Căt pentru îndatoririle curat politice ce ne impune stăpănirea Dobrogei , le vom resuma pe scurt într’unul din numerile viitoare . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCURESCI , 28 JULIU 1878 Congresul de la Berlin , rostindu -se pentru alipirea Dobrogei la ţara noastră , a avut în vedere duoe lucruri : ăntăiu să vire între Rusia şi Bulgaria , ca în mijlocul unui trunchiu ce ar voi cine va să despice , o pană de fer , care să ţină necontenit depărtate cele duoe puteri , neutralisănd tendinţa lor d’a se reuni ; al duoilea să verse un pic de balsam măngăetor pe rana ce a făcut corpului nostru , rupănd dintr’însul un mădular plin de viaţă .
Etnograficeşce , cumpensarea încă e îndestulătoare , căci Dobrogia întrece cu 80.000 de suflete poporaţiunea Basarabiei . Să lăsăm că în partea locului sunt o mulţime de români pentru cari avem datorii frăţesci de împlinit ; dar poporaţiunea de baştină a Dobrogei fiind încă primitivă , selbătăcită şi oborită de asupriri , ne va înlesni foarte sarcina d’a o stăpăni şi mănui , aşa cum cer interesele noastre , adică în sensul libertăţei şi al românizărei .
Noi , împreună cu toată opiniunea publică din Europa , am desbătut , judecat şi osândit nedreptatea , ce ni s’a făcut la şi după încheiarea păcei de la San-Stefano .
şi are nevoie de odihnă , după atâtea sdruncinări , şi n’avea şi n’are nici al nouălea gănd să facă din cestiunea română un casus belii .
De aci înainte suntem un adeverat stat , cu o existenţă propriă , adică scăpată de acel grozav supliciu al lui Mezenţiu de odinioară , care consta în a lega pe un om viu faţă în faţă cu un cadavru , şi care pentru noi a ţinut patru sute de ani .
Avem o ţară înzestrată cu toate bunurile din lume : munţi roditori şi apărători , un rîu , cel mai mare din Europa propriu-zisă , o coastă de mare deschisă tot-d’auna comerciului nostru , şi toate acestea sunt libere , sunt numai ale noastre ;
Iar sarcina noastră , despre care am pomenit mai sus , te combină din două datorii : una de a înlocui pe Turcia , care era numai un element de descompunere în Dobrogia ; alta , de a lupta la întrecere cu Rusia , punând în faţa civilizărei ei prin gendarmi , civilizarea noastră prin libertate .
pătraţi , mai mult de căt însumau cele trei judeţe retrocedate , afară de o creştere cu încă 150 kilom .
Apoi , de unde pănă acum n’aveam drept mare de căt un ţărm pustiu în toate privinţele , astăzi posedăm toate gurile Dunărei - stăpânire adeverată , iar nu nominală ca pănă aci ;
Urechia Areopagului , însă , a fost prea tare , şi vederea lui foarte scurtă .
a ţărmului nostru dunărean .
Pădurile noastre , ş’ale Dobrogei sunt abundante în lemne de construcţiune , şi mintea Românului , care a dat aşa de frumoase dovezi de agerime , va şti să se folosească de orizontul ce se deschide înaintea -i .
Dreptatea , adică legi înţelepte , făcute nu pentru a sugruma pe unii , adăpostind pe alţii , într’un interes particular , ci pentru a ocroti pe toţi deopotrivă în interesul obştesc .
Să aretăm Europei , cum că în adever Occidentul începe de la ţărmul Dunărei ş’al mărei Negre , şi să fim , pentru vecinii noştri de la miazăzi , un adeverat centru de libertate , toleranţă , lumină .
Adeveratul nostru comerciu circula prin Brăila şi Galaţi , cari ne remăn .
Toată energia noastră d’aci inainte trebue , aşa dar , concentrată întru a ne desvolta , în libertatea absolută ce avem şi prin legi înţelepte , frumoasele disposiţiuni ale geniului latin .
ROMÂNIA LIBERĂ , BUCURESCI , 1 AUGUST 1879 Oricăt de vitreg a fost congresul de la Berlin către noi , oricăt s’a nesocotit dreptatea în privinţa noastră , noi am eşit din evenimentele ce l’au preces , cu o poziţiune mai limpede decât toate cele lalte ţări din Orientul european .
Ni s'a impus : Acordarea drepturilor politice Ebreilor ; Scutirea de vamă a mărfurilor transite prin ţara noastră .
Pănă atunci , să primim compensarea ce congresul ne dete pentru perderea Basarabiei şi pentru jertfele , ce am făcut în ceşti din urmă ani .
