partea Congresului .
Ar fi fost mai demn poate dacă de la început urmam o altă cale şi ne îndeplineam cu sfinţenie şi curaj misiunea ce ni se impunea de către Tratatul de Paris , ar fi fost mai cu minte poate de a face cauză comună cu popoarele de peste Dunăre abia atuncea cînd am fi putut regula cestiunea singuri şi fără costisitorul ajutor de peste Prut , dar în sfîrşit în cartea sorţii a fost scris , ca să fim împresuraţi de mreaja ademenirilor de dinafară şi a vanităţii dinlăuntru şi să jertfim bunuri cîştigate şi sigure pe bunuri necîştigate încă şi închipuite poate .
e asemenea că , deşi stăm înaintea unor hotărîri a căror întreagă răspundere cade asupra noastră , totuşi libertatea noastră de deciziune şi de acţiune e departe de a fi atît de largă precum ar cere -o gingăşia momentului .
„ Presa " în realitate nu s- a rostit pînă astăzi nici pro nici contra , dar a ţinut seama de opiniile amînduror taberilor .
Această esplicare lungă a fost de nevoie pentru a lămuri că românii , ocupînd noua provincie , să nu procedeze în mod barbar , apucînd şi stîrpind rădăcina existenţei economice a populaţiunii , să nu crează că ceea ce se numeşte pămînt al statului e într-adevăr al statului , căci acolo proprietatea e în acel stadiu genetic în care statul e privit ca personalitatea abstractă a cărui proprietate e teritoriul întreg , pe cînd elementele proprietăţii individuale sînt reprezentate sub forma posesiunei , conferite de stat pentru servicii ostăşeşti .
Această atitudine credem că ar fi pe deplin corectă .
Astfel provincia a fost stăpînită succesiv de toate roiurile de popoare barbare care a trecut prin ţările noastre , deşi această stăpînire n- au întrerupt continuitatea de drept a împărăţiei bizantine , care -şi mănţinea garnizoanile şi organizaţia provincială mai cu seamă în oraşele ţărmurene şi în olatele mai mult puţin întinse ale acelor oraşe .
Cîteşitrele elementele însă sînt opuse slavilor şi formează la un loc tocmai bariera ce rumpe formidabila unitate etc.
Mai întîi quo jure ar face -o aceasta invidiabilul guvern al Bulgariei ?
Dan II ( 1374—1386 ) , după Engel unul din cei mai buni generali ai vremii sale , începuse război cu Şişman , regele cel din urmă al Bulgariei , pentru marginele adevărate ale Ţării Româneşti de dincolo de Dunăre , un război căruia Mircea 1 [ î]i pune capăt printr- un tratat de pace primit şi încheiat cu bună-credinţă .
Rusia , naturalmente , va interveni continuu ca să ne împace .
Ne aducem bine aminte că liberalii , veniţi la putere în urma flămîngiunii lor , n- aveau nici plan , nici idei , nici credit ; c- a făcut tocmai contrariul de ceea ce promisese ; că din prieteni turcilor s- au făcut duşmani lor ; că din contrari războiului s- au făcut războinici nevoie mare , în sfîrşit , că n- au urmat cărare hotărîtă de mai nainte .
Dea Dumnezeu să ne înşelăm noi şi să fie ei mai buni de cum îi cunoaştem .
Mergînd a ne pune în contact , a ne amesteca cu rasa slavă din Bulgaria , pierdem această importanţa .
Daca mai adăogăm încă o parte din oraşele Mesiei inferioare tot la Dobrogea , vom avea însemnatul număr de 20 de oraşe în acea provinţie , dintre cari cele mai multe a pierit fără de nici o urmă .
Durerea noastră e drept că nu mişcă pe nimeni , dar presupunem totodată că nici un om înţelept din diplomaţia europeană , nici chiar aciia ce ne sînt contrari , nu ne vor lua a nume de rău un resentiment ce e natural şi care -şi poartă justificarea în sine însuşi .
