Cel puţin în epoca de transiţiune în care ne găsim .
Toate acele popoare - afară de Bulgari , poate—au făcut sacrificii foarte mari , dacă nu chiar în resboiul trecut , ca Serbii şi Muntenegrenii , cel puţin mai nainte de aceste evenimente , ca Grecii la 1821 , şi totuşi n’au isbutit păn’acuma să descepte atăta consideraţiune în Europa , încăt aceasta să se simtă ruşinată şi strîmtorată în suflet , cănd ia veri o hotătîre în potriva bunei lor dreptăţi . Ei bine , tocmai acest curios fenomen s’a petrecut în consciinţa diplomaţilor adunaţi la Berlin , cănd s’a tratat cestiunea română .
Să recapitulăm acum ce am căştigat prin pacea de la Berlin .
Dacă am avea de a face cu un popor oare cum obicinuit cu evoluţiunile politice , ne- am putea teme de rescoale , de desbinări , sau cel mai puţin de acea împotrivire pasivă , care e mai rea de căt o rezistenţă pe faţă .
Independenţa reală a ţerei este cîştigul nostru cel mai însemnat , cu toate că această nouă a noastră posiţiune politică nu e garantată , şi e legată de cele lalte trei .
Firesce că , cu toată neperfecţiunea ce am socoti că are constituţiunea , n'am fi ridicat glasul nostru împotriva ei , căci ni-e mai mare teama de turburările ce ar provoca completarea pactul nostru fundamental , de căt dorinţa de a’l vedea completat .
Schimbările ce tratatul de la Berlin aduce în situaţiunea din afară şi din întru a României , fiind opera colectivă a puterilor , ni se impun ca o fatalitate neînduplecată , şi toată energia de care suntem capabili , s’ar mistui în deşert , dacă ne- am împotrivi în mod activ ori pasiv acelor schimbări .
Din minutul dar ce ne dăm bine seamă şi de rolul nostru şi de primejdiile lui ; din minutul ce avem consciinţă că suntem o forţă inteligentă recunoscută , sarcina ce ne a pus congresul pe umeri , nu va fi tocmai aşa grea de purtat , cum ne- am închipui .
Numai trebue s’avem bună-voinţa d’a lucra în armonie cu interesele noastre , şi nouă - trebue s’o mărturisim măcar odată în treacăt - tocmai acest mic lucru , bună voinţa , ne- a cam lipsit une-ori , cănd era vorba d’a pune în lucrare vr’o mare ideie , şi a trebuit voinţă de fer a cător -va , adesea a unui singur om , ca să suplinească nepăsarea noastră .
Oposiţiunea din Francia , - ca să dăm un esemplu străin , ales dintr’o mie - a lovit cu toate anatemele ei în Esposiţiunea din Paris , numai şi numai pentru că republicanii ar avut iniţiativa acestei măreţe serbători , şi , cu toate acestea , Esposiţiunea şi- a urmat falnicul ei drum , atrăgănd în sănul Franţei milioane de vizitatori şi versănd în comorile ei milioane .
Dobrogia întrece Basarabia şi topograficeşce şi etnograficeşce şi economiceşce .
Am căştigat : Independenţa reală . Dobrogia .
Astăzi , cănd suntem oare-cum « somaţi » a lua mesuri pentru aducerea la îndeplinirea hotăririlor congresului , ne simţim datori d’a aduce încă o dată aminte necesitatea d’a se convoca o constituantă , şi primejdia ce ar resulta pentru noi dacă am recunoasce unei Adunări « ordinare » dreptul d’a legifera în privinţa unor cestiuni aşa de « extraordinare » .
Ţara întreagă am plâns cu destule şi cu destul de amare lacrimi mortul - Basarabia , - cum se cuvine unei bune mume , când perde o copilă prea iubită .