Constituţiunea nu prevede în nici un articol graniţele României .
Pressa , principalul organ al oposiţiunii , a susţinut că d. Ristici a scăpat chiar România de ruşinea de a capitalisa tributul .
Vezând dară ceea ce s'a făcut în Congresul de la Berlin pentru Serbia şi Muntenegru , şi ceia-ce s'a făcut pentru România , orice om de bun simţ şi de bună credinţă va recunoaşte că de mari rele şi de mari pericole a scăpat România , mulţămită politicei de împotrivire şi de acţiune adoptată de guvernul ei .
Afară de aceasta , Muntenegru avea la activul său secole întregi de eroism şi de sacrificii neîncetate .
Articolul 57 al tratatului de la Berlin poate dar să fie o atingere făcută intereselor noastre , poate să supere vederile noastre , dar nu este o isbire adusă suveranităţii noastre teritoriale .
Aşa vorbeşte principalul organ al oposiţiunii .
Ce poate fi însă o „ schimbare " de graniţe ?
Daca principiurile ce le pune sunt esacte pentru dânsele , cu cât mai esacte trebuie s fie pentru statele a căror independinţă acum se recunoasce ?
Dar spaţiul ne silesce să lăsăm această parte a lucrării pentru articolul viitor .
Dacă însă , din contra , decisiunile Congresului n’au putut să mulţumească decât numai vreo doi-trei interesaţi , nesocotind popoarele cele mici şi lăsând cu totul nedeslegată cestiunea Orientului , atunci speranţa în pace e foarte slabă , căci , causele resbelului esistând ca şi mai înainte , ba chiar înmulţindu -se , o nouă luptă nu va putea să nu isbucnească .
Dacă aceste trei state s'ar fi întrunit şi în comună înţelegere ar fi însărcinat pe unul din ele cu lucrările de făcut pe linia de fruntarie , adică pe Dunăre , rămânând ca celelalte două să -i dea tot concursul , lucrul ar fi fost cu desăvârşire corect din puntul de vedere al suveranităţii teritoriale .
Ş'apoi să reducem lucrul la adevăratele lui proporţiuni .
Avem profunda convingere că nu , şi susţinem că tot ce a dobândit România , şi ca folos material , şi ca posiţiune politică , o datoresce politicei urmată de guvern şi de corpurile legiuitoare , atât pe câmpul de răsbel cât şi pe tărâmul diplomatic .
O telegramă ne spune că Congresul igienic de la Paris a ales pe doi români membri ai biroului său .
Prin urmare , oposiţiunea , afară numai dacă nu va voi să se facă de râs şi de batjocură , nu poate să revie asupra declarărilor ei , şi să se puie asupra acestui punt în dezacord cu guvernul şi cu naţiunea .
ROMANULU , BUCURESCI , 27 CUPTORU/8 AUGUST 1878 A ne opune unui curent prea puternic , în mijlocul căruia ne- am afla , ar fi să ne espunem a fi târâţi şi înecaţi ; trebuie din contră să -l urmăm şi , lăsându -ne pe apă , să plutim uşor şi să săutăm a ne regula mersul după cum convine principielor şi intereselor noastre .
Acum câteva luni , când ni -se făcu propunere de a ceda Basarabia ş'a primi Dobrogea , nici o voce nu se rădica spre a tăgădui competinţa corpurilor legiuitoare d'a se pronuncia asupra acestei cereri şi toţi în unire — guvernul , oposiţiunea şi partida liberală—respinseră propunerea .
Serbia a fost în totul supusă voinţelor „ puternicului său aliat ” ;
Oricine nu crede orbeşte în bunătatea tratatului şi’n durata păcii este un revoluţionar , un anarhist , un radical . Când o partidă întreagă , ba încă o partidă ce'şi dă epitetul de conservatoare , ie o asemenea atitudine , atât de contrară opiniunii publice generale , ea trebuie să aibe un motiv d'a o face , o raţiune destul de puternică , un scop la care ţinteşte . Să ne oprim un moment pentru a limpezi această cestiune .