Anonimul din Ravenna zice : Asemenea peste fluviul Dunării sînt următoarele cetăţi ale Mesiei inferioare ;
Românii îndeosebi au mai multe mănăstiri în Dobrogea , în carii tagma călugărească e în mare parte chiar din ţara noastră , au un mitropolit propriu ( mitropolitul Proilaviei şi al Dristului ) , iar tătarii sînt în cea mai mare parte emigraţi din stepele Cubanului , adecă din Rusia , şi sînt agricultori , care chiar din epoca aşezării lor produceau însemnate cantităţi de grîu pentru export , ceea ce dovedeşte o regulată muncă agricolă , ce întrece cu mult trebuinţele zilnice .
şi se aşezase definitiv aicea .
Raţionamentul nostru trebuie să fie următorul : În război am pierdut o provincie şi n- am cîştigat nimic ; să vedem acuma daca avem destul sentiment de dreptate şi daca inspirăm destulă încredere pentru a cîştiga o provincie pe cale pacinică şi numai pe cale pacinică .
În cazul cînd populaţiunile Dobrogei ar fi contra anexiunei în forma ei cea mai blîndă chiar , de ex. contra uniunii personale , atunci ar fi un semn : 1 ) că stipulaţiunea Tratatului de Berlin relativă la aceasta a fost subminată de mult de contralucrările unei puteri mari ;
Să ne acuze şi de trădare ~ am avea ceva de rîs .
Adică guvernul radical şi patriot a crezut de cuviinţă să-1 convingă pe contele Suvaloff că România are un interes special a se lăpăda odată de blăstămata aia de Basarabia .
Elementele turanice din Dobrogea ne trebuiesc tocmai pentru că nu sînt slave .
Ad 3 observăm că populaţiunile Dobrogei nu sînt sălbatece .
Dar pentru un popor mic e primejdios de a imita procederea celor mari şi singura sa tărie e dreptul , dreptul legătuit , juruit , întărit cu şapte peceţi .
Ad 1 observăm că neluînd Dobrogea nu mai întrerupem formidabila unitate a rasei slave şi pierdem importanţa noastră politică şi istorică .
Cosmografia anonimului din Ravenna , o compilaţie din veacul al 7-lea după Crist , dar a cărei autenticitate e fără de nici o îndoială , ne citează oraşele Dionisopolis , Bisoi , Timum , Tirissa , Callatis , Stratonis , Tomis ( locul de exil al lui Ovid ) , în fine Istriopolis , toate colonii greceşti de negoţ ( Cf .
Cumcă prin aceasta slavii de acolo n- ar fi nedreptăţiţi se înţelege de sine .
E caracteristic pentru statele primitive , că numai persoane abstracte pot fi proprietare în sensul dreptului nostru civil : adică biserica şi statul .
Deci intervenţiunea unui stat mare în afacerile unui stat mic , va să zică pierderea libertăţei şi independinţei de acţiune a acestuia din urmă 3 ) Pentru a ţine în respect şi în ordine populaţiunile sălbatice ale Dobrogei , ne va trebui sa întreţinem acolo o armată considerabilă .
TIMPUL , 12 AUGUST 1878 Anunţăm cu plăcere tuturor cititorilor cari se interesează personal de soarta bărbaţilor ce aparţin la opoziţie că am scăpat şi de astă dată cu pielea curată .
Întîi : Basarabia ni se dăduse pentru a ne indica rolul nostru la gurile Dunării şi ţinerea acelei fîşii de pămînt era pentru noi o misiune europeană .
De la tătari a luat Mircea , domnul ţărilor tătăreşti , Dobrogea , de la Şişman Vidinul şi malul drept pînă la Silistra şi le- a şi ţinut toate acestea , pînă ce la 1413 sultanul Mohamed I , ocupînd cetăţile româneşti Isaccea , Silistra şi Giurgiul , precum ocupase Nicopolul şi Vidinul , puse capăt domniei Basarabilor pe malul drept al Dunării .
Cine ne alungă limba din biserică şi din instrucţia educativă ( a şcoalelor elementare şi secundare ) , cine nu ne lasă să fim ceea ce sîntem a rupt -o cu conştiinţa noastră naţională şi cu simpatiile noastre intime , oricît de bune ar fi relaţiile lui internaţionale cu statul nostru .
Pe cînd sîntem siguri de simpatiile populaţiunii noastre din Basarabia , nu sîntem încă siguri de acelea ale dobrogenilor , încît s- ar putea repeta şi faţă cu noi scenele ce se petrec , cu austriacii în Bosnia , cu ruşii în Lazistan şi poate în curînd cu muntenegrenii în părţile anexate ale Albaniei , cu sîrbii în ţinuturile locuite de moametani .