Căile către Constantinopol şi Odesa vor fi deschise vaselor noastre , pe cari nu le- am avut pănă astăzi , căci n’aveam ce face cu ele , nici unde le adăposti .
Topograficesce , noi căştigăm 3500 de kil .
Materialicesce , căci suntem îngropaţi pănă în găt în armate streine , cari împănează ţara pe din întru de la Dorohoi pănă la Pitesci şi cari o încongioară ca un brău de fer pe din’afară de la Rădăuţi pănă la Vidin ; moralicesce , căci n’am avea nici măngăierea d’a fi susţinuţi cu aprobarea platonică a Europei , în suprema noastră luptă pentru aperarea Basarabiei .
Libertatea , ca să fie spornică , trebue să se sprijine pe dreptate şi să fie crescută în şcoală .
Ar fi o cumplită bătae de sus , dacă am sili într’o zi pe Europa să se căiască de încrederea ce a pus în cele cinci milioane de Români de la Dunăre . Să ne aducem aminte , că Traian ne- a adus şi aşezat pe noi aci , ăntăiu ca să fim streajă neclintită împotriva năvălirilor , şi al duoilea ca să respăndim nemuritoarea lumină a culturei romane peste viţele streine , înşirate d’alungul celor doue rîpe ale Dunărei . Am primit , cu alte cuvinte de la patria noastră mamă , un cuvînt sănt de ordine , l’am pestrat cu noi , ca o taină , în curgerea atător veacuri ; astăzi a venit ziua , cănd să întemeiăm definitiv începutul apostolatului nostru , căci a venit ziua cănd independinţa României nu mai este un cuvînt vag , supus la interpretările scriitorilor sau la bunul plac al diplomaţilor .
Şcoala , adică altarul înaintea căruia vom înveţa pe tătari , bulgari şi români , să se închine cu toţii în aceeaşi limbă , într’ace-laşi cuget , unei aceleaşi divinităţi : Românismul .
O povară calculată este uşurată pe jumetate .
Dreptatea şi şcoala sunt aşa dar cele petre de temelie ce vom aşeza în Dobrogia , în ziua cînd vom începe opera noastră .
, după faptele noastre ilustre din urmă , în familia Europei , ni se impun datorii noui , potrivite cu drepturile ce ni s’au recunoscut .
Este timpul să ne vedem de casă , şi să nu perdem , prin nefolositoare bociri , şi cele cu ce ne am ales în urmă de toate .
Dacă citim cu luare aminte protocoalele , - în cari , fiă zis în treacăt , nu sunt exprimate cugetările intime ale plenipotenţiarilor , căci desbaterile adeverate se făcea în afară din congres - ne isbim pretutindeni de această sfiiciune – gaucherie - a plenipotenţiarilor , ori cănd trebuiau să inchidă ochii asupra dreptelor noastre cereri , şi cănd îşi întorceau faţa , votănd resoluţiuni contrarii dorinţelor noastre .
ar fi o crimă de paricid , cănd prin nazuri , ori prin certuri bizantine am lăsa , ca toată lumea să profite de ele şi numai noi nu .
Am zis « art. 2 şi 62 » căci în privinţa art. 7 vedem cu mulţumire că toţi suntem de acord .
Acest document , pe care 1’am publicat în numerul nostru de ieri , ne încunoştiinţează că tratatul este un act definitiv , şi că , prin urmare , stipulaţiunile ce ne privesc au devenit obligatorii pentru ţara noastră .
Deci , încă o dată , să ne mulţămim cu soarta ce ne- a făcut Europa , şi să asceptăm cu liniştea ce dă consciinţa dreptului , restabilirea lucrurilor , cum le- am fi dorit noi să fi rămas astăzi .
Am pus cestiunea în discuţiune , şi am rugat pe toţi confraţii noştri a se rosti asupra chipului d’a o deslega .
Franţa , Italia , Anglia chiar , au jucat în privinţa noastră orecum rolul lui Abram , care , cu sufletul plin de durere , a ridicat cuţitul asupra fiului său ; - Franţa , Italia , Anglia chiar , ne- au sacrificat mai mult în interesul păcei Europei , decât în interesul lor mărginit .
Pe cătă vreme congresul era numai un proiect , şi până în minutul în care , după realisarea acestui vis diplomatic , causa noastră a venit la masa verde , am strigat din toate puterile la urechile plenipotenţiarilor drepturile noastre , şi le- am zugrăvit cu toate culorile tabelul situaţiei grele ce ne- ar crea , dacă ar face cu noi cea mai mare nedreptate ce s’a făcut vr’o dată unui popor inteligent , viteaz şi onest .
