Prin cunoașterea cât mai temeinicâ a trecutului – poporul capâtâ credințâ nestrămutatâ în vrednicia neamului , din care să traje și nădejdea în vremuri mai bune pentru sâne în viitor … Cunoscând de amăruntul viața trecutâ a strămoșilor , poporul va scoate de aici îndemn pentru traiul lui de az și pilde și povețe folositoare pentru traiul de mâne .
" Cuvânt moldovenesc"- numărul 1 , mai 1913 Cine -s moldovenii ?
” Dar nu întreg neamul nostru trăește sub aceeași ocârmuire .
În loc de mândrie – rușine !
Puțâni dintr- înșii știu , din ce neam să trag , cine au fost strămoșii lor , prin ce împrejurări a trecut neamul lor , de a ajuns la starea de astâz .
Mai bine sâ știe moldovanul istoria lui macar pe scurt , decât sâ n- o știe de loc !
Rămâne însâ , înainte de a începe povestirea istoriei neamului nostru , sâ spun câteva cuvinte despre aceea , ce este istoria și ce folos ea poate sâ ne aducâ .
Și numai cei din Moldova , Muntenia , Oltenia și Dobrojea sânt neatârnați și alcătuesc țara lor România .
Mărimea numărului acestui ni -l v- om putea închipui din cuvintele unui preut din Bucovina : „ dacâ ne- am prinde cu toți într- o hoarâ mare moldoveneascâ , mânâ la mânâ , cum să obișnuește la „ hoara mare ” și ne- am închipui câ pe pământul acesta n- ar fi ape și munți , ci ne- am putea întinde în hoarâ după placul inimei noastre , ar trebui sâ călătorești fărâ încetare 11 zile și 11 nopți cu trenul ( poeazdu ) fuljer roatâ în jiurul acestei hoare , pentru ca sâ -i poți da de capât ; unul călăreț de frunte n- ar trebui sâ fugâ cu calul său neîncetat timp de 26 săptămâni , pânâ ce va ajiunje iarâ acolo , în capâtul hoarei , de unde s- a pornit ; iar un soldat voinic ar trebui sâ tot meargâ , fârâ a poposâ , cu pas mașcat ostășesc , tocmai un an de zile , pânâ ce va încunjiura hoara moldoveneascâ !
Oare știm noi trecutul neamului nostru ?
Și făcând așa , poporul poate sâ -și croiascâ o soartâ mai frumoasâ , mai vrednicâ , mai ușoarâ , decât aceea , în care să găsăște astâz , iar în viitor va ajunje la o stare , la care are tot dreptul , ca un popor vrednic , voinic și cuminte .
La așa stare am ajuns , oameni buni , câ moldovanul sâmte rușine , câ -i moldovan !
( din istoria neamului ) „ Eu cred , că mulți cetitori s- or mira , cetind întrebarea aceasta .
Hotarâle pământului , locuit de neamul nostru , sânt : Dunărea , Tissa și Nistru , – ape care curg în Marea Neagrâ .
Istoria s- îngrijește sâ lămureascâ faptele trecutului și cu asta tot odată îl învațâ pe om sâ trăiascâ mai cu chibzuințâ .
Cred , câ multe sânt pricinele aceste , dar cea mai mare , mi să pare , este lipsa științei trecutului nostru , care aduce dragostea de neam și chiar mândria , câ ești o rămuricâ a stejarului bătrân , rotat și frumos , precum este neamul latin sau rimlean , din care ne trajem și noi moldovenii .
Știm noi istoria strămoșilor noștri ?
Și sfatul acesta de a învața trecutul neamului nostru ni -l dau mulți oameni învațați și cuminți .
Rar , foarte rar întâlnești vr -un moldovan , care știe macar ceva din trecutul neamului său ; da mulți sânt și de acei , cărora li -i rușine a să numi moldoveni , care să leapâdâ de neamul lor .
Dar să nu vă mirați , oameni buni !
Ce pricini ne- au adus la așa stare ?
Unul dintr- înșii , bunâoarâ , vestitul istoric al neamului românesc Mihail Kogălniceanu , spune : „ sâ ne țânem mai ales de cele trecute , sâ ne țânem de obiceiurile strâmoșești , sâ ne țânem de limba și de istoria noastrâ ; istoria neamului , mai ales , sâ ne fie cartea de căpetenie .
Acelaș folos îl aduce și istoria unui popor întreg .
Cunoscând însușirile strămoșilor , oamenii de astâz pot sâ le urmeze pe cele bune și sâ se lepede de cele răle .
Mintea omului pricepe , câ tot , ce să face pe pământ , are pricinâ , are izvor , dar foarte puțini din oameni știu pricinele și izvoarele adevarate ale faptelor trecute .
Dar noi , moldovenii ?
Numărul neamului nostru sâ rădicâ pânâ la vro 15 milioane de suflete , din care un milion și jiumatate , sau și mai bine , trăesc în Basarabia .
Și oare cum s- a întâmplat aceasta ?
Unii din români sânt supuși împaratului Austro-Ungariei , cum sânt cei din Transilvania , Banat , Crișana , Maramureș , Bucovina , alții trăesc în Machedonia și Albania – țări foaste turcești pânâ az ;
iar noi , moldovenii din Basarabia , sântem supușii credincioși a Măriei Sale Imperiale , Împaratului Întrejei Rusii , Nicolai Alexandrovici al Doilea .
Sânt moldoveni și peste Dunărea și peste Nistru , dar mai puțini .
n- or fi nemulțumiți sâ asculte povestirea scurtâ , ce voi face eu .
Și ne cunoscând , din ce să traje cutare și cutare faptâ în viațâ , omul nu știe sâ să fereascâ de faptele răle și primejdioase și sâ să folosascâ de faptele prielnice în viața lui sufleteascâ sau trupeascâ .
Din povestirea istoriei neamului nostru vom afla pricinele și împrejiurările , care au adus neamul nostru la împărțirea aceasta între pomenitele stăpâniri .
Eu sânt bine încredințat , câ chiar din acei moldoveni , care știu carte bine și au învățăturâ mai mare , sânt foarte puțâni , care sâ poatâ răspunde la întrebarea aceasta , adecâ , cine -s moldovenii ?
Cuvântul „ istoria ” însamnâ povestirea faptelor trecute , ce au fost în vremea de demult , când noi încâ nu eram , și despre care fapte noi știm numai din gura bătrânilor , sau din însămnările făcute de cineva pe vremurile acelea .