Etnologiceşte e o ţară locuită de români , tătari şi turci .
Roşii se înţelege că sînt incapabili de a introduce o asemenea administraţie , care să procedeze cu cumpăt şi să introducă pe rînd şi gradat reformele necesare , dar incapacitatea roşilor nu dovedeşte imposibilitatea lucrului .
Aşa sub regii romani şi la începutul republicei tot pămîntul era considerat ca fiind al statului .
Este mijlocul cel mai bun de a ne face şi pe noi roşi — roşi de ruşine şi mînie despre nemernicia şi îndrăzneala cu cari nu se sfiesc a ne imputa lucruri de cari sînt capabili numai ei .
Ţara este deja productivă , şi o administraţie compusă din oameni speciali , nu din cumularzi , postulanţi şi diurnaşi , o administraţie din oameni cu cunoştinţe economice şi tecnice nu va cheltui un ban peste ceea ce poate da provincia însăşi şi va ajunge totuşi la rezultatele cele mai bune .
Dar a procede în mod barbar , a lua vorba turcească de proprietate a statului în înţelesul strict şi definit al proprietăţii private a statului , precum stă lucrul la noi în România , a deposeda turci , tătari , români şi bulgari pentru a parcela pămîntul lor , cîştigat cu sudori şi cu sînge , la colonişti ar însemna a- şi atrage de la început ura populaţiunilor , ba a ajunge la conflicte sîngeroase chiar .
Comparînd începuturile tuturor statelor , observăm la cel dîntîi pas un lucru ce se repetă aproape în mod identic la toate şi pretutindenea .
Urmaşi ai dacilor şi romanilor şi cei din urmă posesori ai Dobrogei înaintea cuceririi prin Mohamed I , dreptul nostru istoric este întemeiat ; dar sprijinul cel mai bun al acestui drept sînt împrejurările chiar .
În vechiul stat germanic lucrul stă tot astfel .
În privirea acesteia maxima jus posterius derogat priori e- n vigoare .
Ar fi corectă din punctul de vedere al moralităţii politice , ar fi conformă cu maniera de a vedea [ a ] unui popor care , fiind însuşi în mare parte apăsat şi supus sub popoare străine , nu voieşte a face şi el cea ce doreşte să nu i se facă .
Nu e vremea de a ne face unul altuia imputări : cel puţin nu în această privire .
Cu ce drept ne- am plînge că poporul nostru se- mparte ca o turmă necuvîntătoare , cînd noi înşine am trata ca pe- o turmă necuvîntătoare părţile unui popor care şi el are mari calităţi şi mai cu samă o mare şi nu tocmai neîntemeiată susceptibilitate naţională ?
în plină pace şi fără nici un motiv , Baiazid ocupă la 1394 aceste locuri întărite , ceea ce- 1 face pe Mircea să ia parte la cruciata pornită de regele Ungariei , unde însă creştinii fură pe deplin bătuţi la 1396 .
Şi ar trebui sa fie un om mai în vîrstă , nu un Pache , Mache sau Sache , scos din cutia unei curtizane pariziene şi cules de pe uliţele Bucureştilor " pour civiliser en deux jours la sauvage Dobroudja " .
Punctul patru nu dovedeşte decît sfiala de muncă a fracţiunii .
„ Românul " în revista sa de alaltăieri dovedeşte lămurit că sîntem nişte trădători , nişte oameni fără nici un simţimînt de patriotism , şi că nu ne sfiim a lucra făţiş şi în toate zilele în interesul Rusiei , şi cu toate acestea nu ne acuză de trădare , numai şi numai din cauza patriotismului orb , căci este bun „ Românul " ăla , bun patriot , atît de patriot , încît nu -i poate trece nici prin gînd măcar că ar putea exista trădători între români .
Obiectele stipulaţiunilor Tratatului de Berlin , Basarabia şi Dobrogea , sînt ocupate de trupele împărăteşti ; ba chiar mijlocul ţării e pentru un an calea deschisă pentru mişcarea din şi înspre Bulgaria a acelor trupe .
Ad 2 observăm că pretenţiunile etnografice şi istorice asupra Vidinului formulate de serbi sînt naturale , dar nu sînt c- o iotă mai îndreptăţite decît cele ale României .