Să întemeiăm o administraţiune capabilă şi nepărtinitoare , care să ridice moralul poporului dobrogian , ameţit de absolutismul otoman . Să semănăm cu şcoale de toate gradele acest pămînt înţelenit , şi să fim siguri că în aceste aşedeminte culturale vor da năvală vecinii de pretutindeni , ca fluturii de seară , ce se adună împrejurul unei lampe , cu deosebire însă că aceştia se ard , pe cănd aceia eşi vor lumina mintea , şi vor deosebi în curend care a nume dintre cele doe curente este mai priincios desvoltărei unui popor tener , cel din Urali , care aduce cu sine jalnicile suspine ale stepelor Siberiei , ori răcoroasa boare a Carpaţilor , care deşteaptă în suflete simţimîntul libertăţei şi dorul vitejiei ?
Noi , cu toată nevoia de odihnă ce avem şi cu toată dorinţa , ce am fi avut d’a respinge cu armele brutalele violenţe ce ni s’ar face , am căpătat numai decăt convingerea că aceasta , din nenorocire , ne ar fi materialicesce şi moralicesce peste putinţă .
Noi nu suntem din aceia cari se închină la opiniunile lor , ca la un ideal absolut , cari închid ochii la toate evidenţele , numai pentru a salva un amor-propriu resfăţat , dar mărturim cu părere de reu că pănă acuma discuţiunile confraţilor noştri , celor mai îndrept de a se rosti în cauză , nu ne- au convins ăncă despre rătecirea credinţelor noastre relative la cestiune , şi anume dacă ne înşelăm cănd susţinem că articolilor 2 şi 62 din constituţiune nu recunosc unei legislaturi ordinare calitatea de a regula definitiv dificultăţile iscate pentru noi din congres .
Astfel , cei cari învinovăţesc necontenit numai pe guvernul român , pentru neajunsurile ce am întămpinat la Berlin , strigând că numai din pricina relei vaze a liberalilor , socialiştilor , comunarzilor , incendiarilor , ucigaşilor , de la cărma ţărei noastre , ni s’a luat Basarabia , ni s’a dat cestiunea Ebreilor şi nu ni s’a garantat independenţa , aceia nesocotesc cu totul şi împrejurările în cari se găsesce Europa , şi cele în cari ne găsim noi înşii astăzi .
Dacă pănă acum s’a însărcinat steaua noastră să ne apere şi scape din toate nevoile , de astă-zi înainte norocul trebue lăsat în al duoilea rănd şi numai raţiunea cea sănătoasă , adică petrunsă adînc de interesele şi datoriele noastre , să fie călăuza viitorului nostru .
S’a închis , aşa dar , pentru noi o perioadă din viaţa nostră politică , şi ni s’a deschis alta nouă , pe care trebuie s’o acceptăm cu toate neajunsurile , după cum am fi primit’o cu toate folosele ei , căci este un fapt împlinit .
Vom reveni necontenit asupra acestei cestiuni , cănd vom vorbi despre cele-l’alte trei , cu cari se leagă cestiunea independinţei noastre . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCURESCI , 27 JULIU 1878 Întoarcerea Basarabiei romanesci către Rusia , a fost o necesitate a stărei psicologice , în care tractatul de la San-Stefano a găsit pe Europa ; deci , fiind-că nici o putere nu ar fi făcut resboiu pentru această cestiune , ori ce- am fi făcut noi , remănea cu totul fără efect , după cum a remas neţinut în seamă tot ce am putut face .
Acum productele noastre şi productele Europei pot circula în libertate şi fără teama de întrerupere , în toate timpurile .
Lucrând în sensul celei d’ăntăiu idei , congresul a recunoscut în mod implicit că noi suntem o adeverată forţă , şi recunoscănd acestei forţe o însemnătate vrednică de ţinut în seamă , i- a încredinţat un rol deosebit în echilibrarea Orientului european .
Am putea zice , fără exagerare , că situaţiunea noastră e mai bună decăt a tuturor : a Serbilor , Muntenegrenilor , Grecilor şi a Bulgarilor chiar .
— un şes de mare întins şi poporat ; doue porturi , dintre cari unul — Kiustenge — ar împodobi ori care ţară ; şi mai multe judeţe d’o însemnătate netăgăduită .
Interesele noastre cer dar , ca să facem din Dobrogia nu o provincie , o posesiune a ţărei noastre , cum ar face bună-oară un stat mare cu o insulă din oceanul indian , ci o parte integrantă din corpul României , prin care să circule acelaş sănge , aceiaşi ideiă .
Acestea sunt adeveruri grozav de reale şi de evidente , pe cari toată lumea le vede şi le înţelege , fără să le mai analiseze , numai oposiţiunea cea cu orice preţ , le nesocotesce în judecăţile ei , deşi consciinţa ei le simte ca un fer roşu .