Într- adevăr , încă în vremea lui Herodot , Dobrogea era stăpînită de geţi , cari , îngemănaţi într- un singur stat cu dacii , ţineau amîndouă malurile Dunării .
La 1398 Baiazid trece Dunărea şi întră în Ţara Românească , dar , hârţuit într- una de oştirile româneşti , el se retrage cu ruşine peste Dunăre .
Cunoscînd odată stipulaţiunile respective ale Tratatului de Berlin , vom cerceta deci întru cît avem datoria şi întru cît dreptul de a le urma .
Locuitorii Dobrogei sînt adevăraţii proprietari ai ei şi dreptul nostru istoric alături cu posesiunea lor de fapt se poate compara cu un hrisov vechi domnesc alăturea cu proprietatea reală , mai ales cînd n- a fost acest drept istoric cauza intrării noastre în război , mai ales cînd am declarat că nu trecem Dunărea ca să cucerim . Afară de Delta Dunării şi insulele , care sînt incontestabil ale noastre , căci ne- au fost hărăzite şi prin Tratatul de la Paris şi se ţin de noi prin chiar natura teritoriului , apoi , fiind nelocuite , nu ne impun datoria de- a ţine seamă de voinţa legitimă a altuia , celalalt teritoriu al Dobrogei îl primim într-adevăr , dar numai c- un titlu veritabil de drept , cu consimţămîntul populaţiunilor .
Pe itinerariul lui Antonin numărăm de la Silistra ( Durostoro ) pînă la Noviodunum ( Tulcea ) şase oraşe mai însemnate ;
Să ne înţelegem .
Ele trebuiesc cruţate , trebuie să se simtă în patria lor veche , dar într- o mai bună stare , sub o mai bună administraţie .
N- am fi avut nimic contra repatrierii sub auspiciile noastre sau sub auspiciile voinţei liber exprimate a provincialilor dobrogeni , însă repatriarea energicului dar turburătorului element sub scutul ocupaţiei ruseşti poate avea o altă semnificaţie cînd cunoaştem înlesnirea cu care aceşti oameni , mercenari de meserie , se pun la serviciul orişicui şi cînd din cazurile citate , avem dreptul de- a ne îndoi despre sinceritatea omnilaterală a stipulaţunilor Tratatului de Berlin .
Existenţa lor în acele părţi îl face pe Mircea I să se numească , prin crisoave , în toată forma , domn al ţărilor tătăreşti .
Acuzarea că conservatorii i- ar fi condus pe soldaţi la starea de sclavi ai străinilor , la dispreţul general şi altele de acelaşi calibru , le- [ o ] întoarcem d- nilor liberali cu mulţumită înapoi .
Organul ministrului de externe vorbeşte de compensaţii suficiente .
Aşadar n- am avea nimic de zis în contra unei apropieri în relaţiunile statului nostru cu statul austriac .
Premisa de la care pornim şi pe care credem că ne- o consiliază orice român cu minte este că trebuie să ne supunem Tratatului de Berlin , mai ales acum şi după cîte s- a întîmplat .
Iar amestecul şi contactul cu rasa slavă e nedovedit , de vreme ce Dobrogea nu e locuită de bulgari , ci în cea mai mare parte de români , turci şi tătari .
c- un cuvînt originea proprietăţii imobiliare e pretutindeni posesiunea conferită de stat , pentru servicii anumite , mai cu geamă însă râzboinice .
Pe timpul împăraţilor Dobrogea era populată , în oraşe , de comercianţi greci , pe şes , de sciţii plugari şi făcea parte din provincia Moesia inferioară .
Într- adevăr , petiţiunile uniforme ale bulgarilor din Rumelia , cari declară că nu vor a trăi alături cu mohametanii , şi că or unii or alţii trebuie să iasă din ţară , aprobarea indirectă a acestor petiţiuni cuprinsă în răspunsul principelui Dondukof-Korsakof ; vestita programă despre organizarea Bulgariei , trimisă din Belgrad cătră „ Norddeutsche Allgemeine Zeitung " , în care se stabileşte confiscarea averilor geamiilor şi vînzarea cu toptanul şi pe preţuri de nimica a bunurilor imobile ale musulmanilor din Bulgaria , toate acestea sînt de natură a face pe mohametanii din Dobrogea să piardă orice gust de a fi lipiţi de o provincie în care majoritatea generală ar estermina majoritatea locală .
Generoşii noştri adversari nu ne acuză de trădare , cu toate că ar putea s- o facă atît de lesne .
Holban şi Şoarec sînt cel puţin de zece ori mai sălbateci decît aceşti tătari .
De pe cînd încă gurile Dunării şi Dobrogea erau turceşti s- au făcut şi repetat adesea cererea către Înalta Poartă de- a încuviinţa colonizarea deltei cu supuşi austriaci , ceea ce Poarta a refuzat cu stăruinţă .
Cheltuielile ce vom face pentru Dobrogea vor fi mult mai considerabile decît veniturile ce ne va putea da .
Deocamdată ministeriul mai are şi alt proiect in petto .
„ Românul " , căruia opinia celor patruzeci şi şase din orta motio belferorum îi era foarte neplăcută , în loc de- a se lega de ei de- a dreptul , se leagă de „ Presa " , ca şi cînd „ Presa " ar fi susţinut ca ale sale opiniile d- lor Holban , Pantazi Ghica , Anghel Rachierui , Misail , Fulger Şoarec ş.a. Vom lua şi noi motivele acelei moţiuni precum sînt reproduse în „ Presa " şi credem că răsfrîngerea lor ne va fi foarte uşoară .
Cît despre punctul 5 ( că guvernul Bulgariei va găsi pretexte să ne ceară Dobrogea ) , el e copilăresc şi ridicol .
După moartea în prinsoare a lui Baiazid , ajunge în Europa împărat turcesc Suleiman , pe care Mircea îl subminează sistematic şi- 1 răstoarnă cu trupele şi banii săi , puind în locu -i pe Musa , tot fiu al lui Baiazid , dar prieten personal şi frate de cruce al lui .
Naţiunea va judeca la momentul oportun pe cei ce merită să fie judecaţi şi va mustra pe cei ce s- au jucat cu interesele ei .
În fine lui Mircea Vodă nu -i era ruşine de a se numi Domn al ţărilor tartarice , lui Carol Vodă asemenea nu -i va fi ruşine de a fi în parte şi princeps Thartarorum Dobrodicii .
Ieri încă puteri egale îşi ţineau cumpăna şi micul nostru adaos ar fi înclinat limba într- o parte ori într- alta , astăzi nu mai avem nimic din importanţa ce ne- o dăduse un moment mare şi solemn din viaţa noastră .
Cei patruzeci şi şase , cu puţine escepţii , fac parte din acel partid de cumularzi din Moldova numit fracţiune , oameni foarte viteji cînd e vorba de- a da năvală la posturile şi la moşiile statului , foarte sfioşi însă faţă cu orice împrejurare care ne- ar sili la muncă serioasă şi la gîndire serioasă , iar în fruntea lor e iscălit d. Vernescu , adică un advocat bun , un om de ispravă şi un orator simpatic în dealtmintrelea , dar ale căruia calităţi ca om de stat sînt pînă acuma foarte problematice .
Ce oameni buni !
În special Vidinul , înainte de a deveni turcesc , a fost cînd sîrbesc , cînd românesc , cînd unguresc .
, între cari Sacidaba , Ponti Aluti , Romulos , Zarmisegethusa ş.a. cari , după tabla Pentingeriană şi după Ptolomei , se află fără contestare dincoace de Dunăre .
Ştim de ex. că înţelepciunea guvernamentală aşteaptă ca englejii să organizeze Ciprul , austriacii Bosnia şi Herţegovina , Rusia provinciile din Asia Mică şi apoi să întrebe prin agenţii săi diplomatici ce- au făcut aceste trei puteri , pentru ca apoi şi guvernul nostru să facă un conglomerat electic de măsurile cele mai diverse , a căror binefaceri să le reverse cu de prisos asupra populaţiunilor Dobrogei .
patriarhatul ecumenic al Constantinopolei au făcut tot astfel , biserica romană a urmat aceeaşi cale , dar urmările sînt cunoscute .
Si noi ne aducem aminte de inepţia d-lui Nicolae Ionescu , ne aducem aminte de ministrul Slăniceanu , care strîngea soldaţii cînd era a pace şi le dădea drumul cînd era a război .