Dacă n’ar fi fost cestiune de siniubirea naţionale rănită , fireşte că mai nimeni n’ar fi scos o vorbă în protiva Dobrogiei , care , de altmintrelea , şi în toate privinţele , cumpăneşte limba de pământ , restituită nouă prin tractatul de la 1856 .
Aceste patru lucruri , fiind partea noastră după hotărîrile congresului , să ne vedem de ele .
Acest far , încredinţat noue de congres , trebue să fie simbolul soliei noastre în Orient .
Dar tocmai pentru că e condiţionată ast fel , noi suntem datori să primim , fără deşerte revolte , condiţiunile ei , dacă nu voim să perdem tot .
Trebue să înscriem adesiunea sau neconsimţirea noastră la voinţele congresului , în arhiva cea mare , în cartea de aur a naţiunei , - în constituţie .
Economiceşce , trebue s’o declarăm că ar trebui cine -va să fiă sau prea mult patriot sau prea iubitor de vorbă goală , pentru a tăgădui foloasele ce presintă Dobrogia , comparată cu Basarabia .
Am căutat măngăerea noastră în opininuea publică universală , care a fost cu noi , şi am luat hotărîrea d’a ascepta ziua dreptăţei , dovedind consiliarilor actuali ai Europei că ştim să tragem folos şi înveţăminte chiar din nedreptăţile ce ne au făcut , şi că prudenţa poporului român este la aceiaşi înălţime cu tăria braţului şi cu deşteptăciunea minţei .
Noi n’ascundem că acest rol este pentru noi înconjurat de oare-cari primejdii , de vreme ce spatele şi peptul nostru vor trebui să resiste de odată la cele duoe forţe cari vor căuta să se întâlnească peste capul nostru , dar iarăşi n'ascundem că primim acest rol c’o mişcare de mândrie , căci ne simţim destoinici d’a’l face uşor şi d’a zădărnici primejdia cu prudenţă .
Cu aceste doue rânduri să călcăm pragul acestei fecioare cu care ne- a căsătorit congresul .
Suntem siguri că , cu o voinţă tare şi cu un patriotism luminat , vom izbuti a ocoli acest cap periculos , fără a ne zdrobi de stăncele reacţiunei . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCUREŞTI , 26 JULIU 1878 Este timpul să ne liniştim .
Garnizona ce vom ţinea acolo , va avea dar mai mult sarcina d’a stempăra relele apucături ale oamenilor , ca în ori ce loc locuit , şi paza fruntariei dintre Silistra şi Mangalia , pentru a împedica stabilirea veri unui curent primejdios între Bulgaria şi Dobrogia .
Adeveratul far să fim noi , românii , aşedaţi în Dobrogia , de unde să împrăştiem razele noastre la reserit peste mare , la apus în Bulgaria , şi chiar la miază-noapte , căci şi cei de la miază-noapte au nevoe de lumină , şi n’ar fi tocmai o înjosire pentru dînşii , dacă ar împrumuta de la noi un pic de foc pentru candela lor ce arde foarte întunecat .
Basarabia nu ne slujea nici la import nici la export cu Europa , afară numai de micul comerciu , ce făceam cu Rusia pe graniţa ce ne despărţia .
Am rostit din vreme părerea noastră asupra urmărilor ce trag după ele schimbările aduse în economia statalui nostru , adică am spus că , după noi , este nevoe de convocarea unei constituante , care să sancţioneze acele schimbări , mai cu seamă regularea fruntarielor ţărei , şi mai cu osebire spinoasa , cestiune a Ebreilor .
Spiritul de sistemă este un venin distrugător în toate , dar mai cu osebire în politică , şi relele lui ar fi nemesurate , dacă din fericire , de multe ori , absurdul ce el caracterisează n’ar măntui situaţiunile .
Nu că voim să facem veri o comparaţiune între oposiţiunile din Francia ori din Anglia şi oposiţiunea de la noi , nici să discutăm asemănarea între cuvintele pe cari se întemeiază oposanţii de la noi , şi între cele cari stărnesc mania oposanţilor din străinătate ; am voit numai să constatăm , că oposiţiunea sistematică pretutindeni ajunge la absurd , cănd nu se face numai de rîs , căutănd a făuri arme din orice , ca să lovească în adversari . ROMÂNIA LIBERĂ , BUCURESCI , 2 AUGUST 1878 Monitorul oficial de Duminecă publică textul adresei prin care preşedinţia congresului din Berlin notifică guvernului nostru ratificarea de către puteri a tratatului de pace .