Aceste sînt lucruri sfinte , cari se pierd sau se cîştigă prin împrejurări istorice , dar nici se vînd , nici se cumpără , nici se schimbă .
În fine , după ce Mohamed 1 învinge şi omoară pe Musa , Mircea se vede silit a se pleca definitiv ( 1414 ) înaintea acestui Mohamed , a acestui Noe care a mîntuit chivotul împărăţiei turceşti din potopul tătarilor şi din stîncele sfîşierilor dinlăuntru .
Astfel numai s- ar realiza de la cel dîntîi pas în Dobrogea un progres real în viaţa juridică a poporului .
Ca şi fiul pierdut din parabola evangheliei , noi ne- am pierdut din calea istoriei noastre adevărate , am cheltuit în mare parte moştenirea părintească pe formele goale ale unei civilizaţii străine pe care n- am avut nici timpul , nici mijloace îndeajuns spre a ne- o apropria , şi azi , cu mult mai săraci în puteri decît acuma douăzeci de ani , noi ne vedem puşi înaintea unor întrebări , pe care trebuie să le dezlegăm , deşi viaţa uşoară de pînă acuma nu ne- a înţelepţit decît prea puţin .
Într- adevăr , pe la începutul veacului al XI -lea , cumanii sau polovţii , un neam fino-tartaric , îşi părăsi aşezarea de lîngă Volga şi ocupă ţările române , din cari au gonit pe chazari şi pecenegi .
Acelaşi principiu moral care ne dictase respect pentru averea privată din Dobrogea ne dictează şi şirurile acestea , cari ating modul politic al luării în posesiune .
daca aceasta va conveni şi Rusiei ...
Părerea noastră este alta .
Cu toate protestele şi opunerea patriarhatulu iecumenic , preoţii greci » , sfinţii Metodie şi Cyrill , au introdus limba slăveană la creştinatele naţii slave , iar scaunul roman au avut şi mai grele înfrîngeri , căci biserica protestantă , în special Luther , au introdus în biserică limba naţională .
În fine , în veacul al treisprezecelea , epoca fondării principatului Valahiei , cumanii sînt scoşi din ţară de către tătari , cari se aşezară cu predilecţiune în Dobrogea si sînt pînă azi acolo .
2 ) Serbia a protestat cînd armata română s- a îndreptat ca să ocupe Vidinul , formulînd pretenţiuni etnografice şi istorice asupra Vidinului .
Foarte bine fac că ne iau aşa dulce şi cu bunătate .
În vremea migraţiunii popoarelor , deci şi în vremea venirii bulgarilor cît şi mai tîrziu , atît Dobrogea şi ţările române se considerau ca aparţinînd împărăţiei bizantine şi anume Ţara Românească şi Moldova făceau parte , adesea numai nominală , din Mesia inferioară .
Această putere e Austria .
Şi această respectare a limbii naţionale în biserică e nu numai permisă , ci este de- a dreptul un postulat al Noului Testament .
Dreptul nostru este istoric .
Cel din urmă hamal turc ori tătar e un om mai preţios şi mai folositor decît tot comitetul de redacţie al „ Românului " bunăoară , nemaivorbind de alte ziare liberale .
Oricine lucrează în contra unui interes al ţărei este un trădător ; ergo opoziţia este trădătoare .
Romană în vremea împăratului August şi loc de exiliu a poetului Ovid , bizantină în urmă , trecînd de la Asanizi la Ţara Românească , ea a rămas a Ţării Romaneşti pînă ce ne- au fost luata de turci şi de nimeni altul .
Cu această ocazie s- ar dovedi totodată şi dorinţele speciale ale provinciei şi prerogativele cari le- ar cere ginţile deosebite pentru a- şi păstra individualitatea .
Tot cu aceşti tătari o companie engleză a lucrat drumul de fier de la Cernavoda pînă la Kiustengé şi tot aceşti sălbateci au înfiinţat în cîţiva ani înfloritorul oraş Medgidie , care în mai puţin de 10 ani ajunsese la 20000 de locuitori şi 5000 de clădiri .
Precum Cănteştii , Bălşeştii , Sturzeştii nu sînt decît membrii unei familii răsărite din bătrînul Canta , Balş , Sturza , tot aşa Bucureştii nu sînt decît membrii familiei lui Bucur , Stoieneştii ai lui Stoian , Floreştii ai lui Florea ş.a.m.d. Se înţelege că între membrii egali îndreptăţiţi ai unei familii care s- a înmulţit la 3—400 de inşi trebuia să existe un alt drept de moştenire decît acolo unde originea proprietăţii era cu totul alta , încît totalitatea moşiei răzăşeşti era privită ca aparţinînd personalităţii juridice abstracte a bătrînului cutăruia ori cutăruia , iar membrii acelei personalităţi juridice , înrudiţi de- a dreptul şi răsărind dintr- o mamă şi dintr- un tată , aveau părticelile lor de pămînt în posesiune numai .
Nefiind ieri cu dreptatea , astăzi dreptatea nu e cu noi .
Dobrogea ne va fi luată cu mult mai mare înlesnire decît ni se ia astăzi Basarabia .
În orice caz n- ar fi o cestiune de dominare ci de convieţuire , căci nu e vorba de cucerire , ci de uniune .
Cumcă în veacul al unsprezecelea , cu mult în urma venirii bulgarilor , stăpînea în Dobrogea pecenegii se dovedeşte prin multe nume actuale de pîrîuri şi localităţi .
Opoziţia susţine acuma că guvernul n- ar fi trebuit să dea Basarabia ; ergo lucrează în contra unui interes al ţării .
2 ) că ni s- a preparat o mreajă care să ne consume puterile şi mijloacele în lupte sterile , al căror rezultat — cel mai bun chiar — ar fi cucerirea unei provincii c- un climat în mare parte nesănătos şi care nu ne- ar aduce nici un folos pentru cincizeci de ani ; căci n- avem nevoie a spune , ceea ce toţi ştiu , cumcă de cînd Dobrogea e cunoscută — adică de 2500 de ani aproape , de la Herodot şi pînă azi — ea a fost o provincie mlăştinoasă , puţin populată , foarte fertilă , dar şi foarte nesănătoasă , care numai sub cîrma de fier a poporului roman putuse ajunge la un grad de înflorire relativă .
Acest lucru ne- ar fi indiferent dacă noi , ca stat şi ca naţiune , am împărtăşi punctele de vedere cari au hotărît acţiunea tuturor beligeranţilor în cestiune ; dar noi — precum am declarat -o solemn de la început — n- am întreprins un război de cucerire trecînd Dunărea , ci am întins numai preste Dunăre acţiunea noastră defensivă .
Greutatea e : de a împăca exigenţele simţului nostru naţional cu succeptibilitatea , asemenea naturală , a fostului nostru aliat .
Sentimentul de naţionalitate a poporului român e prea viu pentru ca guvernul lui să poată face abstracţiune de dînsul .
Oricîte ne- am fi închipuit în trecut despre drepturile noastre ab antiquo , fie cu , fie fără cuvînt , totuşi marile puteri europene ne considerau parte ca pe nişte vasali ai Turciei , parte ca pe nişte epitropisiţi ai Europei , şi răspunderea pentru faptele noastre era adeseori ale suzeranului , dar şi mai adesea ale epitropilor , aşa încît părtinirea părinţească a unuia ne scăpa adesea de supărul poate mai puţin părinţesc al celuilalt din ei .
Consideraţia care ni se impune chiar de la început este că actele noastre cari vor avea de obiect realizarea stipulaţiunilor Tratatului sînt acte ce le vom face de astădată şi pentru prima oară după sute de ani pe răspunderea noastră proprie .
Transmarisca ( Turtuoaia ) , Capidava , Carso , Cio , Beroe , Troimis ; iar de la Novoiodunum ( Tulcea ) pînă la Callatis ( Mangalia ? ) două oraşe : ad Salices şi Tomi[s ] ( Küstengè ? ?
Ravennatis anonymi cosmographia , IV . 6 ) iar Pliniu bătrînul citează ca oraşe scitice Afrodiaias , Libistos , Zigere , Borcobe , Eumenia , Parthenopolis , Gerania .
Şi cu toate acestea trebuie să ne hotărîm .
Să nu se uite un lucru .
S- ar dovedi c- un cuvînt modul de convieţuire pe care-1 doresc populaţiunile .
O armată considerabilă în Dobrogea va să zică mai multe milioane ce se vor cheltui pe fiecare an , va să zică o cauză de slăbiciune economică a statului român .
Dacă n- am putut fi consecinţi în lucruri pe cari ni le- a impus alţii , să fim cel puţin consecinţi în lucruri în care sîntem liberi de a fi .
Tratatul de Berlin însemnează într-adevăr o înţelegere între toate puterile cele mari , dar acea înţelegere e numai formală .
C- un tratat în regulă cu Rusia în momentul intrării în luptă nu mai era vorba de schimb , compensaţie etc. , şi Basarabia ar fi rămas a noastră împreună cu Dobrogea .
În acelaş spirit se aplica la noi bunăoară pînă mai ieri alaltăieri , adecă pînă la introducerea orbească a Codului Napoleon , împărţeala de pămînt între membrii unei comunităţi răzăşeşti care descindea adesea de- a dreptul dintr- o singură familie .
Cazul consultării populaţiunii în privirea aceasta nu e cel dintîi , deci nu e unic .
C- un cuvînt , , Presa " nu s- a rostit încă , dar a comunicat publicului ei moţiunea , lucru ce- am făcut şi noi , dar între ... varietăţi .
Opiniunea celor patruzeci şi şase , departe de a fi rezultatul unei convingeri , e rezultatul fricei .
Acesta e singurul protest pe care-1 putem ridica fără a jicni pe nimenea , dar şi fără a lovi în noi .
Lucrul stă astfel .
Şi cu toate acestea guvernul cste atît de bun încît nici nu -i vine a crede că un român ar putea fi trădător .
Cu ce drept ne- am plînge de- o nedreptate , pe care am comite -o noi înşine de a doua zi chiar ?
Numai pe locurile acelea cari nu sînt într-adevăr ale nimărui s- ar putea aşeza colonii .
Neluînd -o tocmai , lăsăm drum liber Rusiei în Peninsula Balcanică .
Deosebirea între noi şi dispuitorii Europei e că ei ne iau o provincie şi ne dau alta , privind lucrul în sine ca foarte indiferent , pe cînd noi simţim cu vioiciune că ni se rupe o bucată din patria noastră străveche , lucru ce nu se poate compenza nici prin bani , nici prin drepturi nouă , nici prin cesiuni de teritoriu .
Dar daca dreptul nostru istoric şi împrejurările sînt îndestul de puternice faţă cu Bulgaria şi cu alte puteri , lucrul nu stă tot astfel faţă cu chiar populaţia Dobrogei .
Alţi oameni trebuiesc acolo .
Mircea , bătut la Cossovo , ca aliat al gerbilor , de cătră Baiazid 1 Fulgerul , se supune osmanilor la 1391 , păstrînd însă Silistra , Siştovul , Nicopole şi Vidinul .
Scoşi au fost pecenegii de cumani , aliaţii viguroşi ai Asanizilor contra Bizanţului .
Nu mai este îndoială că guvernul Bulgariei va vedea cu un ochi foarte defavorabil ocupaţiunea Dobrogei de către români ;
Meniţi a fi proprietarii unui bun asupra căruia toate puterile mari vor să aibă servitutea liberei întrebuinţări , slăbiciunea noastră e o garanţie ; pe cînd o putere mare în locul nostru , legată chiar prin tratate juruite , ar şti cu vremea să dispună în mod discreţionar de un bun atît de preţios pentru toţi sau cel puţin ar ţine legaţi pe mulţi şi i- ar paraliza în acţiunea lor politică prin gingăşia unei libertăţi de navigaţie garantată numai prin şiruri negre pe hîrtie albă .
Căci trebuie să mărturisim că noi , asupritorii patentaţi ai poporului , nu prea înţelegem de ce oamenii cari au aruncat la picioarele contelui Andrassy cadavrul sîngerînd al României cu cunoscutul cuţit înfipt în pieptul ei pînă la mîner să nu comploteze acuma şi cu Rusia pentru a- i arunca şi ei o bucată de cadavru .
Că soldatul a fost rupt , desculţ , rău îngrijit , adesea rău condus e meritul guvernului ; că el s- a purtat bine şi vitejeşte este meritul soldatului .
Contele Şuvaloff a declarat el însuşi qu'il est fermement persuadé que la Roumanie elle-méme est interessée a ce que cette queslion soit resolue dans le sens des aspimtions de la Russie 1 .